Справа № 802/4186/15-а
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2016-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

802/4186/15-а

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

м. Вінниця

04 січня 2016 р. Справа № 802/4186/15-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Слободонюк Михайло Васильович, розглянувши матеріали позовної заяви Козятинської районної державної адміністрації Вінницької області до Сокілецької сільської ради Вінницької області (відповідач 1), управління Державної казначейської служби України у Козятинському районі та м. Козятині Вінницької області (відповідач 2) про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась Козятинська районна державна адміністрація Вінницької області з адміністративним позовом до Сокілецької сільської ради Вінницької області (відповідач 1), управління Державної казначейської служби України у Козятинському районі та м. Козятині Вінницької області (відповідач 2), за вимогами якого просить суд зобов’язати управління Державної казначейської служби України у Козятинському районі та м. Козятині Вінницької області стягнути з Сокілецької сільської ради кошти в сумі 167208,49 грн. на користь Козятинського районного бюджету за кодом бюджетної класифікації доходів 21080500 - "Інші надходження".

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття провадження у справі суд приходить до наступного.

Пунктом 5 частини 1 статті 107 КАС України визначено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, встановлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно з частиною 1 статті 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Правовий припис "в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом" означає, що позов має подаватись лише в тих межах часу, які встановлені законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, що розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків необхідне для досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Стаття 99 КАС України поділяє строки звернення з адміністративним позовом на загальний і спеціальні. Загальний строк встановлено частиною другою статті 99, відповідно до якої для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому для звернення до суду суб'єкта владних повноважень встановлений шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог.

Тобто, загальний шестимісячний строк застосовується в усіх випадках, коли законом не встановлені спеціальні (інші) строки звернення з адміністративним позовом.

Так, проаналізувавши обставини, які викладені у позовній заяві, а також долучені до неї докази, суд приходить до висновку, що заявлений Козятинською районною державною адміністрацією Вінницької області позов належить залишити без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду з таких підстав.

Із змісту позовної заяви вбачається, що в якості обґрунтування своїх вимог позивач посилається на невиконання Сокілецькою сільською радою постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 15.07.2014 року по справі №802/1711/14-а, яка набрала законної сили згідно ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 09.10.2014 року та залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.07.2015 року.

Вказаною постановою від 15.07.2014 року було зобов'язано Сокілецьку сільську раду Вінницької області усунути порушення статті 77 Бюджетного кодексу України, а саме - затвердити рішення "Про сільський бюджет на 2014 рік" із врахуванням обсягів міжбюджетних трансфертів - коштів, що передаються до районного бюджету з сільського бюджету в сумі 207891,00 грн.

Таким чином, саме не виконання Сокілецькою сільською радою Вінницької області даної постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 15.07.2014 року, зокрема не затвердження рішення "Про сільський бюджет на 2014 рік" із врахуванням обсягів міжбюджетних трансфертів - коштів, що передаються до районного бюджету з сільського бюджету в сумі 207891,00 грн., на думку позивача є підставою відповідно до статті 25 Бюджетного кодексу України зобов’язати управління Державної казначейської служби України у Козятинському районі та м. Козятині стягнути з Сокілецької сільської ради кошти в сумі 167208,49 грн. на відшкодування збитків, завданих Козятинському районному бюджету.

Отже, підставою для звернення позивача до суду є наявна бездіяльність Сокілецької сільської ради з приводу не виконання положень Бюджетного кодексу України при затвердженні сільського бюджету в 2014 році та невиконання судового рішення від 15.07.2014 року.

Із цього приводу суд зазначає, що сама по собі бездіяльність – це триваюча пасивна поведінка суб’єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов’язаний був і міг вчинити.

Тобто, саме явище бездіяльності є триваючим. Відтак початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів такою бездіяльністю.

У даному випадку суд звертає увагу на те, що спірні відносини між сторонами спору виникли в процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів та контролю за дотриманням бюджетного законодавства, а отже врегульовуються нормами Бюджетного кодексу України.

Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України бюджет це план формування та використання фінансових ресурсів для забезпечення завдань і функцій, які здійснюються відповідно органами державної влади, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування протягом бюджетного періоду.

Бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, згідно статті 3 Бюджетного кодексу становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Тобто, не затвердження Сокілецькою сільською радою рішення "Про сільський бюджет на 2014 рік" із врахуванням обсягів міжбюджетних трансфертів - коштів, що передаються до районного бюджету з сільського бюджету в сумі 207891,00 грн. в межах бюджетного періоду 2014 року, а саме до 31.12.2014 року, та неперерахування у повному обсязі відповідної суми грошових коштів в районний бюджет до цієї дати є встановленим фактом бездіяльності останньої, про що позивач мав бути обізнаним на початок нового бюджетного періоду. А отже, починаючи з січня 2015 року позивач не був позбавлений можливості ініціювати питання в судовому порядку щодо стягнення недоотриманих бюджетних коштів.

А відтак, про не виконання Сокілецькою сільською радою Вінницької області постанови від 15.07.2014 року, і, як наслідок, про недоотримання районним бюджетом коштів в сумі 167208,49 грн. позивач був достеменно проінформований в квітні 2015 року, тоді як до суду звернувся 25.12.2015 року, про що свідчить відтиск поштового штемпеля на конверті у якому надійшла дана позовна заява, тобто із пропуском передбаченого ст. 99 КАС України шестимісячного строку звернення до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Разом із тим, законодавством не встановлено перелік випадків, які можуть розцінюватись судом як поважні причини пропущення строків звернення до адміністративного суду. На практиці суди в кожній конкретній справі самостійно визначають поважність таких причин.

При цьому, поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, тобто пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що повинно бути підтверджено належними доказами.

В даному випадку, судом не встановлено переконливих фактичних обставин, які б свідчили про дійсні істотні перешкоди чи труднощі для своєчасного звернення позивача до суду за захистом своїх прав. Доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду матеріали позову не містять.

Також суд звертає увагу позивача на те, що звернення судового рішення від 15.07.2014 року до примусового виконання та відкриття відділом ДВС Козятинського МРУЮ 24.11.2014 року виконавчого провадження за виконавчим листом № 802/1711/14-а, не було перешкодою для ініціювання питання про стягнення коштів із Сокілецької сільської ради Вінницької області в межах встановленого ст. 99 КАС України шестимісячного строку звернення до суду, оскільки примусове виконання судового рішення не ставиться в залежність до права позивача на подачу нового позову з метою захисту своїх порушених прав.

Згідно ч. 2 ст. 100 КАС України позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, пропущення позивачем передбаченого положеннями КАС України строку звернення до суду у відповідності до вимог статті 100 КАС України є підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 165 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Козятинської районної державної адміністрації Вінницької області до Сокілецької сільської ради Вінницької області (відповідач 1), управління Державної казначейської служби України у Козятинському районі та м. Козятині Вінницької області (відповідач 2) про зобов'язання вчинити дії, - залишити без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович