Справа № 826/24550/15
Суддя: Нагорянський С.І.
Дата ухвалення: 2016-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Нагорянський С.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Підприємства з іноземними інвестиціями «АМІК Україна»

до

Відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні

про

визнання протиправною і скасування постанови

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Підприємство з іноземними інвестиціями “Амік Україна” з позовом до Відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову від 19 жовтня 2015 року про відкриття виконавчого провадження № 49012109.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 листопада 2015 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

В судовому засіданні 02 грудня 2015 року представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, письмових заперечень проти позову та витребуваних судом документів не надав.

З урахуванням неявки у судове засідання представника відповідача суд ухвалив продовжити розгляд справи у порядку письмового провадження.

15 жовтня 2015 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Херсонській області звернулось до Відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні із заявою про примусове виконання постанови суду.

Вважаючи вищевказану постанову від 19 жовтня 2015 року про відкриття виконавчого провадження протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (далі – Закон № 606-XIV).

Частиною 1 статті 6 Закону № 606-XIV передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

В силу ст. 20 Закону № 606-XIV, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу. Виконання рішення, яке зобов'язує боржника вчинити певні дії, здійснюється державним виконавцем за місцем проведення таких дій. Виконавче провадження може бути передано від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого в порядку, встановленому Міністерством юстиції України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що приймаючи постанову про відкриття виконавчого провадження № 49012109 від 19 жовтня 2015 року, Відділом державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні було дотримано правила статті 20 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки виконання рішення, яке зобов'язує боржника вчинити певні дії, здійснюється державним виконавцем за місцем проведення таких дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону № 606-XIV, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 17 Закону № 606-XIV серед переліку виконавчих документів передбачає виконавчі листи, що видаються судами, які відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону № 606-XIV, державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 25 Закону № 606-XIV, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Тобто, за змістом наведених вимог Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець повинен здійснити усі необхідні і передбачені законом заходи примусового виконання рішень, у тому числі й ті, що передбачені самим рішенням, яке перебуває на виконанні, якщо це необхідно для його виконання своєчасно та у повному обсязі.

Твердження позивача про відсутність у органів ДВС повноважень із зупинення роботи підприємства у сфері пожежної та техногенної безпеки суд оцінює критично, оскільки такі заходи державний виконавець має право обирати самостійно, з урахуванням вимог Закону та змісту рішення, яке підлягає виконанню.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів позивача щодо протиправності оскаржуваної постанови, та вважає, що відповідач діяв на підставі та в межах повноважень визначених Законом України «Про виконавче провадження».

Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Підприємства з іноземними інвестиціями «АМІК Україна».

Керуючись ст. ст. 69-71, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні позову Підприємства з іноземними інвестиціями «АМІК Україна» відмовити.

Постанова, відповідно до ч. 1 статті 254 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя С.І. Нагорянський