Справа № 809/4253/15
Суддя: Гундяк В.Д.
Дата ухвалення: 2015-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" грудня 2015 р. №809/4253/15 14 год. 20 хв. м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого Гундяка В.Д.,

при секретарі Хомі О.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Державної міграційної служби в Івано-Франківській області про зобов'язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:

28.10.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Державної міграційної служби в Івано-Франківській області про зобов'язання до вчинення дій.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач всупереч вимогам чинного законодавства відмовився вклеїти в паспорт громадянина України фотокартку позивача у звязку з досягнення ним 45 річного віку та зареєструвати останнього за фактичним місцем проживання.

Позивач та його представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали з підстав, викладених в адміністративному позові. Суду пояснили, що ОСОБА_1 звернувся до управління Державної міграційної служби в Калуському районі із вимогою вклеїти в паспорт громадянина України другу фотокартку, що посвідчує вік позивача після 45 років та зареєструвати його місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказали, що УДМС в Калуському районі відмовилося вчинити вищевказані дії обґрунтовуючи тим, що паспорт, наданий позивачем, є недійсним. Зазначили, що зазначена відмова, на їх думку, є протиправною та безпідставною. З огляду на вищевикладене, вважають дії відповідача незаконними, а тому просили позов задовольнити повністю.

Представник відповідача позов не визнала з підстав, викладених у поданому запереченні. Суду пояснила, що оскаржувана відмова прийнята у відповідності до норм чинного законодавства. Окремо зазначила, що в 2005 році позивач звернувся до Калуського ВГІРФО із заявою про обмін паспорта громадянина України, у звязку із зміною імені та дати народження, а також втрати ним паспорта серії СС№104056. Вказала, що 17.01.2006 року ОСОБА_4 було видано паспорт громадянина України серії СЕ№357981. Зазначила, що 08.09.2015 року позивач звернувся для вклеювання фотокартки із паспортом громадянина України серії СС№104056, який значиться як втрачений. Звернула увагу суду, що згідно вимог чинного законодавства даний паспорт громадянина України був вилучений у ОСОБА_1 та в подальшому знищений у встановленому порядку. З огляду на дані обставини вважає дії субєкта владних повноважень правомірними. В задоволенні позову просила відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення позивача та представників сторін, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що у зв'язку зі створенням у 2011 році Державної міграційної служби України відповідачу по справі органом МВС була передана відповідна документація, згідно якої 09.12.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Калуського ВГІРФО із заявою про обмін паспорта громадянина України серії СС№104056, виданого 03.08.1996 року, у звязку із втратою (а.с.30).

08.09.2015 року позивач звернувся в центр надання адміністративних послуг для вклеювання фотокартки при досягненні ним 45-річного віку, предявивши паспорт громадянина України серії СС№104056, який в органах УДМС значиться як втрачений.

Керівником Калуського РВ УДМС України в Івано-Франківській області було вилучено паспорт громадянина України серії СС№104056 для знищення, а позивачу відмовлено у вклеюванні до даного паспорту фотокартки, яка посвідчує вік після 45 років та в реєстрації його місця проживання.

Суд вважає дії управління міграційної служби правомірними з наступних мотивів.

Згідно вимог частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, серед іншого, перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Порядком оформлення і видачі паспорта громадянина України, що затверджений Наказом МВС України за №320 від 13.04.2012 року визначено, що паспорт громадянина України (далі - паспорт) видається територіальними підрозділами Державної міграційної служби України (далі - територіальні підрозділи) за місцем проживання кожному громадянинові України після досягнення 16-річного віку, а надалі в разі необхідності обмінюється, видається замість утраченого, викраденого або зіпсованого.

Згідно пункту 1.4. вищевказаного Положення заява та інші документи, необхідні для оформлення або обміну паспорта, у тому числі замість утраченого або викраденого, вклеювання фотокарток при досягненні особою віку 25 або 45 років, подаються заявником до територіальних підрозділів за місцем проживання, а після утворення центрів - до відповідного центру.

Судом не встановлено, що ОСОБА_1 дійсно звертався до Калуського ВГІРФО 09.12.2005 року із заявою про заміну паспорта серії СС№104056 у звязку з його втратою. Однак як вбачається з наявної в матеріалах справи копії заяви про видачу паспорта серії СС№104056 форми №1, він облікований в органах ДМСУ як втрачений, про що свідчить відповідна відмітка, що міститься на звороті вищевказаного документа. При цьому суд приймає до уваги ту обставину, що з урахуванням презумпції правомірності дій державних органів у відповідача не могло виникнути сумніву щодо неправомірності внесення органами МВС вищевказаного паспорту в базу даних втрачених документів та не було відповідних підстав для вилучення з вищевказаної бази інформації про недійсність паспорта серії СС№104056 у звязку з його втратою.

Відповідно до пункту 10.4. Положення погашаються, уважаються недійсними та знищуються паспорти в тому числі знайдені, замість яких видано нові.

У графі Службові відмітки заяви про видачу паспорта, який підлягає знищенню, зазначаються дата та підстави його знищення, після чого заява вилучається з діючої картотеки і поміщається до архівної картотеки.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що відмова відповідача вклеїти в паспорт громадянина України другу фотокартку, що посвідчує вік позивача після 45 років та зареєструвати місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 є правомірною.

Знищення недійсних паспортів здійснюється шляхом їх спалення не рідше одного разу на місяць комісією, створеною керівником територіального органу, про що складається акт за формою, наведеною у додатку 22 до цього Порядку. До знищення паспортів комісія перевіряє внесення до заяв відміток про знищення кожного з них, а також надсилання повідомлень про це у випадках, коли такі паспорти видавались іншими територіальними підрозділами.

В актах зазначаються серії та номери паспортів, прізвища та ініціали громадян, а також відомості про те, ким і коли були видані паспорти та причини знищення. Акти підписуються членами комісії, затверджуються її головою.

На вимогу суду представником відповідача надано оригінал акту за №12 від 01.12.2015 року, копія якого міститься в матеріалах справи, відповідно до якого паспорт громадянина України серії СС№104056, виданого на імя ОСОБА_1 15.12.2015 року знищено комісією УДМС в Івано-Франківській області.

З наданої відповідачем заяви форми №1 вбачається, що на імя ОСОБА_1 замість втраченого було виготовлено новий паспорт громадянина України серії СЕ№357981, проте факт видачі позивачу даного паспорта заперечується ОСОБА_1 та не знайшов свого підтвердження в судовому розгляді.

Таким чином станом на день розгляду справи відповідач позбавлений можливості вчинення дій щодо вклеєння фотокартки в зв'язку з фізичною відсутністю відповідного документа.

Інша вимога позивача теж не підлягає до задоволення, так як ОСОБА_1 в порушення приписів ч.1 ст.71 КАС України не надано суду жодних доказів проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, а як вбачається з позовної заяви та пояснень позивача він проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2.

За таких обставин в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні позову відмовити

Згідно ст.254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення встановлених строків подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Гундяк В.Д.

Постанова складена в повному обсязі 30.12.2015 року.