Справа № П/811/1553/15
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року Справа №П/811/1553/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Момонт Г.М., розглянув у порядку письмового провадження в м. Кіровограді адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Долинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області

про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень.

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Долинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень:

- № від 26.12.2014 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 44 231,08 грн., у тому числі 35 384,87 грн. основного платежу та 8 846,21 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів);

- № від 26.12.2014 р., яким позивачу визначено суму грошового зобовязання з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 7 931,95 грн., у тому числі 6 345,56 грн. основного платежу та 1 586,39 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів);

- № від 26.12.2014 р., яким позивачу визначено суму грошового зобовязання з єдиного внеску у розмірі 53 831,97 грн., у тому числі 50 635,95 грн. основного платежу та 3 196,02 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів);

- № від 26.12.2014 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість в сумі 14 656,25 грн., у тому числі 11 725,00 грн. основного платежу та 2 931,25 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що перевіркою питань щодо отримання доходу від здійснення видів діяльності, які не дають права на застосування спрощеної системи оподаткування встановлено, що ФОП ОСОБА_1 надавав послуги юридичним особам з обробітку землі, а саме: послуги комбайном по збиранню соняшника, сої та інших сільськогосподарських культур, що порушує п.291.4 ст.291 Податкового кодексу України, а тому з 01.04.2012 р. по 30.11.2014 р. ОСОБА_1 повинен був зареєструвати господарську діяльність на загальній системі оподаткування, у звязку з чим податковим органом встановлено заниження загального оподатковуваного доходу в сумі 507 442,50 грн. та заниження витрат на суму 271 541.43 грн.

Позивач зазначає, що у п.298.2 ст.298 Податкового кодексу України наведено вичерпний перелік підстав переходу на сплату інших податків і зборів, а тому у контролюючого органу відсутні правові підстави для переведення ОСОБА_1 на загальну систему оподаткування та, відповідно, донарахування податку на доходи фізичних осіб та єдиного соціального внеску.

Окрім того, позивач вказує, що при проведенні перевірки головним державним ревізором інспектором не взято до уваги та не зазначено в акті перевірки про наявність у ОСОБА_1 документального підтвердження понесених витрат в сумі 243 874,00 грн., тобто документально не підтвердженою є сума 27 667,43 грн (271 541,43 243 874).

Представником відповідача подано до суду заперечення на позовну заяву відповідно до змісту якого, позов ним не визнається у повному обсязі, оскільки перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 у І кварталі 2012 року отримано дохід від надання послуг юридичним особам, що перебувають на загальній системі оподаткування з обробітку землі, а саме: послуги комбайну по збиранню соняшника, сої та інших сільськогосподарських культур в сумі 42 303,72 грн., який відповідно до норм Податкового кодексу підлягає оподаткуванню за ставкою 15%, у звязку з чим визначено єдиний податок у розмірі 6 345,56 грн.

Представник відповідача також вказує, що перевіркою встановлено заниження позивачем податку з доходів фізичних осіб на суму 49 181,84 грн.

Крім того, представник відповідача зазначає, що оскільки обсяг доходу ФОП ОСОБА_1 за 2013 рік становив 321 007,00 грн. то платник зобовязаний був самостійно зареєструватися платником податку на додану вартість згідно з п.183.1 ст.183 Податкового кодексу України, натомість позивачем не подано реєстраційної заяви платника ПДВ до 10.12.2013 р., у звязку з чим контролюючим органом збільшено ФОП ОСОБА_1 податкові зобовязання з податку на додану вартість на суму 11 726,00 грн.

Також представник відповідача вказує, що перевіркою встановлено заниження позивачем єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування самозайнятої особи на загальну суму 50 635,95 грн.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, представники відповідача заперечили проти задоволення позову.

На підставі ухвали від 07.09.2015 р. розгляд справи проведено в порядку письмового провадження у відповідності до ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 КАС України (а.с.177).

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

01 грудня 2014 року посадовою особою Устинівського відділення Долинсько ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області на підставі наказу №398 від 26.11.2014 р. проведено документальну позапланову виїзну перевірку діяльності ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.12.2011 р. по 01.12.2014 р., дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.12.2011 р. по 01.12.2014 р., за результатами якої складено акт №28/1703/НОМЕР_1 від 08.12.2014 р., висновками якого, зокрема, є порушення ФОП ОСОБА_1, на думку відповідача:

- п.177.1 ст.177 Податкового кодексу України, у результаті чого визначено суму податкових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за період, що перевірявся, на суму 35 384,97 грн., у тому числі за 2012 рік 17 694,53 грн., за 2013 рік 11 112.01 грн., за 2014 рік 6 578,33 грн.;

- п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України, у результаті чого занижено податок на додану вартість у період, що перевірявся, на загальну суму 11 726,00 грн., у тому числі за грудень 2013 року 2 954,00 грн., за квітень 2014 року 6 038,00 грн., за жовтень 2014 року 2 734,00 грн.;

- п.293.4 ст.293 Податкового кодексу України, у результаті чого визначено суму єдиного податку з фізичних осіб за період за І квартал 2012 року на суму 6 345,56 грн.;

- ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», у результаті чого визначено суму єдиного соціального внеску за період, що перевірявся, на суму 50 635,95 грн., у тому числі за 2012 рік 13 284,53 грн., за 2013 рік 25 423,64 грн., за 2014 рік 11 927,78 грн. (а.с.20-44).

На підставі акта перевірки Долинською ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області винесено податкові повідомлення-рішення:

- № від 26.12.2014 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 44 231,08 грн., у тому числі 35 384,87 грн. основного платежу та 8 846,21 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) (а.с.16);

- № від 26.12.2014 р., яким позивачу визначено суму грошового зобовязання з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 7 931,95 грн., у тому числі 6 345,56 грн. основного платежу та 1 586,39 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) (а.с.17);

- № від 26.12.2014 р., яким позивачу визначено суму грошового зобовязання з єдиного внеску у розмірі 53 831,97 грн., у тому числі 50 635,95 грн. основного платежу та 3 196,02 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) (а.с.18);

- № від 26.12.2014 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість в сумі 14 656,25 грн., у тому числі 11 725,00 грн. основного платежу та 2 931,25 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) (а.с.19).

Зазначені податкові повідомлення-рішення оскаржені ФОП ОСОБА_1 в адміністративному порядку (а.с.137-138).

Так, рішенням про результати розгляду первинної скарги №11/ФОП/11-28-10-01-08 від 18.02.2015 р. (а.с.129-132), залишеним без змін рішенням Державної фіскальної служби України про результати розгляду повторно скарги від 12.03.2015 р. №2253/99-99-10-01-03-14 (а.с.126-128), залишено без змін податкові повідомлення-рішення Долинської ОДПІ (Устинівське відділення) від 26.12.2014 р.: № про збільшення грошового зобовязання по єдиному податку з фізичних осіб у сумі 6 345,56 грн. і 1 586,39 грн. штрафної (фінансової) санкції; № про збільшення грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 35 384,87 грн. і 8 846,21 грн. штрафної (фінансової) санкції; № про збільшення грошового зобовязання з податку на додану вартість у сумі 11 725,00 грн. і 2 931,25 грн. штрафної (фінансової) санкції, а також збільшено грошове зобовязання з податку на доходи фізичних осіб на суму 49 181,84 грн. і 12 295,46 грн. штрафної (фінансової) санкції, у звязку з чим Долинською ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області винесено податкове повідомлення-рішення від 02.04.2015 р. № (а.с.140), яке в межах даної справи позивачем е оскаржується.

Рішенням про результати розгляду первинної скарги №12/ФОП/11-28-10-01-08 від 18.02.2015 р. (а.с.133-136), залишеним без змін рішенням Державної фіскальної служби України про результати розгляду повторно скарги від 30.03.2015 р. №2835/3/99-99-10-01-07-15 (а.с.125), скасовано, зокрема, податкове повідомлення-рішення Долинської ОДПІ (Устинівське відділення) від 26.12.2014 р. № про збільшення грошового зобовязання по єдиному внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування у сумі 50 635,95 грн. і 3 196,02 грн.

Згідно з п.55.1 ст.55 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобовязання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства.

При цьому, з огляду на зміст пп.60.1.2 п.60.1 ст.60 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення вважається відкликаними, якщо контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобовязання або податкову вимогу.

Відповідно до п.60.3 ст.60 Податкового кодексу України у випадках, визначених підпунктом 60.1.2 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня прийняття контролюючим органом рішення про скасування такого податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги.

Оскільки податкове повідомлення-рішення № від 26.12.2014 р. скасоване контролюючим органом Головним управлінням ДФС у Кіровоградській області та відповідно до пп.60.1.2 п.60.1 ст.60 Податкового кодексу України вважається відкликаним, то відсутні підстави для скасування такого податкового повідомлення-рішення у судовому порядку.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 26.12.2014 р. задоволенню не підлягає.

Як встановлено судом, ФОП ОСОБА_1 у перевіряємому періоді перебував на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності, здійснював діяльність із застосуванням ставки єдиного податку, встановленої для сплати єдиного податку ІІ групи, види діяльності вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур; допоміжна діяльність у рослинництві та оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (а.с.21, 26).

Відповідно до п.291.2 ст.291 Податкового кодексу України, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, спрощена система оподаткування, обліку та звітності особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

За змістом п.291.4 ст.291 Податкового кодексу України, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, до другої групи платників єдиного податку відносяться фізичні особи-підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1000000 гривень.

З огляду на зміст акта №28/1703/НОМЕР_1 від 08.12.2014 р. встановлено, що ФОП ОСОБА_1 протягом І кварталу 2012 року за договором на виконання сільськогосподарських робіт №154 від 11.10.2011 р. надавав ДП «Сільськогосподарське підприємство Устинівського виправного центру Управління державної пенітенціарної служби України в Кіровоградській області (№37)» послуги з обробітку землі (а.с.27). Окрім того, ФОП ОСОБА_1 у ІV кварталі 2012 року надавалися послуги комбайна для СФГ «Хлібороб», ФГ «Гетьман», ПАСТ «Надія», у ІІІ кварталі 2013 року для СПП «Монтанай» та ПАСТ «Надія», у ІV кварталі 2013 року для СТОВ «Агрофірма «Вікторія», СТОВ «Довіра», ПП «Поліна», ТОВ «Мітлинецьке», у ІІ кварталі 2014 року ТОВ «Ситковецьке», у ІV кварталі 2014 року СТОВ «Довіра» (а.с.31-32).

Зазначені обставини не заперечувалися сторонами, а тому відповідно до ч.3 ст.72 КАС України не доказувалися перед судом.

Згідно з п.299.11 ст.299 Податкового кодексу України, у редакції чинній на час проведення перевірки, у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення.

Відповідач вказує, що позивачем порушено вимоги п.291.4 та абз.7 пп.298.2.3 п.298.2 ст.298 Податкового кодексу України, у звязку з чим з 01.04.2012 року ФОП ОСОБА_1 був зобовязаний перейти на загальну систему оподаткування.

Відповідно до абз.7 пп.298.2.3 п.298.2 ст.298 Податкового кодексу України, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, платники єдиного податку зобовязані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у разі здійснення видів діяльності, не зазначених у свідоцтві платника єдиного податку фізичної особи-підприємця, з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності.

При цьому згідно з п.294.1 ст.294 Податкового кодексу України, у редакції чинній до 01.01.2013 р., податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку другої четвертої груп є календарний квартал. Натомість з 01.01.2013 р. податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку першої та другої груп є календарний рік.

Разом з тим, пунктом 2 підрозділу 8 розділу ХХ Податкового кодексу України, у редакції чинній з 01.07.2012 року, установлено, що норма підпункту 7 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу у 2012 році не застосовуються.

Зважаючи на зазначені норми суд дійшов висновку, що у ФОП ОСОБА_1 не виникло обовязку щодо переходу на загальну систему оподаткування у 2012 році, оскільки абз.7 пп.298.2.3 п.298.2 ст.298 Податкового кодексу України не застосовувався та у 2013 році, позаяк податковий (звітний) період становив календарний рік. Водночас такий обовязок у позивача виник з 01.01.2014 року.

За таких умов суд вважає, що відповідачем безпідставно донараховано ФОП ОСОБА_1 грошове зобовязання з податку на доходи фізичних осіб за 2012 рік у розмірі 17 694,53 грн. та за 2013 рік у розмірі 11 112,01 грн., а також штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 4 423,63 грн. та 2 778,00 грн. відповідно.

На підставі п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України обєктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, повязаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Згідно з п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

Відповідно до п.138.4 ст.138 Податкового кодексу України, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

З огляду на п.167.1 ст.167 Податкового кодексу України ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у звязку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри.

Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, до суми такого перевищення застосовується ставка 17 відсотків.

Судом встановлено, що визначаючи розмір чистого доходу за 2014 рік, відповідачем безпідставно не враховано витрати понесені ФОП ОСОБА_1 на утримання належних йому на праві власності комбайнів (а.с.90) у відповідному звітному періоді на суму 41 654,00 грн., які підтверджуються видатковими накладними (а.с.78-80).

За таких умов, враховуючи висновки податкового органу про заниження ФОП ОСОБА_1 у 2014 році доходів на суму 43 855,50 грн. та зважаючи на документально підтверджені позивачем витрати у розмірі 41 654,00 грн., суд дійшов висновку, що позивачем занижено чистий (оподатковуваний дохід) за 2014 рік у розмірі 2 201,50 грн. (43 855,50 грн. 41 654,00 грн.) та, як наслідок, занижено податок на доходи фізичних осіб у розмірі 330,23 грн. (2 201,50 грн. х 15%).

Натомість відповідачем безпідставно донараховано позивачу грошове зобовязання з податку на доходи фізичних осіб за 2014 рік у розмірі 6 248,10 грн. (6 578,33 грн. 330,23 грн.) та штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 1 562,03 грн.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 26.12.2014 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 44 231,08 грн., у тому числі 35 384,87 грн. основного платежу та 8 846,21 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), в частині 35 054,64 грн. основного платежу та 8763,66 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) підлягає задоволенню, водночас у частині 330,23 грн. основного зобовязання та 82,55 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) задоволенню не підлягає.

Окрім того, податковим повідомленням-рішенням № від 26.12.2014 р. на підставі пп.2 п.293.4 ст.293 Податкового кодексу України ФОП ОСОБА_1 визначено суму єдиного податку за І квартал 2012 року у розмірі 6 345,56 грн. (42 303,72 грн. х 15%).

Згідно з пп.2 п.293.4 ст.293 Податкового кодексу України ставка єдиного податку встановлюється для платників єдиного податку першої, другої і третьої груп у розмірі 15 відсотків: до доходу, отриманого від провадження діяльності, не зазначеної у свідоцтві платника єдиного податку, віднесеного до першої або другої групи.

Проте, пунктом 2 підрозділу 8 розділу ХХ Податкового кодексу України, у редакції чинній з 01.07.2012 року, установлено, що норма підпункту 2 пункту 293.4 статті 293 Податкового кодексу України у 2012 році не застосовуються, а тому у відповідача не було правових підстав для донарахування ФОП ОСОБА_1 єдиного податку за І квартал 2012 року на підставі пп.2 п.293.4 ст.293 Податкового кодексу України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 26.12.2014 р., яким позивачу визначено суму грошового зобовязання з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 7 931,95 грн., у тому числі 6 345,56 грн. основного платежу та 1 586,39 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), підлягає задоволенню.

Оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням № від 26.12.2014 р. позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість, оскільки, на думку відповідача, з листопада 2013 року у ФОП ОСОБА_1 виник обовязок зареєструватися платником податку на додану вартість внаслідок того, що сукупний дохід за останні 12 календарних місяців перевищив 300000 гривень.

Відповідно до п.181.1 ст.181 Податкового кодексу України, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної компютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 300000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобовязана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку.

Зазначена норма узгоджується з пп.3 п.297.1 ст.297 Податкового кодексу України, у редакції чинній а час виникнення спірних правовідносин, відповідно до змісту якого платники єдиного податку звільняються від обовязку нарахування, сплати та подання податкової звітності з податку на додану вартість з операцій з постачання товарів, робіт та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, крім податку на додану вартість, що сплачується фізичними особами та юридичними особами, які обрали ставку єдиного податку, визначену підпунктом 1 підпункту 293.3.1 пункту 293.3 або підпунктом 1 підпункту 293.3.2 пункту 293.3 статті 293 цього Кодексу.

Оскільки судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 у 2013 році був платником єдиного податку (обовязок щодо переходу на загальну систему оподаткування у позивача виник лише з 01.01.2014 року), то у 2013 році стосовно нього не підлягала застосуванню норма п.181.1 ст.181 Податкового кодексу України.

Зважаючи на викладене суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення № від 26.12.2014 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість в сумі 14 656,25 грн., у тому числі 11 725,00 грн. основного платежу та 2 931,25 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів). підлягає задоволенню.

У відповідності до ч.3 ст.94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Позивачем заявлено позовні вимоги про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень на суму 120 651,25 грн., з яких судом задоволено вимоги в частині суми 66 406,50 грн., що становить 55% від суми заявлених позовних вимог (66 406,50 грн. х 100 : 120 651,25 грн.), натомість щодо 45,00% позовних вимог у задоволенні відмовлено.

Таким чином, судовий збір, який підлягає сплаті позивачем становить 1 085,86 грн. (2 413,03 грн. х 45%), а тому, з огляду на сплачений позивачем під час подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 260,00 грн., підлягає стягненню з ФОП ОСОБА_1 на користь спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 825,86 грн. (1 085,86 грн. 260,00 грн.).

Керуючись ст.ст.86, 94, 159 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 26 грудня 2014 року, винесене Долинською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області, яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 44 231,08 грн., у тому числі 35 384,87 грн. основного платежу та 8 846,21 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), в частині 35 054,64 грн. основного платежу та 8763,66 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 26 грудня 2014 року, винесене Долинською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області, яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 визначено суму грошового зобовязання з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 7 931,95 грн., у тому числі 6 345,56 грн. основного платежу та 1 586,39 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

4. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 26 грудня 2014 р. року, винесене Долинською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області, яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість в сумі 14 656,25 грн., у тому числі 11 725,00 грн. основного платежу та 2 931,25 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

5. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1, ід. номер НОМЕР_1 (28622, с. Ганно-Требинівка Устинівського району Кіровоградської області) на користь спеціального рахунку Державного бюджету України (рахунок 4002, отримувач коштів УК у м. Кіровограді, код отримувача 38037409, банк отримувача ГУ ДКСУ у Кіровоградській області, МФО 823016, код класифікації доходів бюджету 22030001) судовий збір у розмірі 825,86 грн. (вісімсот двадцять пять грн. 86 коп.).

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_2