Справа № 2-а-5672/10
Суддя: Литовченко О. В.
Дата ухвалення: 2010-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ковпаківський районний суд м.Сум
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2010 року місто Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого судді Литовченка О.В., при секретарі Лесняк В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС м. Полтава прапорщика міліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, який обґрунтовує тим, що 12 серпня 2010 року керував автомобілем НОМЕР_1 при підїзді до с. Диканька, був зупинений працівником ДПС який повідомив, що позивач рухався зі швидкістю 82 км/год.. Незважаючи на пояснення позивача про те, що швидкість керованого ним автомобіля не перевищувала 50 км/год., а швидкість зафіксована на приладі є швидкістю автомобіля «Міцубиши», який рухався попереду, інспектором ДПС м. Полтава прапорщиком міліції ОСОБА_2, був складений протокол про порушення п. 12.4 правил дорожнього руху, та винесена постанова ВІ № 160500 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП. Позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, оскільки швидкість керованого ним автомобіля не перевищувала 50 км/год. швидкість вимірювалась приладом «Іскра № 18710», оскільки за 100 м до того місця де стояли працівники ДПС, він зупинявся для вживання кави, в звязку з чим він не міг рухатися зі швидкістю 82 км/год., тому просить скасувати постанову ВІ № 160500 від 12 серпня 2010 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги з зазначених підстав, пояснив суду що зазначене правопорушення він не допускав, дії інспектора ДПС по складанню протоколу та винесенню постанови неправомірні.

Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи в судове засідання не зявився, надав заперечення проти позову, та диск з відеозаписом скоєного правопорушння не, клопотань про перенесення розгляду справи до суду теж не надано. Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду справи, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд вважає, що позивач не надав достатніх та беззаперечних доказів підтвердження своєї позиції, вона суперечить фактичним обставинам справи, не спростовує докази протилежної сторони у спорі.

Згідно ст. 18 ч. 1 п. 1 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що позивач 12 серпня 2010 року керував автомобілем НОМЕР_1 по а/д Суми -Полтава.

Постановою по справі про адміністративне правопорушення від 12 серпня 2010 року інспектора ДПС м. Полтава прапорщика міліції ОСОБА_2, на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. В постанові зазначено, що 12.08.2010 року о 09 год. 50 хв. на 156 км а/д Суми-Полтава ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_2 в населеному пункті позначеним дорожнім знаком 5.45 с.м.т. Диканька рухався 82 км/год., чим перевищив швидкість на 22 км/год. Швидкість вимірювалась приладом Іскра 18710. (а.с. 3). Крім цього, того ж дня інспектором ДПС м. Полтава прапорщиком міліції ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення, в якому позивач своєї вини не визнав (а.с. 2).

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Позицію позивача по запереченню факту навмисного невиконання вимог ПДР України, суд розцінює, як спробу уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне порушення, та критично ставиться до наданих пояснень, оскільки відповідно до наданої відповідачем відеофісації встановлено, що саме автомобіль під керуванням позивача перевищив швидкість, оскільки інших транспортних засобів, що рухались в попутному,або зустрічному напрямку на відеофіксації не було.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний, зокрема з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідач є атестованою особою органів ДАІ, діяв в межах своїх посадових обовязків та у відповідності до вимог ст. 222 КУпАП України. Накладене стягнення відповідає тяжкості скоєного правопорушення.

Оскільки позивач не надав переконливих доказів щодо незаконності прийнятого відносно нього відповідачем рішення по справі, не спростував позицію протилежної сторони, в задоволенні позову належить відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись ст. ст. 9, 245-246, 251, 258, 280, 289, 293, ч. 1 ст. 122 КУпАП, ст.ст.69-71, 159, 161, 162, 163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора ДПС м. Полтава прапорщика міліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення за необґрунтованістю.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: О.В.Литовченко