Справа № 820/8386/15
Суддя: Кучма Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

25 грудня 2015 р. № 820/8386/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кучми Ю.В.,

за участі:

секретаря судового засідання - Молчанової О.М.,

представника позивача - Сиромятнікова В.А.,

представника відповідача - Шаповалова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантагро" про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з даним позовом, в якому просить суд до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров'ю людей, експлуатацію будівель ТОВ "Сантагро" за адресою: Харківська область, Вовчанський район, с. Іванівка, зупинити повністю шляхом їх знеструмлення з опечатуванням пристроїв відключення джерел електропостачання, у зв'язку з чим зобов'язати ТОВ "Сантагро" негайно припинити їх використання з метою проведення будь-якої діяльності, не пов'язаної з усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в ході проведення перевірки відповідача позивачем було виявлено ряд порушень правил пожежної безпеки. На момент звернення до суду відповідачем не усунуті виявлені порушення.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представником відповідача були надані письмові заперечення, в яких останній просить відмовити в задоволенні позову посилаючись на відсутність порушень правил пожежної безпеки.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у запереченнях.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, співробітниками Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області було проведено планову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантагро" на предмет додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, контролю за діяльністю аварійно-рятувальних служб, за наслідками якої складено акт № 113 від 05 серпня 2015 року (а.с. 23-33).

Відповідно до вказаного акту перевірки позивачем встановлено ряд порушень. Виходячи зі змісту додаткових письмових пояснень представника позивача, а також пояснень, наданих представником позивача в судовому засіданні, підставою для звернення позивача із позовом слугувало встановлення наступних порушень:

- дерев'яні конструкції покрівлі, будівель гаражу, майстерні, контори та клубу не піддано вогнезахисному обробленню;

- з'єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів по всім приміщенням здійснено не за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів;

- захист будівель від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, а також їх перевірку не виконано відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 "Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавко захисту будівель і споруд";

- приміщення гаражів, майстерень, зерноскладів та клубу не обладнані системами протипожежного захисту;

- система протипожежного захисту в матеріальних складах знаходиться у несправному стані і не утримується в постійній готовності до виконання роботи;

- об'єкт не забезпечений необхідною кількістю води для здійснення пожежогасіння;

- резервуарний парк за периметром не забезпечений облаштуванням;

- пожежний автомобіль знаходиться у несправному стані не приведений у повну готовність до виїзду за тривогою;

- територія, будинки, споруди, приміщення технологічні установки не забезпечені первинними засобами пожежогасіння;

- не проведено замір опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання;

- не забезпечено працівників засобами індивідуального захисту.

Вищезазначену перевірку проведено на підставі Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", Кодексу цивільного захисту України, "Порядку проведення перевірок органами Державної інспекції техногенної безпеки України", затвердженого наказом МНС України від 25 травня 2012 року №863, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 червня 2012 року за №1054/21366.

Представником позивача зазначено, що усі перелічені порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки створюють реальну загрозу життю та здоров'ю людей (як персоналу об'єкту, так й іншим громадянам, а також особам, які будуть здійснювати гасіння виниклої пожежі).

Також позивачем було проведено повторну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантагро" за результатами якої складено акт перевірки №90 від 04.11.15, яким також були встановлені порушення правил пожежної безпеки.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 4 ст.43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці.

Основні положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров'я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці визначає Закон України "Про охорону праці", дія якого поширюється на всіх юридичних та фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, та на всіх працюючих.

Державна політика в галузі охорони праці спрямована на створення належних, безпечних і здорових умов праці, запобігання нещасним випадкам та професійним захворюванням.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05 квітня 2007 року № 877-V (далі - Закон України № 877).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходами державного нагляду (контролю) - є планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Спосіб здійснення державного нагляду (контролю) - процедура здійснення державного нагляду (контролю), визначена законом.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", державний нагляд (контроль) серед іншого здійснюється за принципами пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров'я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).

Частиною 5 ст. 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" у редакції, яка діє з 01 липня 2013 року передбачено, що повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування. Вжиття інших заходів реагування, передбачених законом, допускається за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного нагляду (контролю) чи його заступника, а у випадках, передбачених законом, - із наступним підтвердженням обґрунтованості вжиття таких заходів адміністративним судом. Якщо законом передбачено, що обґрунтованість вжиття органом державного нагляду (контролю) заходів реагування має бути підтверджена судом, орган державного нагляду (контролю) звертається до адміністративного суду з адміністративним позовом не пізніше наступного робочого дня з дня видання (прийняття) відповідного розпорядчого документа.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", на підставі акту, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Згідно п. 12 ч. 1 ст. 67 Кодексу цивільного захисту України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить: звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Відповідно до ч. 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Згідно до ч. 2 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб'єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об'єктів або об'єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об'єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб'єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об'єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб'єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, згідно з Указом Президента України "Деякі питання Державної служби України з надзвичайних ситуацій" від 16 січня 2013 р. № 20/2013, здійснює Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС України), яка є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра оборони України та входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сферах цивільного захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру, а також гідрометеорологічної діяльності.

Підставою для звернення з цим позовом у Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області слугувало відображення в акті перевірки таких порушень:

- дерев'яні конструкції покрівлі, будівель гаражу, майстерні, контори та клубу не піддано вогнезахисному обробленню;

- з'єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів по всім приміщенням здійснено не за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів;

- захист будівель від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, а також їх перевірку не виконано відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 "Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавко захисту будівель і споруд";

- приміщення гаражів, майстерень, зерноскладів та клубу не обладнані системами протипожежного захисту;

- система протипожежного захисту в матеріальних складах знаходиться у несправному стані і не утримується в постійній готовності до виконання роботи;

- об'єкт не забезпечений необхідною кількістю води для здійснення пожежогасіння;

- резервуарний парк за периметром не забезпечений облаштуванням;

- пожежний автомобіль знаходиться у несправному стані не приведений у повну готовність до виїзду за тривогою;

- територія, будинки, споруди, приміщення технологічні установки не забезпечені первинними засобами пожежогасіння;

- не проведено замір опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання;

- не забезпечено працівників засобами індивідуального захисту.

В ході судового розгляду справи відповідачем було усунено частину порушень, а саме:

- з'єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів по всім приміщенням здійснено не за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів;

- захист будівель від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, а також їх перевірку не виконано відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 "Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавко захисту будівель і споруд";

- система протипожежного захисту в матеріальних складах знаходиться у несправному стані і не утримується в постійній готовності до виконання роботи;

- об'єкт не забезпечений необхідною кількістю води для здійснення пожежогасіння;

- пожежний автомобіль знаходиться у несправному стані не приведений у повну готовність до виїзду за тривогою;

- територія, будинки, споруди, приміщення технологічні установки не забезпечені первинними засобами пожежогасіння;

- не проведено замір опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання;

З усуненням зазначених порушень погодився представник позивача, зазначивши про зменшення позовних вимог в частині виконаних порушень.

Отже, невиконаними залишилися такі порушення, які лишилися підставою для цього позову:

- дерев'яні конструкції покрівлі, будівель гаражу, майстерні, контори та клубу не піддано вогнезахисному обробленню;

- приміщення гаражів, майстерень, зерноскладів та клубу не обладнані системами протипожежного захисту;

- резервуарний парк за периметром не забезпечений облаштуванням;

- не забезпечено працівників засобами індивідуального захисту.

З досліджених в судовому засіданні актів перевірки №113 від 05.08.15 та № 90 від 04.11.15 судом не встановлено жодних посилань позивача на докази, що підтверджують встановлені перевіркою порушення. Таких доказів не надано суду і представником позивача в судовому засіданні під час розгляду справи по суті.

Суд зазначає, що звертаючись із даним позовом та посилаючись на те, що виявлені під час проведеної перевірки порушення, в частині, що залишилися невиконаними, створюють загрозу життю та здоров'ю людей, позивач не надав жодних доказів на підтвердження існування реальної життю та здоров`ю людей.

Розв'язуючи спір суд зауважує, що відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

За визначенням ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно із ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 4 ст. 71 КАС України встановлено, що суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності за правилами ст.86 КАС України, суд відмічає, що суб'єкт владних повноважень у спірних правовідносинах не забезпечив належної реалізації владної управлінської функції.

Під час судового розгляду представником позивача жодне твердження щодо створення відповідачем загрози життю та здоров'ю людей у зв'язку із проведення підприємницької діяльності не доведено належними та допустимими доказами.

Так, в актах перевірок зазначено що участь в таких перевірках брали представники відповідача, але в жодному з актів немає підписів, які б підтверджували участь уповноважених представників відповідача при проведенні перевірок.

Щодо порушення відповідачем, що полягає у не піддані вогнезахисному обробленню дерев'яних конструкції покрівлі, будівель гаражу, майстерні, контори та клубу, суд вважає їх необґрунтованими оскільки відповідачем були надані докази усунення такого порушення, зокрема договору на виконання вогнегасного оброблення дерев'яних конструкцій разом із первинними документами.

Щодо не обладнання системами протипожежного захисту приміщення гаражів, майстерень, зерноскладів та клубу, суд зазначає, що чинне законодавство не відносить обставини відсутності обладнання установками автоматичної пожежної сигналізації у виробничих, складських та інших приміщеннях до тих обставин, які створюють реальну загрозу життю та здоров'ю людей (персоналу підприємства і особам, які будуть здійснювати гасіння виниклої пожежі).

Також, суд звертає увагу на те, що законодавець пов'язує настання реальної загрози життю та здоров'ю людей від пожежі з обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню. Встановлення автоматичної пожежної сигналізації передбачено з метою вчасного виявлення займання, тобто вже існуючої пожежі. Тобто, сама система пожежної сигналізації у займанні і розповсюдженні вогню безпосередньо участі не приймає.

Щодо незабезпечення облаштуванням резервуарного парку за периметром, з матеріалів справи судом встановлено, що такий парк відповідачем не використовується, що підтверджується відповідним актом та фотоматеріалами.

Щодо незабезпечення працівників засобами індивідуального захисту, суд зазначає, о представником позивача не надано жодних пояснень з приводу того які саме засоби індивідуального захисту мають бути у відповідача.

Тобто, єдиним підтвердженням викладених в актах перевірок порушень є тільки самі акти перевірок. Жодних інших доказів наявності порушень представником позивача не надано.

Проте, представником відповідача були надані та долучені судом до матеріалів справи докази усунення порушень, викладених в акті перевірки №113 від 05.08.15, зокрема, копії: -журналу реєстрації інструктажів з питань пожежної безпеки Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантагро", - Журналу обліку вогнегасників на об'єкті; накладної № 308/16 від 05.07.15 щодо придбання вогнегасників, відер, багору, лопати, сокири; - фотоматеріалів, план узаходів по усуненню виявлених у сферах пожежної безпеки з 23.07.15 по 05.08.15, - відповідних договорів (на тех. обслуговування пристроїв блискавко захисту, на виконання електровимірювання, на виконання вогнегасного оброблення дерев'яних конструкцій та ін..).

Отже, суд приходить до висновку, що відповідачем більшість недоліків вже усунуто, а інша частина порушень не створює загрози для життя (здоров'я) людей.

Враховуючи викладене вище, у зв'язку з ненаданням позивачем належних доказів на підтвердження наявності підстав звернення із вказаним позовом та доказів в обґрунтування позовних вимог, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 159, 160- 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантагро" про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова у повному обсязі складена 30 грудня 2015 року.

Суддя Кучма Ю.В.