Справа № 812/892/15
Суддя: Чебанов Олександр Олегович
Дата ухвалення: 2015-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Басова Н.М.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 року справа № 812/892/15

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Чебанова О.О., суддів Сіваченка І.В., Шишова О.О., при секретарі судового засідання Куленко О.Д., за участю представника позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2015 року у справі № 812/892/15 (головуючий у І інстанції Басова Н.М.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Свердловантрацит до Департаменту екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю ДТЕК Свердловантрацит звернулось до Луганського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації, в якому просило визнати протиправними дії Департаменту екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації щодо відмови в переоформленні дозволів на спеціальне водокористування, а саме: № Укр 27.47 Луг від 24.02.2014, № Укр 27.115 Луг від 01.10.2013, № Укр 27.56 Луг від 22.01.2014; зобовязати Департамент екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації переоформити Товариству з обмеженою відповідальністю ДТЕК Свердловантрацит (ідентифікаційний код юридичної особи 37596090, місцезнаходження: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гоголя, 24А) дозволи водокористування № Укр 27.47 Луг від 24.02.2014, № Укр 27.115 Луг від 01.10.2013, № Укр 27.56 Луг від 22.01.2014.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2015 року позовні вимоги задоволено частково (т. 2, а.с. 71-74). Суд першої інстанції визнав протиправними дії Департаменту екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації щодо відмови Товариству з обмеженою відповідальністю ДТЕК Свердловантрацит в переоформленні дозволів на спеціальне водокористування № Укр 27.47 Луг від 24.02.2014, № Укр 27.115 Луг від 01.10.2013, № Укр 27.56 Луг від 22.01.2014; зобовязав Департамент екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації повторно розглянути заяви Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Свердловантрацит щодо переоформлення дозволів на спеціальне водокористування № Укр 27.47 Луг від 24.02.2014, № Укр 27.115 Луг від 01.10.2013, № Укр 27.56 Луг від 22.01.2014. У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Відповідач не погодившись з прийнятим судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та прийняти нову постанову якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції не надав належної оцінки питанню місцезнаходження позивача з урахуванням положень статті 95 Цивільного кодексу України, за якою фактичним місцем ведення діяльності позивача є місто Свердловськ Луганської області, де розташовані відокремлені підрозділи, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р. Отже фактичне місце ведення діяльності відокремленими підрозділами не змінилося. Також зазначено, що оскільки обєкти, на які видані дозволи, знаходяться на території, на якій органи державної влади не здійснюють свою діяльність, це виключає здійснення будь-яких заходів у сфері державного контролю за використанням природних ресурсів, що виключає будь які відносини, які виникають між дозвільними органами та субєктом господарювання у звязку з переоформленням документів дозвільного характеру. Крім того, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині виходу за межі позовних вимог, оскільки у даному випадку вихід за межі позовних вимог не призводить до захисту прав, свобод та інтересів позивача.

Представник позивача у судовому засіданні просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції без змін.

Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

ТОВ ДТЕК Свердловантрацит є юридичною особою, основними видами діяльності якої є добування камяного вугілля, включаючи підземне та відкрите добування камяного вугілля, збагачення камяного вугілля, промивання, дегідратацію, калібрування, сортування, дроблення камяного вугілля, також добування камяного вугілля з відвалів, та інше (т. 1 а.с. 12-26).

Департаментом екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації видано відокремленим підрозділам позивача дозволи на спеціальне водокористування (т. 1 а.с. 30-42).

Згідно з протоколом загальних зборів учасників ТОВ ДТЕК Свердловантрацит від 03.03.2015 визначено місцезнаходження Товариства за адресою: Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вул. Гоголя, будинок 24А, та внесені зміни до Статуту Товариства шляхом викладення його у новій редакції у звязку зі зміною місцезнаходження Товариства (том 2 а.с. 33-58).

Державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи проведено 09.04.2015, номер запису 1001333, про що зроблено відмітку на Статуті позивача (т. 2 а.с. 33).

Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 10.04.2015 місцезнаходженням юридичної особи є: 93400, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вул. Гоголя, будинок 24А (т. 1 а.с.26).

Позивач 15 квітня 2015 року звернувся до Департаменту екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації з заявами про переоформлення дозволів на спеціальне водокористування № Укр 27.47 Луг від 24.02.2014, № Укр 27.115 Луг від 01.10.2013, № Укр 27.56 Луг від 22.01.2014 у звязку зі зміною місцезнаходження (т.1 а.с. 27-29).

Листами від 17 квітня 2015 року № № 400, 399, 404 відповідач повідомив позивача про те, що обєкт здійснення спеціального водокористування знаходиться на території, на якій відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085-р від 07.11.2014 органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. Враховуючи викладене, Департамент не має можливості переоформити подані дозволи (т.1 а.с.43-45).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд на підставі наявних у справі даних встановив, що позивач змінив своє місцезнаходження, що відповідно до норм законодавства є підставою для переоформлення спеціальних дозволів.

Колегія суддів з зазначеним висновком суду першої інстанції погоджується, з наступних підстав.

Спірним питанням у даній справі є правомірність дій відповідача щодо відмови позивачу в переоформленні дозволів на спеціальне водокористування.

Пунктом дев'ятим частини першої статті 44 Водного кодексу України визначено, що водокористувачі зобов'язані здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.

За приписами частини першої статті 49 Водного кодексу України та частини першої статті 17 Закону України Про питну воду та питне водопостачання, спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу, який видається у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У дозволі на спеціальне водокористування встановлюються ліміт забору води, ліміт використання води та ліміт скидання забруднюючих речовин.

Відповідно до абзацу другого пункту 2 Порядку погодження та видачі дозволів на спеціальне водокористування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2002 року № 321 (надалі - Порядок) дозволи видаються у разі використання води водних об'єктів: загальнодержавного значення - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями; місцевого значення - органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами за погодженням із Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською, Севастопольською міськими держадміністраціями.

Згідно з пунктом 4 Порядку дозволи видаються органами, що зазначені в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, в місячний термін з дня подання в установленому порядку клопотання, а органами, зазначеними в абзаці третьому цього пункту, - в установлені ними терміни. Клопотання водокористувачів розглядаються у місячний термін. У разі відмови у погодженні клопотання або у видачі дозволу водокористувачу надається відповідь з обґрунтуванням причин відмови.

За змістом листів відповідача від 17 квітня 2015 року № № 400, 399, 404 причиною відмови в переоформленні дозволів на спеціальне водокористування є знаходження обєкта здійснення спеціального водокористування на території, де відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085-р від 07.11.2014 органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Колегія суддів вважає дії відповідача з відмови в переоформленні дозволів на спеціальне водокористування з цих підстав протиправними з огляду на наступне.

Відповідно до Положення про Департамент екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови облдержадміністрації від 17 травня 2013 року № 596, відповідач видає в установленому законодавством порядку дозволи на спеціальне водокористування (т.2 а.с.60-67).

Згідно з частиною 3 статті 4 Закону України Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності від 06.09.2005 № 2806-IV (надалі Закону № 2806-IV) суб'єкт господарювання має право на одержання (переоформлення, одержання дублікатів, анулювання) документів дозвільного характеру та подання декларацій за своїм місцезнаходженням або у випадках, передбачених законом, - за місцем провадження діяльності або місцезнаходженням об'єкта.

Відповідно до частини 8 статті 4-1 Закону № 2806-IV зміна місцезнаходження субєкта господарювання є підставою для переоформлення документу дозвільного характеру. У разі виникнення підстав для переоформлення документа дозвільного характеру суб'єкт господарювання зобов'язаний протягом п'яти робочих днів з дня настання таких підстав подати дозвільному органу або державному адміністратору заяву про переоформлення документа дозвільного характеру разом з документом дозвільного характеру, що підлягає переоформленню.

Частиною 5 статті 4-1 Закону № 2806-IV передбачено, що підставами для відмови у видачі документа дозвільного характеру є: подання суб'єктом господарювання неповного пакета документів, необхідних для одержання документа дозвільного характеру, згідно із встановленим вичерпним переліком; виявлення в документах, поданих суб'єктом господарювання, недостовірних відомостей; негативний висновок за результатами проведених експертиз та обстежень або інших наукових і технічних оцінок, необхідних для видачі документа дозвільного характеру.

Законом можуть встановлюватися інші підстави для відмови у видачі документа дозвільного характеру.

Відмова у видачі документа дозвільного характеру за підставами, не передбаченими законами, не допускається.

Колегія суддів зазначає, що Закон № 2806-IV не містить такої підстави для відмови в видачі документа дозвільного характеру, як знаходження обєкта здійснення спеціального водокористування на території, де відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085-р від 07.11.2014 органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Отже, приймаючи рішення про відмову позивачу в переоформленні дозволів на спеціальне водокористування з підстав, не передбачених законом, відповідач діяв не у відповідності до вимог чинного законодавства, відтак, позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в переоформленні дозволів слід задовольнити.

Колегія суддів не бере до уваги посилання відповідача на те, що у звязку з проведенням антитерористичної операції вказані дозволи вважаються такими, що продовжили свою дію і не потребують переоформлення, оскільки в переоформленні дозволів відмовлено з інших підстав.

Також, колегія суддів критично оцінює посилання відповідача на те, що фактичне місце діяльності відокремленими підрозділами відповідача не змінилося, а позивачем не надано доказів здійснення господарської діяльності саме з міста Сєвєродонецька.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій позивач змінив своє місцезнаходження, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис від 09.04.2015.

Відповідно до статті 95 Цивільного кодексу України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності. Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до єдиного державного реєстру.

Частиною 2 статті 48 Водного кодексу України передбачено, що спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.

Відповідно до абзацу 15 статті 1 Закону № 2806-IV суб'єкт господарювання - зареєстрована в установленому законодавством порядку юридична особа України або іншої держави незалежно від її організаційно-правової форми та форми власності, яка здійснює господарську діяльність, крім органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також фізична особа - підприємець, у тому числі інвестор, що є стороною угоди про розподіл продукції відповідно до Закону України Про угоди про розподіл продукції, його підрядник, субпідрядник, постачальник та інший контрагент, що виконує роботи, передбачені угодою про розподіл продукції, на підставі договорів з інвестором.

Отже, з системного аналізу вказаних норм слідує, що підставою для переоформлення спеціальних дозволів є зміна місцезнаходження саме юридичної особи ТОВ ДТЕК Свердловантрацит.

З наданих позивачем доказів вбачається, що ТОВ ДТЕК Свердловантрацит знаходиться на підконтрольній Україні території і регулярно сплачує в державний бюджет необхідні податки (т. 1 а.с.26, 116-262, т.2 а.с.59).

Стосовно посилання апелянта на порушення судом першої інстанції норм процесуального права щодо виходу за межі позовних вимог, колегія суддів зазначає наступне.

За приписами частини другої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Верховний Суд України № 14 від 18.12.2009 "Про судове рішення", вихід за межі позовних вимог - це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи, що позивач просив суд зобов'язати відповідача переоформити дозволи на спеціальне водокористування, проте як зазначені вимоги не є повноваженнями суду, суд першої інстанції правомірно вийшов за межи позовних вимог та зобов'язав відповідача розглянути заяви позивача про переоформлення дозволів, з метою повного захисту прав позивача.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням вимог матеріального права, висновки суду відповідають обставинам справи, що є підставою для відмови в задоволенні апеляційної скарги.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2015 року у справі № 812/892/15 - залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2015 року у справі № 812/892/15 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня її складення в повному обсязі.

У повному обсязі ухвала виготовлена 24 грудня 2015 року.

Головуючий суддя О.О. Чебанов

Судді І.В. Сіваченко

ОСОБА_3