Справа № 820/8677/15
Суддя: Кучма Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

22.12.2015р. справа № 820/8677/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кучми Ю.В.,

за участі:

секретаря судового засідання - Молчанової О.М.,

відповідача - Туза О.В.,

представників:

позивача - ОСОБА_2,

відповідачів - Варламова Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Держгеокадастру у м. Харкові Харківської області, державного кадастрового реєстратора Управління Держгеокадастру у м. Харкові Харківської області Туза Олександра Вікторовича, державного кадастрового реєстратора Управління Держгеокадастру у м. Харкові Харківської області Щербак Анастасії Валеріївни про визнання протиправним та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_4, звернувся до Харківського окружного суду з адміністративним позовом до Управління Держгеокадастру у м. Харкові Харківської області, державного кадастрового реєстратора Управління Держгеокадастру у м. Харкові Харківської області Туза Олександра Вікторовича, державного кадастрового реєстратора Управління Держгеокадастру у м. Харкові Харківської області Щербак Анастасії Валеріївни про скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії. З урахуванням поданих представником позивача уточнень позовних вимога, справа розглядається у межах вимог щодо скасування рішення № РВ 015 від 03.08.2015 р. та зобов'язання внести до Державного земельного кадастру відомості про земельну ділянку площею 0,2250 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що спірне рішення кадастрового реєстратора про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру є протиправним та підлягає скасуванню, позаяк у спірних правовідносинах відсутні визначені Законом України «Про Державний земельний кадастр» підстави для прийняття державним кадастровим реєстратором рішення про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру. Посилаючись на вказані мотиви, позивач просив суд ухвалити рішення про задоволення позову.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги і доводи заявленого позову, просили суд його задовольнити.

Відповідачі, Управління Держгеокадастру у м. Харкові Харківської області, державний кадастровий реєстратор Управління Держгеокадастру у м. Харкові Харківської області Туз Олександр Вікторович, державний кадастровий реєстратор Управління Держгеокадастру у м. Харкові Харківської області Щербак Анастасія Валеріївна, з поданим позовом не погодилися, надали до суду письмові заперечення, в яких висловили спільну правову позицію. Зазначили, зокрема, що у спірних правовідносинах діяли у межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений законом. Спірне рішення про відмову у внесенні відомостей до земельного кадастру були обумовлені недоліками поданих позивачем документів, як-то відсутністю літер на кадастровому плані, відсутністю електронного цифрового підпису в електронному документі, відсутністю правовстановлюючих документів, а також віднесенням спірної земельної ділянки до особливо цінних земель, що, на думку відповідачів, є достатньою підставою для відмови у внесенні відомостей до земельного кадастру. У судовому засіданні представники відповідачів підтримали доводи заперечень проти позову, просив залишити позовні вимоги без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову та заперечень проти позову, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

У ході розгляду справи судом встановлено, що позивач, ОСОБА_4, письмово звертався до Управління держгеокадастру у м. Харкові Харківської області з приводу внесення відомостей до Державного земельного кадастру на земельну ділянку площею 0,1 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

За наслідками розгляду заяви позивача від 03.08.2015 р. №ЗВ-015 відповідач, державний кадастровий реєстратор Управління Держгеокадастру у м. Харкові Харківської області Туз Олександр Вікторович, прийняв спірне рішення № РВ 015 від 03.08.2015 р. "Про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру України".

Як з'ясовано судом в ході розгляду справи, юридичною підставою для прийняття спірного рішення слугували посилання на невідповідність поданих документів вимогам Закону України «Про Державний земельний кадастр» і Порядку ведення Державного земельного кадастр та подання документів не в повному обсязі, а саме: віднесення спроектованої земельної ділянки за координатами до особливо цінних груп ґрунтів; відсутність на кадастровому плані позначень (літер) меж суміжних земельних ділянок відповідно до опису меж (графічна частина); відсутність завірених належним чином копій правовстановлюючих документів на об'єкти нерухомого майна станом на теперішній час; відсутній електронний документ (XML-файл), який підписаний електронним цифровим підписом особи, відповідальної за формування даних цього електронного документа.

Перевіряючи мотиви, покладені суб'єктом владних повноважень в основу спірного рішення, на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, суд встановив, що правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру, як єдиної державної геоінформаційної системи відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами, врегульовані положеннями Закону України «Про Державний земельний кадастр», а процедура та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру визначені Порядком ведення Державного земельного кадастру (затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 р. №1051; далі за текстом - Порядок №1051).

Відповідно до п. 111 вказаного Порядку №1051, державний кадастровий реєстратор для здійснення державної реєстрації земельної ділянки протягом 14 календарних днів з дня реєстрації відповідної заяви перевіряє: 1) відповідність поданих документів вимогам, передбаченим пунктом 67 цього Порядку; 2) електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку.

Так, згідно з п. 67 Порядку №1051 внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр" та цього Порядку. Забороняється вимагати для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених Законом України "Про Державний земельний кадастр".

Документи, які є підставою для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, мають відповідати таким вимогам: текст документів має бути написаний розбірливо; документи не мають містити підчищення або дописки, закреслені слова чи інші не обумовлені в них виправлення, орфографічні та арифметичні помилки, бути заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст; документи мають відповідати вимогам Закону України "Про Державний земельний кадастр" та цього Порядку.

Надаючи правову оцінку доводам, покладеним кадастровим реєстратором в основу спірного рішення, суд бере до уваги, що вичерпний перелік обставин, існування яких зумовлює відмову у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки, встановлений ч. 6 ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр», де зазначено, що до таких підстав належать: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Керуючись положеннями викладених норм, суд зазначає наступне.

Дослідивши наявні в матеріалах справи документи, суд встановив, що кадастровий план ділянки площею 0,1 га за адресою АДРЕСА_1 (а.с 146, зворот) містить літери опису меж суміжних землекористувачів, які наявні на графічній частині плану і співпадають із друкованою частиною опису меж суміжних землекористувачів.

Відтак, довід відповідача про відсутність на плані таких літер не може бути прийнятий судом як належний.

З оглянутого кадастрового плану вбачається також наявність на спірній земельній ділянці об'єктів нерухомого майна. Стосовно цієї обставини суд зазначає, що ст. 50 Закону України "Про землеустрій" встановлено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають, зокрема, копії правовстановлюючих документів на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці (за наявності таких об'єктів). У судовому засіданні представник позивача пояснила, що у позивача відсутні правовстановлюючі документи на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці площею 0,1 га за адресою: АДРЕСА_1. Судом під час розгляду справи по суті встановлено, що такі документи позивачем до розгляду в Управління держгеокадастру не подавалися. Дана обставина визнана представником позивача у судовому засіданні. Таким чином, суд встановив, що позивачем документи для реєстрації земельної ділянки подані не у повному обсязі.

Стосовно покладеного в основу спірного рішення доводу відповідача про віднесення земельної ділянки площею 0,1 га за адресою АДРЕСА_1 до категорії особливо цінних земель суд зазначає наступне.

Відповідно до наявного в матеріалах справи Рішення Харківської міської ради від 03.07.2013 р. №1209/13 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Харкова станом на 01.01.2013 р.", спірна земельна ділянка відноситься до земель сільськогосподарського призначення, шифру агровиробничої групи 54 л, який згідно Наказу Держкомзему України від 06.10.2003 р. №245 "Про затвердження Переліку особливо цінних груп ґрунтів" даний шифр віднесений до особливо цінних груп ґрунтів.

Проте, згідно розробленого на замовлення позивача проекту землеустрою спірна земельна ділянка відводилася для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

З цього приводу суд зазначає, що ч. 6 ст. 20 Земельного кодексу України встановлено, що зміна цільового призначення особливо цінних земель допускається лише для розміщення на них об'єктів загальнодержавного значення, доріг, ліній електропередачі та зв'язку, трубопроводів, осушувальних і зрошувальних каналів, геодезичних пунктів, житла, об'єктів соціально-культурного призначення, об'єктів, пов'язаних з видобуванням корисних копалин, нафтових і газових свердловин та виробничих споруд, пов'язаних з їх експлуатацією, а також у разі відчуження земельних ділянок для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, віднесення земель, зазначених у пунктах "а" і "б" частини першої статті 150 цього Кодексу, до земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, земель історико-культурного призначення.

Віднесення особливо цінних земель державної чи комунальної власності, визначених у пунктах "а" і "б" частини першої статті 150 цього Кодексу, до земель інших категорій здійснюється за погодженням з Верховною Радою України.

Погодження матеріалів місця розташування об'єкта, що передбачається розмістити на земельній ділянці особливо цінних земель державної чи комунальної власності із зміною її цільового призначення, здійснюється за погодженням з Верховною Радою України в порядку, визначеному статтею 151 цього Кодексу.

Як встановлено судом, процедура зміни цільового призначення стосовно спірної земельної ділянки площею 0,1 га за адресою: АДРЕСА_1, не проводилася.

Щодо електронного документу, то згідно п. 74 Порядку №1051, державний кадастровий реєстратор протягом строку, встановленого пунктом 73 цього Порядку, перевіряє його на відповідність: 1) даним Державного земельного кадастру (геодезичній та картографічній основам, даним кадастрових карт (планів); 2) вимогам до змісту, структури і технічних характеристик такого документа згідно з додатком 1; 3) даним документації із землеустрою та оцінки земель.

За правилами ст. 22 Закону України «Про Державний земельний кадастр» документи, які є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, мають відповідати таким вимогам: текст документів має бути написаний розбірливо; документи не мають містити підчищення або дописки, закреслені слова чи інші не обумовлені в них виправлення, орфографічні та арифметичні помилки, бути заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст; документи мають відповідати законодавству.

Для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа; (ч. 4 ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр")

У свою чергу, вимоги до змісту, структури і технічних характеристик електронного документа встановлені додатком 1 до Порядку №1051, пунктом 71 якого встановлено, що залежно від порядку формування та проведення перевірки електронного документа його зміст доповнюється елементами, які включають електронний цифровий підпис та відомості про осіб, відповідальних за формування даних електронного документа.

З цього приводу суд зазначає, що відсутність електронного цифрового підпису - обов'язкової характеристики електронного документа як складової частини пакету документів для державної реєстрації земельної ділянки - сама по собі зумовлює невідповідність такого документа вимогам закону.

Таким чином, у ході розгляду справи знайшла своє підтвердження невідповідність поданих позивачем документів вимогам закону.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

З огляду на викладене, суд не знаходить підстав для скасування спірного рішення, а також для обтяження суб'єкта владних повноважень обов'язком повторно розглядати заяву ОСОБА_4, що зумовлює залишення позову без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 159, 160- 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Управління Держгеокадастру у м. Харкові Харківської області, державного кадастрового реєстратора Управління Держгеокадастру у м. Харкові Харківської області Туза Олександра Вікторовича, державного кадастрового реєстратора Управління Держгеокадастру у м. Харкові Харківської області Щербак Анастасії Валеріївни про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова у повному обсязі складена 24.12.2015 р.

Суддя Кучма Ю.В.