Справа № 335/12773/15-а
Суддя: Шалагінова А. В.
Дата ухвалення: 2016-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

(в порядку скороченого провадження)
11 січня 2016 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Шалагінової А.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя, третя особа публічне акціонерне товариство «Запорізький абразивний комбінат», про визнання рішення протиправним та зобовязання вчинити певні дії,
Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 грудня 2015 р. відкрито скорочене провадження у даній справі.
28 грудня 2015 р. відповідачем надані письмові заперечення проти позову. В обґрунтування письмових заперечень відповідач посилався на те, що у призначені пенсії позивачеві було відмовлено, оскільки ним не було подано до УПФУ уточнюючої довідки на підтвердження пільгового стажу роботи за Списком № 2. Зазначена вимога УПФУ ґрунтується на положеннях п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», п. «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п. 2.1 Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 р. № 22-1, п. 10 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 р. № 383, абз. 4 п. 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29 липня 1993 р. № 58 та п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637. Вказував, що із записів у трудовій книжці неможливо визначити характер виконуваних робіт та зайнятість повний робочий день. Просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
25 грудня 2015 р. третьою особою надані письмові пояснення, в яких вказано, що третя особа вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що відповідають п. 2 розділу XV Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, оскільки основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а не уточнююча довідка. Спір щодо обовязку комбінату видавати уточнюючі довідки був предметом розгляду у справі № 2а-0870/125/11, що розглядалася Запорізьким окружним адміністративним судом. Постановою від 10 лютого 2011 р. в цій справі підтверджено, що у діях комбінату відсутні порушення норм законодавства в частині відмови у наданні уточнюючих довідок про наявність спеціального трудового стажу робітника, у разі наявності у трудовій книжці відповідних записів. Просила позов задовольнити.
Враховуючи перебування головуючого судді у відпустці на час надходження заперечень, справа розглянута 11 січня 2016 року (у перший день після виходу з відпустки).
Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публiчно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія). Відсутність хоча б однієї з наведених вище ознак є підставою для задоволення адміністративного позову.
При вирішенні цієї справи суд, у відповідності до ст. 8 Конституції України та ст. 8 КАС України керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом,позивач ОСОБА_1 з 20 червня 1985 р. працював у публічному акціонерному товаристві «Запорізький абразивний комбінат» (попередні назви Запорізький абразивний комбінат, Запорізьке виробниче обєднання «Абразивний комбінат», концерн «Запоріжабразив» «Запорізький абразивний комбінат», відкрите акціонерне товариство «Запорізький абразивний комбінат») на таких посадах: черговий електрик 5 розряду цеху виробництва карбіду бору (з 20 червня 1985 р. по 1 лютого 1988 р.), електромонтером з обслуговування електрообладнання 5 розряду в тому ж цеху (з 1 лютого 1988 р. по 1 березня 1995 р.), електромонтером з ремонту та обслуговування електрообладнання 5 розряду дільниці плавки в цеху плавки карбіду бору (з 1 березня 1995 р. по теперішній час). Також у трудовій книжці міститься запис про присвоєння позивачу 25 грудня 1997 р. 6 розряду електромонтера по ремонту та обслуговуванню електрообладнання дільниці плавки в цеху плавки нітріту і карбіду бору, та відповідні записи про підтвердження права на пільгову пенсію за Списком № 2.
Позивач звернувся до відповідача із заявою від 3 квітня 2015 р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, додавши до заяви такі документи: паспорт, ідентифікаційний код, атестат про професійно-технічну освіту, військовий квиток, трудову книжку, перелік атестацій робочого місця за Списком № 2, довідку про перейменування підприємства, довідку про простої та особові відпустки.
17 квітня 2015 р. за № 61/к-9 відповідач надав позивачу лист за наслідками розгляду його заяви від 3 квітня 2015 р., в якому із посиланням на пункт 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, зазначено, що для визначення права на призначення пільгової пенсії позивачу необхідно надати уточнюючу довідку з ПАТ «Запорізький абразивний комбінат» відповідно до додатку № 5 до вказаного Порядку.
Також, 20 квітня 2015 р. на адвокатський запит представника позивача відповідач надав лист № 8607/08, відповідно до якого зазначено, що у звязку із ненаданням позивачем уточнюючої довідки питання визначення права на вихід на пенсію на пільгових умовах не розглядалось.
Вважаючи бездіяльність відповідача щодо не призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 протиправною, позивач 2 червня 2015 р. звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії.
Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 липня 2015 р. у справі № 335/5231/15-а, провадження № 2-а/335/116/2015, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя щодо не розгляду питання про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, а також відповідача зобовязано розглянути питання про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з 2 травня 2015 року. У задоволенні іншої частини позовних вимог суд відмовив.
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 7 жовтня 2015 р. постанова суду першої інстанції залишена без змін. Отже, постанова Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 липня 2015 р. у справі № 335/5231/15-а, провадження № 2-а/335/116/2015, набрала законної сили 7 жовтня 2015 р.
Після цього, позивач знов 27 жовтня 2015 р. звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, надавши необхідні документи.
Відповідно до вимог частини першої статті 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 липня 2015 р. у справі № 335/5231/15-а, провадження № 2-а/335/116/2015, яка набрала законної сили 7 жовтня 2015 р. були встановлені наступні обставини щодо ОСОБА_1, яким було надано оцінку судом при вирішенні спору з приводу не розгляду органом ПФУ його заяви про призначення пенсії на пільгових умовах.
Так, відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
Згідно з пунктом «б» частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, куди входить посада електромонтера.
Як передбачено пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
У комплекті документів, які подавались позивачем відповідачу для оформлення пенсії, було подано трудову книжку, в якій містяться записи роботи ОСОБА_1 у період з 20 червня 1985 року по момент звернення із заявою про призначення пенсії на посаді, яка дає право на оформлення пільгової пенсії за Списком № 2.
Також суд зазначає, що питання обґрунтованості невидачі третьою особою ПАТ «Запорізький абразивний комбінат» уточнюючих довідок своїм працівникам було предметом розгляду в адміністративній справі за позовом прокурора Шевченківського району м. Запоріжжя до ВАТ «Запорізький абразивний комбінат». Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2011 р., яка набрала законної сили 13 лютого 2012 р., у задоволенні позову прокурора було відмовлено. З мотивувальної частини постанови вбачається, що відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, надання уточнюючих довідок передбачено лише у випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу.
Як було встановлено судом, в трудовій книжці ОСОБА_1 містяться відомості, що підтверджують його право на призначення пільгової пенсії за Списком № 2.
Суд вважає необґрунтованими посилання відповідача у письмових запереченнях проти позову на те, що у трудовій книжці мають бути зазначені відомості, передбачені абз. 20 п. 20 Порядку № 637, тобто всі відомості, передбачені цим Порядком для уточнюючої довідки, оскільки зазначений Порядок № 637 не стосується правил заповнення та ведення трудових книжок працівників, а тому не може застосовуватись у правовідносинах між працівником та роботодавцем при внесенні записів до трудової книжки. Також обовязок підприємства-роботодавця вказувати у трудовій книжці працівника відомості відповідно до абз. 20 п. 20 Порядку № 637 не передбачено жодними іншими положеннями діючого законодавства України.
Оскільки трудовою книжкою підтверджується пільговий стаж позивача, що було, зокрема, встановлено і рішенням суду, яке набрало законної сили, та враховуючи, що позивачем були надані до УПФУ всі інші необхідні документи для призначення пенсії, суд доходить висновку, що відповідачем неправомірно відмовлено позивачеві в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.
Вимогами пункту 1 частини першої статті 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
ОСОБА_1 досяг пенсійного віку 1 травня 2015 р. Таким чином, пенсія йому має бути призначена з 2 травня 2015 р., що відповідає заявленим позовним вимогам.
З огляду на викладене, суд задовольняє позов ОСОБА_1 у повному обсязі.
Враховуючи, що позивачем заявлені вимоги немайнового характеру, які були задоволені судом, а також відповідно до вимог ст. 94 КАС України, суд доходить висновку, що з Державного бюджету України на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487,20 гривні.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 5, 6, 10, 11, 14, 15, 17, 23, 48, 58, 69-71, 79, 86, 87, 94, 98, 104, 105, 111, 112, 114, 121, 160, 161, 162, 163, 183-2, 185, 186, 244-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.
Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах (список № 2) згідно з п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 2 травня 2015 р.
Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.
Постанову прийнято в порядку скороченого провадження та складено у повному обсязі 11 січня 2016 року.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у звязку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обовязки.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Десятиденний строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя А.В. Шалагінова