Справа № 278/238/15-а
Суддя: Дубовік О. М.
Дата ухвалення: 2015-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 278/238/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2015 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Дубовік О.М.,

за участю секретаря судового засідання Поліщук І.О.,

розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області про визнання нечинним (незаконним) та скасування рішення Новогуйвинської селищної ради, зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області про визнання недійсним рішення №727 від 17.09.2014 року "Про відмову у наданні дозволу на розробку проекту зміни цільового призначення та відведення земельної ділянки у власність" та зобов'язання вчинити певні дії - повторно розглянути на черговій сесії заяву позивача про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення та відведення земельних ділянок у власність орієнтовною площею 0,20 га та 0,12 га за адресою: Житомирська область, Житомирський район, смт. Гуйва, вул. Зелена, 36, із земельної ділянки площею 0,35 га, яка зараз перевуває у позивача в оренді як приватного підприємця. Також просив стягнути з відповідача на його користь сплачений судовий збір у сумі 73,08 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відмовляючи в наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, відповідач порушив право позивача на отримання земельної ділянки у власність.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов, просили суд його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні вимоги не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що оспорюване позивачем рішення прийнято на підставі норм законодавства.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, обєктивно оцінивши докази, які містяться в справі, суд приходить до наступного.

Позивач неодноразово, зокрема, і 23.07.2014 року, звертався із заявою (а.с.18) до Новогуйвинської селищної ради про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0,35 га, яка перевуває у користуванні останнього як приватного підприємця згідно договору оренди від 07.12.2006 року, та надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовною площею 0,20 га та орієнтовною площею 0,12 га із зміною цільового призначення (для ведення особистого селянського господарства та для ведення садівництва відповідно) та безоплатну передачу їх у власність (приватизацію) на підставі вимог ст.ст. 118, 121, 122 Земельного кодексу України.

Рішенням № 727 39-ї сесії Новогуйвинської селищної ради від 17.09.2014 року "Про відмову у наданні дозволу на розробку проекту зміни цільового призначення та відведення земельної ділянки у власнсть" ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки площею 0,12 га, 0,20 га та 0,03 га за адресою: смт. Гуйва, вул. Зелена, 36, з посиланням на те, що цільове призначення орендованої земельної ділянки площею 0,35 га - для розміщення навісів для складування, сушки та переробки деревини, що не відповідає проекту землеустрою про передачу в оренду земельної дялянки ПП ОСОБА_1 та договору оренди від 07.12.2006 року (а.с.19).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі та у межах повноважень та засобами, передбаченими Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України. Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами у відповідності до ст.74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Згідно п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції селищних рад відноситься вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Частиною 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Зокрема, підставами для визнання акта органу місцевого самоврядування недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Згідно п.п. «а», «б», «в» ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень селищних рад відноситься розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності.

Вказане питання є виключною компетенцією сесії селищної ради.

Згідно ч. 6 ст. 118 Земельного Кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, зокрема, для ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.

Порядок вирішення заяв громадян, бажаючих отримати земельну ділянку у власність, врегульований ст. 118 Земельного Кодексу України, зокрема частиною 7 цієї статті визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно зі статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на вищенаведене, судом встановлено, що відповідач, відмовляючи позивачу в надані дозволу на виготовлення технічної документації, не мотивував в рішенні свою відмову, чим порушив положення ч. 7 ст. 118 Земельного Кодексу України, тому вимога позивача про визнання даного рішення неправомірним підлягає задоволенню.

Таким чином, суд вважає, що оскаржуване рішення селищної ради слід визнати незаконним та скасувати його, а також зобов'язати селищну раду повторно розглянути на черговій сесії селищної ради, відповідно до положень Земельного кодексу України питання надання дозволу позивачу на виготовлення технічної документації.

З огляду на наведене вище, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 24, 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. ст. 12, 118, 122 ЗК України, ст. ст. 2, 9, 5, 71, 99, 100, 158-163 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області про визнання нечинним (незаконним) та скасування рішення Новогуйвинської селищної ради, зобовязання вчинити певні дії задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області №727 від 17.09.2014 року "Про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту зміни цільового призначення та відведення земельної ділянки у власність".

Зобов'язати Новогуйвинську селищну раду Житомирського району Житомирської області повторно розглянути на черговій сесії заяву ОСОБА_1 про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення та відведення земельних ділянок у власність орієнтовною площею 0,20 га та 0,12 га за адресою: Житомирська область, Житомирський район, смт. Гуйва, вул. Зелена, 36, із земельної ділянки площею 0,35 га.

Стягнути з Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

Постанова суду вступає в законну силу після спливу строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський районний суд Житомирської області. Якщо постанову було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.М. Дубовік