Справа № 823/5480/15
Суддя: В.В. Мишенко
Дата ухвалення: 2015-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 грудня 2015 року справа № 823/5480/15

м. Черкаси

10 год. 22 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мишенка В.В.,

при секретарі Гордієнку Ю.П.,

за участю сторін:

представника позивача - Козубенко Т.С.,

представника позивача - Батаргіної Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за поданням Смілянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків,

ВСТАНОВИВ:

Смілянська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Черкаській області (далі-позивач) звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду з поданням до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (далі-відповідач), в якому просить підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна платника податків.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено те, що рішенням начальника Смілянської ОДПІ Головного управління ДФС у Черкаській області від 30.12.2015 № 7878/23-04-17-0218 застосовано умовний адміністративний арешт майна фізичної особи-підприємця ОСОБА_3. Підставами для застосування арешту майна податковий орган зазначає наявність обставин, передбачених Податковим кодексом України (п. п. 94.2.3) платник податків ФОП ОСОБА_3, відмовила у допуску до проведення документальної планової перевірки за наявності законних підстав для її проведення.

Представники Смілянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області в судовому засіданні подання підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, свого представника не направив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення представників позивача, розглянувши матеріали справи, повно, всебічно, об'єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 зареєстрована як суб'єкт господарювання 11.07.2007 за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та перебуває на обліку платників податків в Смілянській ОДПІ. Вид діяльності - діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту.

17.12.2015 начальником Смілянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області винесено наказ № 436 "Про проведення документальної планової перевірки ФОП ОСОБА_3.» з питань своєчасності, достовірності, поноти нарахування та сплати податку на доходи з фізичних осіб, дотримання роботодавцем законодавства щодо оформлення трудових відносин з працівниками за період з 01.01.2012 по 31.12.2014, правильності обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2014.

Окрім того, визначено період проведення перевірки, яку необхідно провести з 28.12.2015 по 13.01.2016.

Підставою винесення наказу слугував план - графік на IV квартал 2015 року, складений на підставі листа від 09.09.2015 за № 18268/23-00-17-0106 ГУ ДФС у Черкаській області.

Також на підставі наказу фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 17.12.15 направлено повідомлення № 12, яке вручене останній 19.12.2015 у відповідності до рекомендованого повідомлення про вручення поштових відправлень.

24.12.2015 відповідач повідомила контролюючий орган, щодо передчасності проведення перевірки та належність проведення останньої з 10.01.2016.

28.12.2015 наказом № 444 «Про внесення змін до наказу Смілянської ОДПІ від 17.12.2015 № 436» внесено зміни до п. 2 наказу № 436 (термін проведення перевірки) та викладено останній в редакції - Термін перевірки 10 робочих днів з 30.12.2015 по 15.01.2016. Даний наказ ФОП ОСОБА_4 отримала 30.12.2015 та зазначила, що згідно законодавства проведення перевірки розпочинається 10.01.2016 року, про що міститься напись безпосередньо на наказі.

На виконання даного наказу № 444 видані направлення на перевірку від 28.12.2015 - № 317, № 316, № 315.

Суд звертає увагу позивача, що направлення були видані на проведення перевірки по наказу № 444 хоча перевірка призначена наказом № 436, тобто дані направлення жодної юридичної сили не мають, оскільки видані на підставі наказу до якого внесено зміни лише щодо періоду проведення перевірки і термін перевірки (початок) з 30.12.2015.

Того ж дня - 28.12.2015 інспектори Смілянської ОДПІ складають акт щодо відмови фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 від отримання наказу «Про внесення змін № 444».

30.12.2015 посадовими особами Смілянської ОДПІ складається ще один акт щодо відмови про ознайомлення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 від підпису у направленнях №№ 315, 316, 317, а в подальшому акт про відмову у допуску 30.12.2015 до перевірки.

З даного суд вбачає, що посадові особи Смілянської ОДПІ розпочали перевірку, ще 28.12.2015 хоча право на її проведення визначене наказом № 444 від 28.12.2015 розпочалося б 30.12.2015.

Тобто, фактично, відповідач працівникам податкового органу не відмовляла у проведенні перевірки з огляду на написі у наказі № 444 (про початок з 10.01.2015), суд також наголошу, що даний термін входить у період перевірки.

Крім того, суд зазначає, що згідно зі складеним актом про не допуск до перевірки, остання розпочалася 28.12.2015, хоча право на проведення її виникло у позивача 30.12.2015, тобто підстави у позивача звернення до суду згідно з ст. 1833 КАС України (протягом 24 год.) відсутні.

Судом також встановлено, що 30.12.2015 за № 7878/23-04-17-0218 податковим органом прийнято рішення про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 умовного арешту майна (рухомого та нерухомого).

Для підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків Смілянська ОДПІ звернулась до суду з даним поданням.

При вирішенні даної справи суд виходить з наступного.

Положеннями п. 94.1 ст. 94 Податкового кодексу України (далі ПК України) передбачено, що адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Згідно пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, зокрема, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Відповідно до п. 94.5 ст. 94 ПК України арешт майна може бути повним або умовним. Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов'язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону. Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов'язковому попередньому отриманні дозволу керівника відповідного контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Приписами п. 94.10 ст. 94 ПК України визначено, що арешт на майно може бути накладено рішенням керівника органу державної податкової служби (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Вирішуючи даний спір, з огляду на аргументацію позивача, суд враховує, що відповідно до п. 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Підпунктом 77.4 п. 77 ПК України, про проведення документальної планової перевірки керівником контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Пункт 81.1 ст. 81 ПК України передбачає, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Згідно п. 81.2 ст. 81 Податкового кодексу України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.

Таким чином, для застосування умовного адміністративного арешту майна платника у податкового органу повинна бути фактична відмова у допуску до початку прведення перевірки. В даному випадку у позивача відсутні підстави для застосування адміністративного арешту майна відповідача з огляду на те, що відповідачем не було фактично відмовлено від допуску до перевірки, що вбачається з напису на наказі № 444.

Окрім того, у направленнях на перевірку невірно зазначено підставу проведеної перевірки, оскільки призначення перевірки здійснювалося наказом № 436 від 17.12.2015 а не №444 (яким лише внесено зміни щодо періоду проведення), а тому у відповідності до ст. 81 ПК України - є недійсні.

Судом з матеріалів справи встановлено, що посадові особи контролюючого органу фактично здійснювали перевірку до її початку.

Також, суд зазначає, що згідно з наказом № 444 від. 28.12.2015 період проведення перевірки з 30.12.2015 по 15.01.2016, однак в перший же день посадовими особами контролюючого органу складено акт про не допуск, хоча термін проведення не закінчився, тобто перевіряючи не використали в повній мірі право.

Керуючись статтями 159-163, 183-3 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання Смілянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд в порядку ст. 185-187 КАС України.

Суддя В.В. Мишенко

Повний текст постанови виготовлено 31.12.2015