Справа № 381/5289/13-а
Суддя: Буймова Л. П.
Дата ухвалення: 2014-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2014 року м.Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Буймової Л.П.,

при секретарі - Корченко О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Фастів адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного управління МВС України в м. Києві Управління державної служби охорони Департаменту Державної служби охорони при МВС України про оскарження рішення начальника Головного управління МВС України в м. Києві Управління державної служби охорони від04.08.2013 року за №24/14-3267/Ан, щодо розгляду інформаційного запиту від 27.08.2013 року в інтересах ОСОБА_1В,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про оскарження рішення начальника Головного управління МВС України в м.Києві Управління державної служби охорони від 04.08.2013 року за № 24/14 3267/Ан, щодо розгляду інформаційного запиту від 27.08.2013 року в інтересах гр.. ОСОБА_1

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав.

Представник відповідача головного управління МВС України в м.Києві Управління державної служби охорони проти позову заперечує. Суду пояснила, що на час розгляду справи позивач отримав відповідь на інформаційний запит.

Представник Департаменту Державної служби охорони при МВС України проти позову заперечує, вважає позов та залучення Департаменту необгрунтованим, надуманим та безпідставним.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що Відповідно до Довідки ЄДРПОУ № 9237 від 27.01.2012 №16/1-393 Департамент ДСО при МВС України () за кодом класифікації організаційно-правових форм господарювання визначений, як 425 - державна організація (установа,заклад).

Відповідно до наказу Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 28.05.2004 № 97 за кодом класифікації організаційно-правових форм господарювання юридичні особи визначаються: 410 - органи державної влади та 425 - державні організація (установа, заклад).

Пунктом 3.4.2 цього ж наказу є визначення органу державної влади - Державна влада а Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про джерела фінансування органів державної влади предметом регулювання цього Закону є фінансове забезпечення діяльності системи органів виконавчої влади (Кабінету Міністрів України, міністерств, комітетів, агентств, служб, адміністрацій, комісій, управлінь, палат, фондів, інспекцій, бюро та інших центральних органів риконавчої влади і місцевих державних адміністрацій), Верховної Ради України та її апарату, Рахункової палати, Президента України, його адміністрацій та інших консультативних і дорадчих органів Президента України, судів України, органів прокуратури України, а також інших органів державної влади.

Статтею 2 Закону України Про джерела фінансування органів державної влади визначено, що органи державної влади здійснюють свою діяльність виключно за рахунок бюджетного фінансування в межах, передбачених Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік.

Відповідно до ст. 167 Цивільного кодексу України держава може створювати юридичні особи публічного права (державні підприємства, організації, навчальні заклади тощо) у випадках та в порядку, встановленими Конституцією України та законами.

Держава України в особі своїх органів може створювати як юридичні особи публічного права, які покликані виконувати владно-розпорядчі та інші функції без права займатися господарською діяльністю, так юридичні особи, які є субєктами господарської діяльності у формі установ та організацій.

Відповідно до Положення про Державну службу охорони при Міністерстві внутрішніх справ, затвердженого постановою КМУ від 10.08.1993 № 615 визначено, що Державна служба охорони при МВС створена для здійснення заходів щодо охорони нерухомих обєктів та іншого майна, в тому Числі вантажів, тимчасового зберігання валютних цінностей, забезпечення особистої безпеки громадян, а також технічного захисту інформації надоговірних засадах в порядку встановленому законодавством.

Державна служба охорони є підпорядкованою Міністру внутрішніх справ єдиною централізованою системою, очолюваною Департаментом ДСО при МВС, яка складається з управлінь, відділів ДСО при головних управліннях МВС в АР Крим, м. Києва та Київської області, управліннях МВС в областях та м. Севастополі та підпорядкованих їм підрозділів охорони: міських, районних, міжрайонних відділів, відділень, підрозділів воєнізованої охорони та охоронних підрозділів, стройових підрозділів міліції охорони, спеціалізованих підрозділів Титан, інкасації та груп затримання, а також установ та навчальних закладів Професійної підготовки працівників охорони.

Управління, відділи і підрозділи охорони є державними установами, що проводять некомерційну господарську діяльність.

Державна служба охорони проводить свою діяльність на засадах госпрозрахунку за рахунок коштів, одержаних її підрозділами охорони, підприємствами та установами за організацію та надання послуг з охорони та безпеки за договорами та інших надходжень.

Відповідно до Положення про Департамент ДСО при МВС України, затвердженого наказом МВС України від 13.10.2005 № 878, Департамент є головним органом у системі ДСО при МВС України, який координує здійснювані нею заходи з охорони обєктів усіх форм власності та забезпечення особистої безпеки громадян і є підпорядкованим МВС,-діяльність якого не передбачає отримання прибутку, фінансування видатків якого здійснюється за рахунок централізованих відрахувань підпорядкованих підрозділів ДСО.

Організаційно-правова форма Департменту Державної служби охорони при МВС України () за УДСО при ГУМВС України у м. Києві КОПФГ - 425 Державна організація(установа. заклад).

Міністерством юстиції України було 13.05.2011 надано розяснення щодо сфери поширення та застосування Закону України Про доступ до публічної інформації, а саме: Закон України "Про доступ до публічної інформації ( 2939-17 ) (далі - Закон) визначатиме порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом та інформації, що становить суспільний інтерес.

Таким чином, спірним постає питання віднесення Управління Державної служби охорони Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м.Києві до розпорядників публічної інформації.

Як вбачається зі змісту запиту представника позивача, ним запитувалась інформація з приводу періоду проходження ним служби в органах внутрішніх справ України, а саме: на посаді в Управлінні Державної служби охорони Головного управління МВС України в м.Києві, а також щодо розміру отримуваного ним заробітку, підстав звільнення та щодо отриманої разової грошової допомоги при звільненні.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач проходив службу в названому управлінні, тобто в адресата його запиту, що випливає із наданої йому останнім відповіді на повторно направлений запит, копія якого наявна в матеріалах справи.

Враховуючи вкладене, суд вважає, що Управління Державної служби охорони Головного управління внутрішніх справ України в м. Києві є розпорядником інформації, що була створена в процесі проходження служби позивачем і знаходиться у володінні названого суб»єкта владних повноважень, який під час служби позивача здійснював владні управлінські функції по відношенню до останнього. Та обставина, що цей відповідач є суб»єктом охоронної діяльності і державною госпрозрахунковою установою, створеною з метою захисту майна та громадян, фінансування якої здійснюється та залежить від укладених договорів, не спростовує, його відношення до розпорядників публічної інформації стосовно позивача.

Дану обставину фактично визнано Управлінням Державної служби охорони Головного управління внутрішніх справ України в м. Києві, яке зрештою надало позивачу відповідь на повторний запит, що наявна в матеріалах справи.

З огляду на викладене суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню в частині відмови в наданні інформації, щодо інформаційного запиту від 27.08.2013 року та скасувати рішення відповідача субєкта владних повноважень Головного управління МВС України в м. Києві Управління державної служби охорони від 04.08.2013 року за №24/14-3267/Ан на інформаційний запит від 27.08.2013 року, щодо надання інформації відносно проходження ОСОБА_1 служби в органах внутрішніх справ України неправомірними, в решті позову слід відмовити.

Керуючись ст. 152-163 КАС України, Законом України « Про доступ до публічної інформації», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії субєкта владних повноважень: Головного управління МВС України в м. Києві Управління державної служби охорони неправомірними, щодо відмови в наданні інформації, щодо інформаційного запиту від 27.08.2013 року та скасувати рішення відповідача субєкта владних повноважень Головного управління МВС України в м. Києві Управління державної служби охорони від 04.08.2013 року за №24/14-3267/Ан на інформаційний запит від 27.08.2013 року, щодо надання інформації відносно проходження ОСОБА_1 служби в органах внутрішніх справ України неправомірними.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Фастівський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги.

Суддя Л.П.Буймова