Справа № 2а-2167/12/1370
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2012-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2012 р. № 2а-2167/12/1370

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Бугари Д.Р.,

представник позивача ОСОБА_1,

представник відповідача не зявився,

третя особа не зявилась,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в м. Самборі та Самбірському районі Львівської області до відділу державної виконавчої служби Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області, за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про визнання протиправною постанови та зобовязання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

управління Пенсійного фонду України в м. Самборі та Самбірському районі Львівської області (далі Позивач) звернулося до суду з вказаним адміністративним позовом до відділу державної виконавчої служби Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області (далі - ВДВС Самбірського МУЮ), за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 31545572 від 05.03.2012 року та зобовязати державного виконавця відмовити у відкритті виконавчого провадження по виконавчому листу від 17.02.2012 року № 2а-10594/10/1370.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю постанови про відкриття виконавчого провадження, у звязку із невідповідністю виконавчого документа вимогам ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», а саме, не зазначено ідентифікаційний номер стягувача, та не враховано обставину, що по виконавчому листу від 08.02.2011 року № 2а-10594/10/1370, відповідно до якого відкрито виконавче провадження ВП № 24841874 від 02.03.2011 року, відповідачем відкрито виконавче провадження від ВП № .03.2012 року по виконавчому листу від 17.02.2012 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в позовній заяві. Додатково пояснив, що виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим ст. 19 Законом України «Про виконавче провадження», у звязку з не зазначенням у ньому ідентифікаційного номеру стягувача, та вважає безпідставним відкриття виконавчого провадження по аналогічному виконавчому листу від 17.02.2012 року № 2а-10594/10/1370. Враховуючи викладене, вважає, що постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 31545572 від 05.03.2012 рокує протиправною. Просить суд задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце його проведення. Клопотань про розгляд справи без участі уповноваженого представника не подав, а тому суд ухвалив розглядати справу без його участі.

Третя особа в судове засідання не зявилась, хоча належним чином повідомлялась про дату, час та місце його проведення. Клопотань про розгляд справи без її участі до суду не надходило, а тому суд ухвалив розглядати справу без участі третьої особи.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи Львівським окружним адміністративним судом виданий виконавчий лист № 2а-10594/2010 від 08.02.2011 року про зобовязання управління Пенсійного фонду України у м. Самборі Львівської області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 13.10.2010 року по 08.02.2011 року. Рішення суду від 08.02.2011 у справі № 2а-10594/10/1370 в частині виплати заробітної плати за один місяць в межах середньомісячної заробітної плати допущено до негайного виконання.

Керуючись ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження»державним виконавцем відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2а-10594/2010 від 08.02.2011 року, про що винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 02.03.2011 року ВП № 24841874 та надано строк для самостійного виконання рішення до 09.03.2011 року.

23.02.2012 року УПФУ в м. Самборі та Самбірському районі Львівської області подало апеляційну скаргу на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 15.02.2012 року у справі № 2а-3031/11/1370 за позовом УПФУ в м. Самборі та Самбірському районі Львівської області до відділу державної виконавчої служби Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.03.2011 року ВП № 24841874 щодо виконання виконавчого листа № 2а-10594/10/1370 від 08.02.2011 року, про що повідомило ВДВС Самбірського МУЮ листом від 12.03.2012 року.

05.03.2012 року державним виконавцем ВДВС Самбірського МУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа від № 2а-10594/10/1370, виданого 17.02.2012 року про зобовязання управління Пенсійного фонду України у м. Самборі Львівської області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 13.10.2010 року по 08.02.2011 року.

19.03.2012 року з метою повного та своєчасного примусового виконання виконавчого листа від 17.02.2012 року № 2а-10594/10/1370, відповідач зобовязав УПФУ в м. Самборі та Самбірському районі Львівської області виконати рішення суду від 08.02.2011 року № 2а-10594/10/1370 в строк до 23.03.2012 року та надати підтверджуючі документи до ВДВС Самбірського МУЮ про його виконання.

Спір виник стосовно правомірності винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.03.2012 року ВП № 31545572.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку регулюється Законом України «Про виконавче провадження»від 21.04.1999 року № 606-XІV.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з положеннями ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і вказаним Законом.

Щодо твердження позивача про протиправність постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.03.2012 року ВП № 31545572, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів. Виходячи з аналізу цієї статті, одним з видів виконавчих документів, що підлягають виконанню державною виконавчою службою є виконавчі листи.

Як вбачається з положень ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження»державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і предявлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 вказаної вище статті, державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Частиною 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження»передбачено що, копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до резолютивної частини постанови Львівського окружного адміністративного суду від 08.02.2011 року у справі № 2а-10594/10/1370 позивача зобовязано нарахувати та виплатити ОСОБА_2 заробітну плату за час вимушеного прогулу з 13.10.2010 року по 08.02.2011 року. Постанова суду в частині виплати заробітної плати в межах одного місяця середньомісячної заробітної плати допущена до негайного виконання.

Таким чином, постанова ВДВС Самбірського МУЮ про відкриття виконавчого провадження від 02.03.2011 року ВП № 24841874 стосується виплати ОСОБА_2 заробітної плати в межах одного місяця середньомісячної заробітної плати.

УПФУ в м. Самборі та Самбірському районі Львівської області подано апеляційну скаргу на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 08.02.2011 року № 2а-10594/10/1370.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2012 року у справі № 11618/11/9104 постанову Львівського окружного адміністративного суду від 08.02.2011 року у справі № 2а-10594/10/1370 залишено без змін. Таким чином, рішення у справі № 2а-10594/10/1370 набрало законної сили 31.01.2012 року.

Частина 2 ст. 257 КАС України передбачає, що cудове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

У звязку з тим, що вказане вище рішення набрало законної сили, Львівським окружним адміністративним судом виданий виконавчий лист від 17.02.2012 року № 2а-10594/10/1370, яким зобовязано УПФУ в Самбірському районі Львівської області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 13.10.2010 року по 08.02.2011 року.

На виконання вказаної вище постанови, 05.03.2012 року державним виконавцем ВДВС Самбірським МУЮ ОСОБА_3 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 31545572 на підставі виконавчого листа, виданого 17.02.2012 року № 2а-10594/10/1370.

Отже, постанова про відкриття виконавчого провадження від 05.03.2012 року ВП № 31545572 стосується виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу за весь період, тобто з 13.10.2010 року по 08.02.2011 року.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 05.03.2012 року ВП № 31545572 не дублює постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.03.2011 року ВП № 24841874 щодо виплати заробітної плати за період вимушеного прогулу, а стосується різних періодів, зокрема постанова від 02.03.2011 року виплата середньомісячної заробітної плати в межах одного місяця, а постанова від 05.03.2012 року виплата середньомісячної заробітної плати за весь період, тобто з 13.10.2010 року по 08.02.2011 року.

Крім того, суд також зазначає, що оскарження позивачем постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.03.2011 року ВП № 24841874 в апеляційному порядку не впливає на правомірність винесення відповідачем постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.03.2012 року ВП № 31545572.

У звязку з цим, суд вважає дії та постанову відповідача в цій частині правомірними.

Щодо тверджень позивача, що державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження від 05.03.2012 не зазначено індивідуального ідентифікаційного номера стягувача (фізичної особи), суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження»в редакції чинній, на час спірних правовідносин, у виконавчому документі, зокрема, зазначаються ідентифікаційний код субєкта господарської діяльності стягувача та боржника за його наявності (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника за його наявності (для фізичних осіб - платників податків), а також інші відомості, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню.

З аналізу наведеної вище норми вбачається, що ідентифікаційний номер стягувача зазначається у виконавчому документі за його наявності. Проте, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували наявність у Львівського окружного адміністративного суду відомостей про ідентифікаційний номер стягувача на момент оформлення та видачі виконавчого листа. Крім того, при вирішенні питання щодо відкриття виконавчого провадження, державний виконавець позбавлений можливості встановити чи був відомий органу, що видав виконавчий документ ідентифікаційний номер стягувача.

Таким чином, ідентифікаційний номер сторони виконавчого провадження може зазначатися у виконавчому документі лише у разі, якщо він відомий органу, що видає виконавчий документ. Так само й інші відомості, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зазначаються у виконавчому документі, у випадку якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видає виконавчий документ. Отже, суд вважає, що зазначення таких реквізитів не є обовязковим у випадку, якщо вони не відомі органу, що його видає.

Вимоги щодо зазначення у виконавчому документі індивідуальних ідентифікаційних номерів та кодів сторін виконавчого провадження спрямовані на їх ідентифікацію та покликані сприяти державному виконавцю у примусовому виконанні судового рішення. Не зазначення у виконавчому листі індивідуального ідентифікаційного номера стягувача не становить перешкоди державному виконавцю в його ідентифікації при примусовому виконанні судового рішення та жодним чином не впливає на права та обовязки позивача, як боржника у виконавчому провадженні, а тому не може бути самостійною підставою для визнання виконавчого листа таким, що не відповідає вимогам ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з п. 1.8 розділу 1 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 15.12.1999 року № 74/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15.12.1999 року за № 865/4158, постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження не може бути скасована лише з формальних підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», які не перешкоджають подальшому провадженню виконавчих дій.

З огляду на це, твердження позивача в цій частині є безпідставним та необґрунтованим.

Враховуючи те, що судом не встановлено протиправності постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.03.2012 року ВП № 31545572, вимоги позивача щодо зобовязання державного виконавця відмовити у відкритті виконавчого провадження з виконання виконавчого листа від 17.02.2012 року № 2а-10594/10/1370 задоволенню не підлягає.

Узагальнюючи викладене вище, суд вважає, що постанова відповідача про відкриття виконавчого провадження від 05.03.2011 року ВП № 31545572 винесена у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження», а тому є правомірною.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ст. 9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а тому у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись наведеним вище та ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Судові витрати згідно з ст. 94 КАС України стягненню зі сторін не підлягають.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови. Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 02 квітня 2012 року.

Суддя Гулик А.Г.