Справа № 307/3520/15-а
Суддя: Сойма М. М.
Дата ухвалення: 2015-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 307/3520/15-а
Провадження № 2-а/307/73/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2015 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючої судді Сойми М.М., при секретарі Белоцькій О.М., з участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2, представника відповідача Державної архітектурно-будівельної інспекції України ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправною та скасування постанови головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області № 280/1007 від 02 листопада 2015 року по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП у вигляді штрафу на суму 5100 (П'ять тисяч сто гривень) грн. 00 коп., та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв»язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що постановою головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області № 280/1007 від 02 листопада 2015 року ОСОБА_4 по справі про адміністративне правопорушення її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП у вигляді штрафу на суму 5100 гривень за невиконання припису № 02-п від 26 листопада 2014 року, виданого управлінням ДАБІ у Закарпатській області. 26 жовтня 2015 року посадовою особою відповідача відносно неї складено протокол про адміністративне правопорушення за невиконання припису № 02-п від 26 листопада 2014 року, виданого управлінням ДАБІ у Закарпатській області, та констатовано порушення пункту 14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ від 23 травня 2011 року за № 553. Також цього дня посадовою особою відповідача складено акт перевірки дотримання вимог у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил, державних стандартів і правил, у якому зазначено, що вона не виконала припис № 02-п від 26 листопада 2014 року, чим порушила пункт 14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. Копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності вона отримала поштовим зв»язком 05 листопада 2015 року. Вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню з тих підстав, що відповідачем при притягненні її до відповідальності не встановлено в її діях умислу, спрямованого на невиконання припису № 02-п від 26 листопада 2014 року, яким її було зобов»язано усунути виявлене порушення у відповідності до вимог чинного законодавства, а саме: виготовити правовстановлюючі документи на гараж для зберігання легкових автомобілів, розташований в с. Вільхівці, по вул. Леніна, б/н, Тячівського району. Зазначає, що вона не мала реальної можливості виконати припис. Так, на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами від 17 січня 2008 року вона є власником житлового будинку з надвірними спорудами під № 203 (211) по вул. Леніна в с. Вільхівці, Тячівського району. Разом з будинком вона придбала і гараж для зберігання легкових автомобілів, що знаходиться за цією ж адресою. У 2014 році між нею та ОСОБА_5 виник спір з приводу земельної ділянки площею 0,1892 га, розташованої за адресою: с. Вільхівці, вул. Леніна, 203, Тячівського району, на якій розташовані придбані нею житловий будинок та гараж. Для вирішення даного спору вона звернулася до суду з позовом про визнання недійсним та скасування державного акту на право приватної власності на землю, скасування свідоцтва про право на спадщину та договору дарування земельної ділянки, позаяк на земельній ділянці, на яку ОСОБА_5 набув право власності у 2014 році, повністю розташовані її будинок та гараж, в зв»язку з чим вона немає можливості виготовити правовстановлюючі документи на гараж і таким чином виконати вимоги припису, про що вона наголошувала при складанні протоколу, однак інспектором її доводи не були взяті до уваги та всупереч вимогам ст.ст. 9, 10, 245, 280 КУпАП її незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності. Крім того, при розгляді справи 02 листопад 2015 року в м. Ужгороді вона присутня не була, а від її імені підпис на постанові є підробленим.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги позову підтримали в повному обсязі та просять позов задовольнити.

Представник відповідача Державної архітектурно-будівельної інспекції України ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги позову не визнав та зазначив, що вимоги припису № 02-П від 26 листопада 2014 року позивачу слід було виконати в строк зазначений у приписі, а саме до 26 вересня 2015 року, а у випадку неможливості його виконання у цей самий строк слід було повідомити управління ДАБІ у Закарпатській області про причини неможливості його виконання. Крім того, позивач власноручно написала заяву на ім»я начальника управління ДАБІ у Закарпатській області, в якій зазначила, що вказаний гараж вона придбала у 2007 році та за власні кошти та власними силами самочинно здійснила його реконструкцію. Вважає оспорювану постанову законною та просить у позові відмовити.

Заслухавши думку учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що позивач на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами від 17 січня 2008 року є власником житлового будинку з надвірними спорудами під № 211 по вул. Леніна в с. Вільхівці, Тячівського району (а.с. 13-15). Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстровано у реєстрі за № 545. В п. 2 цього договору застережено, що житловий будинок з надвірними спорудами, що відчужується, розташований на земельній ділянці, розмір якої не встановлено, приватизація якої не проводилася. Із вказаним житловим будинком позивач придбала гараж, який був побудований попереднім власником без правовстановлюючих документів, що стверджено також довідкою виконкому Вільховецької сільської ради від 17 листопада 2015 року (а.с. 71) та вказана обставина в судовому засіданні сторонами не заперечується.

В подальшому на підставі договору дарування земельної ділянки від 17 березня 2014 року, посвідченого державним нотаріусом ОСОБА_7 та зареєстрованого в реєстрі за № 1-280, ОСОБА_5 отримав у дар земельну ділянку розміром 0,1892 га в с. Вільхівці по вул. Леніна, 201, Тячівського району (а.с. 19).

Як встановлено рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 28 серпня 2015 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Вільховецької сільської ради Тячівського району, Тячівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_8, ОСОБА_5 про визнання недійсними та скасування державного акту на право приватної власності на землю, свідоцтва про право на спадщину та договору дарування, яке набрало законної сили, сторони визнали, що зазначений будинок та належні до нього будівлі і споруди, позначені, зокрема, як «КЖ», «КН», навіс, цифрами «2», «3», «4» на експлікаціях земельних угідь, на схемах забудови земельної ділянки, повністю знаходяться в межах земельної ділянки по вул. Леніна, 201 в с. Вільхівці, яка належить на праві власності ОСОБА_8В.(а.с. 38). З експлікації земельних угідь (а.с.17) також вбачається, що будівля гаража розташована на землі ОСОБА_5. Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, які встановлені цим рішенням, не доказуються при розгляді інших справ.

Із довідки, виданої виконкомом Вільховецької сільської ради 23 грудня 2015 року, також вбачається, що гараж по вул. Леніна, 201, в с. Вільхівці, знаходиться на земельній ділянці ОСОБА_5, яка йому належить на підставі договору дарування від 17 березня 2014 року.

За наслідками позапланової перевірки, проведеної управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області, головним державним інспектором інспекційного відділу у північному регіоні ОСОБА_4 26 листопада 2014 року винесено припис-02, яким встановлено, що ОСОБА_1 в с. Вільхівці по вул. Леніна, б/н, збудовано гараж для зберігання легкових автомобілів без правовстановлюючих документів на будівництво, будівельного паспорту та дозволу на право виконання будівельних робіт, що є порушенням ст.ст. 27, 28, 29 ЗУ «Про планування і забудову територій» та з метою усунення виявлених порушень позивача зобов»язано усунути виявлене правопорушення у відповідності до вимог чинного законодавства, припис виконати у десятимісячний термін та в разі відмови у наданні дозволу на будівництво, усунути виявлене правопорушення шляхом знесення чи демонтажу збудованого гаража, а земельну ділянку привести у попередній стан. Про виконання припису зобов»язано повідомити управління ДАБІ у Закарпатській області до 26 вересня 2015 року (а.с. 45).

В подальшому 26 жовтня 2015 року головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області за результатами позапланової перевірки складено протокол про адміністративне правопорушення, яким встановлено, що ОСОБА_1 не виконала припис № 02-П від 26 листопада 2014 року, виданий управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області, чим порушила п. 14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ № 553 від 23 травня 2011 року, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 188-42 КУпАП та винесено припис № 285-П/1007 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, з вимогою вжити заходів щодо виконання припису № 02-П від 26 листопада 2014 року в місячний термін (а.с. 8-11).

Також 26 жовтня 2015 року посадовою особою відповідача складено акт перевірки дотримання вимог у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил, державних стандартів і правил, у якому також зазначено, що позивач не виконала припис № 02-п від 26 листопада 2014 року, чим порушила пункт 14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Постановою головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області № 280/1007 від 02 листопада 2015 року по справі про адміністративне правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП у вигляді штрафу на суму 5100 гривень за невиконання припису № 02-п від 26 листопада 2014 року, виданого управлінням ДАБІ у Закарпатській області.

Згідно ст.19 Конституції органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 41 Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Пунктами 5, 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Згідно п.7 Порядку підставою для проведення позапланової перевірки є, зокрема, перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів інспекцій.

За ч.1 ст.188-42 КУпАП невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю - тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З матеріалів справи слідує, що управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області 26 листопада 2014 року винесено припис-02 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил, яким від позивачки вимагалось вжити заходів щодо усунення виявленого правопорушення у відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема, виготовити правовстановлюючі документи на будівлю гаража та в разі відмови у наданні дозволу на будівництво, усунути виявлене правопорушення шляхом знесення чи демонтажу збудованого гаража, а земельну ділянку привести у попередній стан. Про виконання припису зобов»язано повідомити управління ДАБІ у Закарпатській області до 26 вересня 2015 року (а.с. 45).

Так, на виконання вимог вищезгаданого Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області після закінчення терміну виконання припису № 02-П від 26 листопада 2014 року мало право провести позапланову перевірку виконання ОСОБА_1 вимог зазначеного припису.

За результатами перевірки відповідачем було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.188-42 КпАП у вигляді штрафу на суму 5100, 00 грн. за невиконання припису.

Разом з тим, суд вважає, що прийняття такої постанови було передчасним.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст.245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.ст. 33, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, аналіз норм чинного законодавства України дає підстави дійти висновку про те, що питання притягнення особи до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності та/або адміністративної відповідальності вирішується органами державного архітектурно-будівельного контролю після проведення перевірки виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів інспекцій, за наслідками розгляду справи про відповідне правопорушення.

Так, у відповідності до п. 17 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис).

Згідно п. 1 ч. 6 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» суб'єкти містобудування несуть відповідальність у вигляді штрафу зокрема за невиконання приписів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил .

Наведеними вище нормами в імперативній формі визначено обов'язок виконання припису інспекції державного архітектурно-будівельного контролю суб'єктами містобудування, щодо яких такий припис винесено, а також відповідальність за його невиконання.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що при встановленні факту виконання чи невиконання особою припису, посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю повинні достовірно з'ясувати та належним чином перевірити всі обставини даного питання, в тому числі, вчинення особою всіх можливих від неї активних дій, спрямованих на виконання припису, наявність об'єктивних обставин, які перешкоджають виконанню припису або ускладнюють його виконання, достатність встановленого строку для виконання припису тощо.

З матеріалів справи слідує, що позивач розпочала підготовку документації щодо узаконення будівлі гаража для зберігання легкових автомобілів, однак, оскільки земельна ділянка, на якій розташована будівля гаража на підставі договору дарування земельної ділянки від 17 березня 2014 року, посвідченого державним нотаріусом ОСОБА_7 та зареєстрованого в реєстрі за № 1-280, належить на праві власності ОСОБА_5, то позивач не мала об»єктивної можливості виготовити правовстановлюючі документи на гараж у відповідності до вимог чинного законодавства, як того вимагалося у приписі № 02-П від 26 листопада 2014 року, а отже вина позивача у вчиненні даного адміністративного правопорушення відсутня, в зв»язку з чим позивача не може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, однак відповідач при винесенні оскаржуваної постанови не врахував даної обставини і не надав їй належної оцінки.

Крім наведеного, судом встановлено наступне.

Відповідно до статті 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Як зазначено вище, статтею 256 КУпАП визначено вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, проте відповідачем при складанні протоколу про адміністративне правопорушення 26 жовтня 2015 року взагалі не зазначено місце, час та обставини вчинення адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене вище, в контексті принципів, визначених ч. 2 ст. 3 КАС України, суд дійшов висновку, що приймаючи дану постанову відповідач діяв необґрунтовано, тобто без урахування всіх обставин, що мали значення для її прийняття, недобросовісно і нерозсудливо, в зв'язку з чим оскаржувана постанова відповідача є протиправною і необґрунтованою, тому підлягає скасуванню.

У довідці Вищого адміністративного суду України

про результати вивчення та узагальнення практики розгляду справ за позовами фізичних осіб із приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності звернуто увагу судів на те, що у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративним судом не вирішується питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати незаконним і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити у цьому.

В зв»язку з наведеним, суд приходить до висновку, що вимога позивача про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв»язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП, не підлягає до задоволення, оскільки суд у даній справі не розглядає по суті справу про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тільки перевіряє законність постанови, винесеної головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 6, 10, 71, 159 163 КАС України, ст.ст. 7, 9, 33, 188 ч.1, 245, 254, 256, 280, 289, 293 ч.1 п. 3 КУпАП , суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області № 280/1007 від 02 листопада 2015 року по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП у вигляді штрафу на суму 5100 (П'ять тисяч сто гривень) грн. 00 коп..

В решті вимог позову відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуюча суддя: Сойма М.М.