Справа № 162/2345/14а,2а/162/545/15
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2015-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 року Справа № 876/3741/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Макарика В.Я.

суддів Большакової О.О. Глушка І.В..

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України Любешівському районі Волинської області на постанову Любешівського районного суду Волинської області від 13 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду Любешівському районі Волинської області про визнання дій протиправними, зобовязання здійснити перерахунок і виплату пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

18 грудня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до Любешівського районного суду Волинської області з позовом до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області (далі - УПФ України Любешівському районі Волинської області) про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати підвищення до пенсії та додаткової пенсії у розмірах, визначених ст. ст. 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобовязання здійснити нарахування підвищення до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат та додаткову пенсію у розмірі 25 процентів мінімальної пенсії відповідно до ст. ст. 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в межах строку позовної давності.

Постановою Любешівського районного суду Волинської області від 13 січня 2015 року позов задоволений. Визнано протиправними дії УПФ України в Любешівському районі Волинської області щодо невиплати ОСОБА_3 у період з 18 червня 2014 року по 2 серпня 2014 року підвищення до пенсії, додаткової пенсії у розмірах відповідно до ст. 39, 51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи». Зобовязано УПФ України в Любешівському районі Волинської області у період з 18 червня по 02 серпня 2014 року здійснити нарахування підвищення до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат та додаткову пенсію у розмірі 25 процентів мінімальної пенсії відповідно до ст. ст. 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Стягнуто з Державного бюджету України в користь ОСОБА_1 73 гривні 08 копійок судових витрат шляхом їх безспірного списання Головним управлінням Державної казначейської служби у Волинській області у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань за зобовязаннями управління Пенсійного фонду України у Любешівському районі Волинської області. Постанову у межах суми стягнення за один місяць звернуто до негайного виконання.

Відповідач УПФ України Любешівського району Волинської області оскаржив постанову суду першої інстанції. Вважає, що оскаржувана постанова винесена без належного зясування обставин справи із порушенням норм матеріального права, просить її скасувати і прийняти нову, якою відмовити в задоволені позову.

В апеляційній скарзі зазначає, що Кабінет Міністрів України наділений повноваженнями регулювати порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України. У зв'язку з цим до спірних правовідносин має застосовуватись Постанова Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210, яка є чинною на даний час.

Суд відповідно до положень п.3 ч.1 ст. 197 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки апеляційну скаргу подано на постанову суду першої інстанції, яка прийнята в порядку скороченого провадження за результатами розгляду справи, передбаченої п.2 ч.1 ст. 183-2 КАС України.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є потерпілим від наслідків Чорнобильської катастрофи 3 категорії, перебуває на обліку в УПФ України в Любешівському районі Волинської області, як одержувач пенсії по віку, постійно проживає в зоні гарантованого добровільного відселення в селищі Любешів Любешівського району Волинської області, що підтверджується матеріалами справи.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов частково виходив з того, що Законом України «Про Державний бюджет на 2014 рік» від 16 січня 2014 року №719-VII, що набрав чинності з 1 січня 2014 року, не передбачено жодної норми, яка б обмежувала у 2014 році пряме застосування Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», до внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» №1622-VII від 31.07.2014 року, які набрали чинності з 03.08.2014 року, якими передбачений п. 6-7 Прикінцевих положень про те, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 9 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин - громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах: у зоні безумовного (обов'язкового) відселення - три мінімальні заробітні плати; у зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати; у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата. Пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на цих територіях, і стипендії студентам, які там навчаються, підвищуються у розмірах, встановлених частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 51 цього Закону особам, віднесеним до 3 категорії, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком.

Законом України Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 31.07.2014 року № 1622-VII встановлено, що норми і положення ст.ст. 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Відповідно до вказаного Закону він набирає чинності з дня наступного за днем його опублікування, тобто з 03 серпня 2014 року. Таким чином, до спірних правовідносин застосовується редакція Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» до внесення змін Законом від 31.07.2014 року і яка не обмежувала виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про зобовязання відповідача здійснити нарахування підвищення до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат та додаткову пенсію у розмірі 25 процентів мінімальної пенсії відповідно до ст. ст. 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 04 червня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України Любешівському районі Волинської області залишити без задоволення, а постанову Любешівського районного суду Волинської області від 13 січня 2015 року у справі № 162/2345/14-а - без змін.

Ухвала апеляційного адміністративного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: В.Я.Макарик

Судді: О.О.Большакова

ОСОБА_4