Справа № 130/3076/15-а
Суддя: Вернік В. М.
Дата ухвалення: 2015-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

23.12.2015 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі : головуючого судді Верніка В.М.

із участю : секретаря Росовської О.Ю.

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жмеринка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Жмеринці та Жмеринському районі про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 18.11.2015 року звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з даним адміністративним позовом, вказавши, що він перебуває на обліку в Управлінні ПФУ в м.Жмеринці та Жмеринському районі та йому призначено пенсію по інвалідності III групи загального захворювання згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Не погоджуючись із припиненням відповідачем виплати йому пенсії по інвалідності III групи загального захворювання за посиланням останнього на змінену редакцію ст.47 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" з 01.04.2015 року, просив суд визнати неправомірними дії Управління ПФУ в м.Жмеринці та Жмеринському районі щодо припинення виплати йому пенсії по інвалідності III групи загального захворювання; зобов'язати відповідача поновити йому виплату пенсії по інвалідності III групи загального захворювання з моменту припинення, а саме: з 01.04.2015 року, а також стягнути з відповідача судові витрати із сплати судового збору при подачі позову та допустити до негайного виконання постанову в межах стягнення за один місяць.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 23.12.2015 року прийнято відмову позивача ОСОБА_1 від адміністративного позову та закрито провадження у даній справі в частині оскарження неправомірності дій Управління Пенсійного фонду України в м.Жмеринці та Жмеринському районі щодо припинення виплати позивачеві пенсії, як інваліду третьої групи загального захворювання, з 01.04.2015 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 просив зобов'язати відповідача поновити виплату йому пенсії, як інваліду третьої групи, з часу перебування його на обліку в Управлінні ПФУ в м.Жмеринці та Жмеринському районі згідно матеріалів пенсійної справи, посилаючись на викладені в адміністративному позові обгрунтування. Пояснив, що у вересні 2014 року йому встановлено третю групу інвалідності терміном до 31.10.2015 року, та відповідно до довідки МСЕК №1 м.Вінниця серії 12ААА №55942, яка міститься в матеріалах його пенсійної справи, ОСОБА_1 визначено третю групу інвалідності загального захворювання строком до листопада 2017 року. Повідомив, що він раніше знаходився на обліку в Управлінні ПФУ у Шаргордському районі Вінницької області, а 09.07.2015 року змінив свої місце проживання, переїхавши до м.Жмеринка Вінницької області, після чого згодом звернувся Управління Пенсійного фонду України в м.Жмеринці та Жмеринському районі із заявою про витребування із Управління ПФУ у Шаргородському районі Вінницької області його пенсійної справи. Просив задоволити адміністративний позов.

Представник відповідача у визначений строк надала суду свої заперечення, у яких адміністративний позов не визнала та просила відмовити у його задоволенні. В судовому засіданні представник відповідача повідомила, що позивач ОСОБА_1 20.07.2015 року звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м.Жмеринці та Жмеринському районі із заявою про витребування із Управління ПФУ у Шаргородському районі Вінницької області його пенсійної справи та 14.08.2015 року дана пенсійна справа надійшла до Управління ПФУ в м.Жмеринці та Жмеринському районі, після чого 18.08.2015 року позивач ОСОБА_1 був прийнятий на облік до даного управління ПФУ. Вказала, що відповідно до розпорядження начальника Управління ПФУ у Шаргородському районі Вінницької області від 07.08.2015 року ОСОБА_1 було знято з обліку Управління ПФУ у Шаргородському районі Вінницької області та було направлено макет пенсійної справи до Управління ПФУ в м.Жмеринці та Жмеринському районі. Зазначила, що за матеріалами пенсійної справи позивачу з 01.04.2015 року було припинено виплату пенсії у звязку з тим, що з вказаної дани Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року №213 внесено зміни до ст.47 Закону Украни "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", відповідно до яких тимчасово у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року в період роботи особи (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", «Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів" пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Зауважила, що відповідно до Прикінцевих положень Закону №213 у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Посилаючись на те, що на теперішній час норми стосовно пенсійного забезпечення відповідно до вищевказаних законів не існує, однак законодавцем не внесено жодних змін стосовно поновлення виплат пенсій, які були тимчасово призупинені, просила у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши представлені докази та давши їм належну юридичну оцінку, суд доходить наступного.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 14.08.2015 року, а саме з дня надходження макету його пенсійної справи (а.с.20), перебуває на обліку в Управлінні ПФУ в м.Жмеринці та Жмеринському районі, як отримувач пенсії по інвалідності III групи загального захворювання, обставини чого визнані обома сторонами.

Як вбачається з копії трудової книжки АА №648233 (а.с.7) позивач ОСОБА_1, зокрема, наказом Міністерства юстиції України від 11.10.2012 року №1052/к призначений на посаду начальника Жмеринського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, наказом Міністерства юстиції України від 27.03.2015 року №520/к йому присвоєний 9 ранг державного службовця.

Згідно листа Управління ПФУ в м.Жмеринці та Жмеринському районі Вінницької області від 16.11.2015 року за вих. №53/3-7 (а.с.6) позивачу ОСОБА_1 було повідомлено, що відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року тимчасово з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року йому призупиняється виплата пенсії в звязку зі змінами ст.47 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до приписів ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно п.1 ч.2 ст.162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Згідно вимог ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч.2 ст.22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За загальним правилом установленим ч.1 ст.58 Конституції України, закони та інші правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч.1 ст.64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмеженні, крім випадків передбачених Конституцією України.

Згідно норм Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року, відповідно до якого у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року особи, на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про судоустрій та статус суддів", "Про прокуратуру" пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не виплачуються.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.8 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші передбачені цим Законом.

Згідно ч.2 ст.30 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування і після припинення роботи.

Статтею 36 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" передбачено матеріальне, соціально-побутове і медичне забезпечення інвалідів, яке здійснюється у вигляді грошових виплат (пенсій, допомоги, одноразових виплат), забезпечення медикаментами, технічними й іншими засобами, включаючи друковані видання із спеціальним шрифтом, звукопідсилюючу апаратуру та аналізатори, а також шляхом надання послуг по медичній, соціальній, трудовій і професійній реабілітації, побутовому та торговельному обслуговуванню.

Отже, органи державної влади та органи місцевого самоврядування повинні сприяти забезпеченню прав інвалідів щодо включення до суспільного нарівні з іншими громадянами.

Згідно чинної з 01.04.2015 року редакції абзацу другого частини першої статті 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року:

у період роботи особи (крім інвалідів І та П груп, інвалідів війни Ш групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів" пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються;

у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів 1 та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього закону відновлюється.

Суд визнає безпідставними доводи відповідача стосовно того, що оскільки позивач працює на посаді, яка дає право призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу", то в період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року йому не повинна виплачуватись призначена згідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" пенсія , оскільки відповідно до пункту 5 розділу III Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року застережено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому чисті спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народних депутатів України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Передбачений пунктом 5 розділу III Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" закон щодо призначення всіх, у тому числі спеціальних пенсій на загальних підставах до 01 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим за нереалізації відповідної умови з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України "Про державну службу" стосовно пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються, за наслідком чого наразі особам, які формально підпадають під дію Закону України "Про державну службу", пенсія повинна призначатись відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Отже, з 01.06.2015 року посада начальника Жмеринського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, на якій згідно представленої копії трудової книжки серії АА №648233 працює позивач (а.с.7-8), не становить права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу", у зв'язку з чим відпали застережені у ч.1 ст.47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" підстави припинення виплати йому пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, і з вказаного часу перешкоди для виплати попередньо призначеної позивачу пенсії як інваліду третьої групи загального захворювання відсутні, що визначає неправомірність триваючих дій відповідача щодо відмови у виплаті позивачу даної пенсії.

З огляду на наведене, суд вважає, що з 14 серпня 2015 року, тобто з моменту надходження пенсійної справи ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Жмеринці та Жмеринському районі Вінницької області, виплата пенсії як інваліду третьої групи загального захворювання, призначеної позивачу відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", підлягає відновленню у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та відповідного судового захисту порушених прав позивача саме з вказаного терміну згідно наведених обгрунтувань.

Згідно з ч.1 ст.256 КАС України, негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць, у звязку з чим суд вважає за необхідне допустити негайне виконання даної постанови в межах суми стягнення за один місяць.

Компенсація понесених позивачем судових витрат із сплати судового збору в розмірі 487,20 грн. (а.с.1) у відповідності до чинної наразі редакції ч.1 ст.94 КАС України підлягає за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.19, 22, 46, 58, 64 Конституції України, ст.8, 30, 47 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування", розділом III Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року, ст.36 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", ст.2, 11, 18, 69, 71, 94, 99, 100, 122, 159, 160-163, 183-2, 256 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов задоволити.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Жмеринці та Жмеринському районі Вінницької області поновити з 14.08.2015 року нарахування та виплату пенсії, як інваліду третьої групи загального захворювання, ОСОБА_1 до припинення такого права.

Постанову звернути до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць, тобто з 14.08.2015 року до 14.09.2015 року.

Присудити ОСОБА_1 здійснені ним витрати із сплати судового збору в розмірі 487 гривень 20 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в м.Жмеринці та Жмеринському районі Вінницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків її оскарження.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання її копії, Вінницькому апеляційному адміністративному суду через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя