Справа № 804/12625/15
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2015-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Тулянцевої І.В.
при секретарі Ломідзе Д.Г.,
розглянувши в порядку письмового провадженні у м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
31.08.2015 року Лівобережна ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 стягнення заборгованості у розмірі 905 444,20 грн. (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 23.09.2015 р.).
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що ОСОБА_1 має заборгованість з орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності у розмірі 144068,8 грн., яка утворилась внаслідок несплати самостійно узгоджених податкових зобов'язань з орендної плати за період жовтень, листопад, грудень 2014 року у розмірі 143 362,63 грн., а також заборгованість платника податків яка виникла на підставі податкового повідомлення-рішення від 07.07.2015 року в сумі 762081,57 грн. У добровільному порядку заборгованість у розмірі 905 444,20 грн. не сплачена, тому податковий орган звернувся до суду із позовом про стягнення боргу.
Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду, повітка про розгляд справи вручена відповідачу 14.09.2015 року, що підтверджується корінцем поштового відправлення, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи суду не подав.
Згідно з ч.4, 6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів в порядку письмового провадження.
Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на наступне.
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) знаходиться на обліку в Лівобережній об'єднаній державній податковій інспекції м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області.
Таким чином, сума узгодженого позивачем грошового зобов'язання складає 143 362,63 грн.
З матеріалів справи вбачається, що узгоджені суми грошових зобов'язань відповідачем не сплачені, що призвело до виникнення недоїмки на вказану суму.
Судом також встановлено, що податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від 12.05.2015 року № 4439-15, відповідно до якого сума податкового зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб становить 762081,57 грн.
Податкове повідомлення - рішення направлено на адресу відповідача та отримано ним особисто 07.07.2015 року, що підтверджується матеріалами справи.
Доказів оскарження податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 12.05.2015 року № 4439-15 відповідачем не надано, а судом в порядку ст. 11 КАС України не встановлено.
Таким чином, сума несплачених узгоджених грошових зобов'язань ОСОБА_1 складає 905 444,20 грн. (143 362,63 грн. + 762081,57 грн.), як наслідок ця сума є податковим боргом в розумінні п.п.14.1.175, п.14.1 ст. 14 ПК України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, повноваження і обов'язки посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані нормами Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755- VI.
Згідно п.п.16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
П. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України визначає, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.
Згідно з п. 57.3 ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковим боргом визнається сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
З матеріалів справи свідчить, що відповідачем суми узгоджених грошових зобов'язань самостійно нараховані в деклараціях з орендної плати в установлені строки не сплачені, що підтверджується наявною в матеріалах справи інтегрованою карткою платника податку.
Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Як свідчать матеріли справи, вимога форми «Ф» № 7588-25 від 02.12.2014 року направлена на адресу відповідача та отримана ним особисто 28.01.2015 року . (а.с. 4).
Судом встановлено, що за змістом, формою та підставами винесення така податкова вимога узгоджується з компетенцією органів державної податкової служби України, встановленою Податковим кодексом України та Порядком направлення органами державної податкової служби податкових вимог платникам податків, затвердженим наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 року № 576 (далі - Порядок).
Відповідно до п.4.6 вказаного Порядку, податкова вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо її передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.
Доказів оскарження податкової вимоги позивача відповідачем до суду не надано, а судом в порядку ст. 11 КАС України, не встановлено.
Відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.
Відповідно до п.87.1 ст. 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
В разі невиконання податкової вимоги орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу, зокрема шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків. Стягнення здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини (пп. 95.1, 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України).
В силу пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги (пп. 95.2 cт. 95 Податкового кодексу України).
З огляду на те, що заборгованість платника податку не погашена у встановленому законом порядку, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 905444, 20 грн. - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код інн НОМЕР_1) на користь Державного бюджету України податковий борг у розмірі 905 444, 20 грн. (дев'ятсот п'ять тисяч чотириста сорок чотири грн.20 коп.).
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева