Справа № 553/2516/15-а
Суддя: Крючко Н. І.
Дата ухвалення: 2015-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2516/15-а
Провадження № 2-а/553/95/2015
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07.12.2015м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Крючко Н.І.

при секретарі - Босяк К.О.,

за участю позивача - прокурора: Липівської Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві адміністративний позов Прокурора Ленінського району м. Полтави в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 спеціалізованої школи інтернат № 2 І-ІІІ ступенів імені ОСОБА_3 ОСОБА_2 обласної ради, Департаменту освіти і науки ОСОБА_2 обласної державної адміністрації, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки і піклування Ленінської районної у м. Полтаві ради, Головне управління Державної казначейської служби України в Полтавській області про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2015 року позивач Прокурор Ленінського району м. Полтави звернувся до Ленінського районного суду м. Полтава з позовом в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 спеціалізованої школи-інтернату № 2 I- III ступенів імені ОСОБА_3 ОСОБА_2 обласної ради, в якому просив суд:

- визнати неправомірною бездіяльність ОСОБА_2 спеціалізованої школи-інтернату № 2 щодо невиплати випускнику з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, ОСОБА_4 , одноразової грошової допомоги;

- зобов'язати нарахувати і виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, передбачену ч. 7 ст. 8 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування", в розмірі 7 673,5 грн..

В обґрунтування вказаного позову позивачем зазначено, що прокуратурою Ленінського району м. Полтави в результаті перевірки ОСОБА_2 спеціалізованої школи-інтернату № 2 І-ІІІ ступенів імені ОСОБА_3 ОСОБА_2 обласної ради з питань додержання вимог Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" в частині виплат одноразової грошової допомоги випускникам встановлено, що у вказаній школі-інтернаті з 15.08.2001 року по 31.08.2014 року навчався та виховувався ОСОБА_1, який має статус дитини, позбавленої батьківського піклування. ОСОБА_1 є випускником школи - інтернату та з вересня 2014 року навчається в Державному професійно технічному навчальному закладі « ОСОБА_2 вище професійне училище ім.. ОСОБА_5», проте при його випуску зі школи-інтернату стороною відповідача, всупереч вимогам ч. 7 ст. 8 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування", не нараховано та не виплачено йому одноразову грошову допомогу у розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку у розмірі 7 716 грн..

При цьому, в обгрунтування позову позивачем зазначено, що адміністрація ОСОБА_2 спеціалізованої школи інтернат № 2 І-ІІІ ступенів ім. Н.К. Крупської ОСОБА_2 обласної ради, при складанні кошторису для виплат грошової допомоги випускнику школи інтернат ОСОБА_1, керувалась підпунктом 1 п. 13 Постанови КМУ №226 від 05.04.1994 року «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», яким передбачено виплати грошової допомоги у розмірі не менше як 2,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що складає 42,50 грн., як була виплачена ОСОБА_1, таким чином, сума яка підлягає стягненню з відповідача становить 7 673 грн. 50 грн. за мінусом виплаченої суми у розмірі 42,50 грн.( 7716,00 грн. - 42,50 грн. = 7 673, 50 грн.).

Згідно ухвали суду від 21 липня 2015 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача по справі Департамент освіти і науки ОСОБА_2 обласної державної адміністрації та в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне Управління Державної казначейської служби України в Полтавській області.

В судовому засіданні позивач Прокурор позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні.

Заінтересована особа ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про день та час слухання справи.

Представники відповідачів ОСОБА_2 спеціалізованої школи інтернат № 2 І-ІІІ ступенів імені ОСОБА_3 ОСОБА_2 обласної ради, Департаменту освіти і науки ОСОБА_2 обласної державної адміністрації в судове засідання не зявились, але надали суду заяви, в яких прохали проводити судовий розгляд справи у відсутність їх представників, позовні вимоги не визнають.

В судове засідання представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головного управління Державної казначейської служби України в Полтавській області не зявився, але надав на адресу суду заяву, в яких просили проводити судовий розгляд справи у відсутність їх представника, при вирішенні спору покладались на розсуд суду.

Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Органу опіки і піклування Ленінської районної у м. Полтаві ради в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про день та час слухання справи.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов Управління праці та соціального захисту населення виконкому Ленінської районної у м. Полтаві ради таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до свідоцтва про народження, серії І-КЕ №076475, виданого 14 серпня 2001 року Купєватівською сільською радою Глобинськоого району, Полтавської області, ОСОБА_1 народився 22 листопада 1996 року в с. Демидівка, Глобинського району, Полтавської області, його батьками є: батько ОСОБА_6, мати ОСОБА_7.

Рішенням Полтавськоого районного суду Полтавської області від 07 березня 2008 року ОСОБА_6 позбавлено батьківських прав відносно сина, мати ОСОБА_7 померла 07.02.2007 року.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 15.08.2001 року по 31.08.2014 року навчався у ОСОБА_2 спеціалізованій школі-інтернаті № 2 І-Ш ступенів імені ОСОБА_3 ОСОБА_2 обласної ради і знаходився на повному державному забезпеченні.

Оскільки, ОСОБА_1 був відрахований з вказаного навчального закладу у зв'язку з вступом до Державного професійно технічного навчального закладу «ОСОБА_2 вище професійне училище ім.. ОСОБА_5», де навчається в даний час на першому курсі за професією "робітник з комплексного обслуговування і ремонту будинків", то, згідно довідки ОСОБА_2 спеціалізованої школи-інтернату № 2 І-Ш ступенів імені ОСОБА_3 ОСОБА_2 обласної ради № 848 від 22.10.2014 року, випускнику ОСОБА_1 виплачена допомога у розмірі 2,5 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 42 грн. 50 коп., що передбачено підпунктом 1 п. 13 Постанову Кабінету Міністрів України "Про поліпшення виховування, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" № 226 від 05.04.1994 року.

Як зазначено в ч.ч. 1-3 ст. 8 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування", держава здійснює повне забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа. Допомога та утримання таких дітей не можуть бути нижчими за встановлені мінімальні стандарти, що забезпечують кожній дитині рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку на рівні, не нижчому за встановлений прожитковий мінімум для таких осіб. Право на повне державне забезпечення в навчальних закладах мають діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, віком до вісімнадцяти років та особи з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, при продовженні навчання до 23 років або до закінчення відповідних навчальних закладів.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 8 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування", випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Нормативи забезпечення одягом і взуттям затверджуються Кабінетом Міністрів України. За бажанням випускників навчальних закладів їм може бути видана грошова компенсація в розмірі, необхідному для придбання одягу і взуття.

Зміст вищенаведеної норми свідчить про те, що Кабінету Міністрів України доручено визначити порядок забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування одягом і взуттям, в тому числі встановити нормативи такого забезпечення. Мінімальний розмір одноразової грошової допомоги, яка виплачується випускникам, чітко визначений Законом, виплата цих сум в більшому розмірі здійснюється за рахунок навчального закладу або відповідної установи.

При цьому, ч. 7 ст. 8 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування", встановлює обов'язок з виплати грошової допомоги усім випускникам навчальних закладів, не розмежовуючи їх на окремі категорії - тих, хто продовжив навчання в іншому навчальному закладі, та тих, хто працевлаштувався.

Згідно ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить 1286 грн..

Як вбачається з довідки № 227 від 23.03.2015 року, ОСОБА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1, з 15.08.2001 року по 31.08.2014 року навчався у ОСОБА_2 спеціалізованій школі-інтернаті № 2 І-Ш ступенів імені ОСОБА_3 ОСОБА_2 обласної ради і знаходився на повному державному забезпеченні.

Відповідно до наказу ОСОБА_2 спеціалізованої школи-інтернату № 2 І-Ш ступенів імені ОСОБА_3 ОСОБА_2 обласної ради № 31-у від 31.08.2014 року, ОСОБА_1 був відрахований з вказаного навчального закладу у зв'язку з вступом до Державного професійно технічного навчального закладу «ОСОБА_2 вище професійне училище ім.. ОСОБА_5», де навчається в даний час на першому курсі за професією " робітник з комплексного обслуговування і ремонту будинків ".

Отже, виходячи з вищенаведеної норми, випускникам шкіл-інтернатів з категорії дітей, позбавлених батьківського піклування у віці до 18 років, в тому числі ОСОБА_1 при випуску з навчального закладу має бути нарахована та виплачена одноразова грошова допомога у розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, тобто в сумі не менше 7716 грн.

Таким чином, з огляду на вище викладене відповідач школа інтернат, нараховуючи ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі меншому, ніж передбачено ст. 8 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування", діяв всупереч встановленому законом порядку, необгрунтовано та безпідставно, чим порушено законні інтереси ОСОБА_1.

Згідно довідки ОСОБА_2 спеціалізованої школи-інтернату № 2 І-Ш ступенів імені ОСОБА_3 ОСОБА_2 обласної ради № 848 від 22.10.2014 року, випускнику ОСОБА_1 виплачена допомога у розмірі 2,5 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 42 грн. 50 коп., що передбачено підпунктом 1 п. 13 Постанову Кабінету Міністрів України "Про поліпшення виховування, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" № 226 від 05.04.1994 року.

Як встановлено в пп. 1 п. 13 постанови Кабінету Міністрів України "Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування" № 226 від 05.04.1994 року зі змінами та доповненнями, дітям-сиротам і дітям, позбавленим батьківського піклування, особам з їх числа, а також учням та студентам, які в період навчання у віці від 18 до 23 років залишилися без батьків і перебували на повному державному утриманні в загальноосвітніх,професійно-технічних та вищих навчальних закладах, при вступі на навчання до професійно-технічних та вищих навчальних закладів видається безоплатно за рахунок коштів тих закладів, які вони закінчили, комплект нового одягу і взуття на суму не менш як 12 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також грошова допомога в розмірі не менш як 2,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Учні та студенти зазначеної категорії зараховуються на повне державне утримання в навчальних закладах, до яких вони вступили, і в період навчання до 23 років або до закінчення відповідних навчальних закладів забезпечуються безоплатно продуктами харчування, одягом, взуттям і м'яким інвентарем за нормами, встановленими для вихованців шкільного віку шкіл-інтернатів.

Відповідно до положень ст. 25 Закону України "Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", порядок відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа, у тому числі на харчування, одяг, взуття, м'який інвентар на одну фізичну особу, здійснення грошових виплат при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу, а також інших виплат, передбачених цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України відповідно до державних соціальних стандартів.

Статтею 39-9 вказаного вище Закону встановлено, що порядок відшкодування витрат на виплату допомоги випускникам закладів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, повне державне забезпечення відповідно до статті 8 цього Закону при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу відповідно до норм забезпечення випускників закладів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Норми ст. ст. 25, 39-9 Закону України "Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" регулюють правовідносини щодо відшкодування навчальним закладам або відповідним установам, в яких виховуються та навчаються діти- сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, понесених ними витрат на харчування, одяг, взуття, м'який інвентар, здійснення грошових виплат при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу, та не розповсюджуються на правовідносини навчальних закладів з їх випускниками, що є предметом спору по даній справі.

Крім того, як встановлено в ст. 3 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування", одними із основних принципів державної політики в частині соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, є захист прав і інтересів таких дітей, а також забезпечення соціально-правових гарантій.

Положеннями статті 4 зазначеного Закону передбачено, що заходи щодо соціального захисту даної категорії дітей гарантується, забезпечується і охороняються державною.

В п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування" передбачено, що інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Крім того, відповідно до положень ч. 4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою У країни, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи з вищенаведеного, а також з урахуванням загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами, під час розгляду та вирішення справ зазначеної категорії застосуванню підлягає Закону У країни "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування".

Таким чином, з огляду на встановлені судом факти , обставини по справі та прямі норми закону, які регулюють дані правовідносини суд приходить до висновку, що адміністрація ОСОБА_2 спеціалізованої школи-інтернату № 2 І-Ш ступенів імені ОСОБА_3 ОСОБА_2 обласної ради при складанні кошторису для виплати грошової допомоги випускнику школи-інтернату неправомірно керувалась пп. 1 п. 13 Постанови Кабінету міністрів України "Про поліпшення виховування, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" № 226 від 05.04.1994 року, в звязку чим, ОСОБА_2 спеціалізованою школою-інтернатом № 2 І-Ш ступенів імені ОСОБА_3 ОСОБА_2 обласної ради не донараховано вихідну допомогу дитині, позбавлений батьківського піклування, ОСОБА_1, як випускнику вказаного навчального закладу, чим порушено його право.

Вказане свідчить, що відповідач безпідставно недонарахував ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, передбачену ст. 8 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування", тому вказана сума підлягає стягненню з урахуванням проведених виплат.

Таким чином з огляду на вище викладене адміністративний позов Прокурора Ленінського району м. Полтави в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 спеціалізованої школи інтернат № 2 І-ІІІ ступенів імені ОСОБА_3 ОСОБА_2 обласної ради, Департаменту освіти і науки ОСОБА_2 обласної державної адміністрації, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки і піклування Ленінської районної у м. Полтаві ради, Головне управління Державної казначейської служби України в Полтавській області про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання вчинити дії є законними та обґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 6-12, 159-161 Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України «Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», Постанови Кабінету Міністрів України «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування» №226 від 05.04.1994 року, суд ,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Прокурора Ленінського району м. Полтави в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 спеціалізованої школи інтернат № 2 І-ІІІ ступенів імені ОСОБА_3 ОСОБА_2 обласної ради, Департаменту освіти і науки ОСОБА_2 обласної державної адміністрації, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки і піклування Ленінської районної у м. Полтаві ради, Головне управління Державної казначейської служби України в Полтавській області про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання вчинити дії- задовольнити .

Визнати неправомірною бездіяльність ОСОБА_2 спеціалізованої школи-інтернату № 2 І-Ш ступенів імені ОСОБА_3 ОСОБА_2 обласної ради щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі, встановленому ст. 8 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування".

Зобов'язати ОСОБА_2 спеціалізовану школу-інтернат № 2 І-Ш ступенів імені ОСОБА_3 ОСОБА_2 обласної ради нарахувати ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу,передбачену ст. 8 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування", у розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку з розміру, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" та виплатити з урахуванням проведених виплат в сумі 7673 грн. 50 коп..

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_8