Справа № 805/3314/15-а
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2015-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кравченко Т.О.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2015 року справа №805/3314/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., Міронової Г.М., за участю секретаря судового засідання Челахової О.О., за участю представника відповідача ОСОБА_2, діючої за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2015 року у справі № 805/3314/15-а за позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС в Донецькій областіпро скасування наказу та поновлення на посаді,-

ВСТАНОВИВ:

13 серпня 2015 року ОСОБА_3 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Міндоходів у Донецькій області про скасування наказу Головного управління Міндоходів у Донецькій області від 15 червня 2015 року № 61-о «Про звільнення ОСОБА_3В.» та поновлення на займаній посаді (а.с. 4-7).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2015 року у задоволені адміністративного позову ОСОБА_3 відмовлено повністю (а.с. 166-175).

Не погодившись з судовим рішенням, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Донецького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2015 року у справі № 805/3314/15-а та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що судом, при прийнятті спірного рішення, порушено вимоги ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України щодо не врахування вимог чинного законодавства, допущення припущень в мотивувальній частині постанови, надання неналежної оцінкиобставинам по справі.

Крім того, апелянт зазначила, що суд не врахував той факт, що відповідач не ознайомив її з наказом про початок проведення перевірки в день його прийняття, не врахував відсутності заборони надіслання заяви про згоду на проходження перевірки засобами поштового звязку, не врахував, що ця заява повинна була надіслана на адресу саме відповідача, а не Головного управління Міндоходів про що зазначалось у листі від 22 травня 2015 року, витребування документів не передбачених вимогами чинного законодавства (а.с. 178-183).

Позивач у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, 18 грудня 2015 року надала до канцелярії суду клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила суд залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, з наступних підстав.

В суді першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_3, з 23 січня 2002 року позивач перебувала на державній службі, з 03 лютого 2014 року ОСОБА_3 призначена на посаду завідувача сектору правового забезпечення діяльності управління правової роботи (а.с. 82-87).

З 27 березня 2013 року по 31 січня 2016 року позивач перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що сторонами не спростовується, оскільки наказ Головного управління Міндоходів у Донецькій області від 15.03.2015 року за № 5-б « Про надання відпустки» суду не надано з підстав залишення в адміністративній будівлі в м. Донецьку, захопленою невідомими озброєними особами( а.с.208).

15 червня 2015 року Головним управлінням Міндоходів у Донецькій області прийнято наказ № 61-о Про звільнення ОСОБА_4В., яким звільнено позивача 15 червня 2015 року з посади завідувача сектору правового забезпечення діяльності управління правової роботи у звязку з неподанням заяви про проведення перевірки, передбаченої Законом України Про очищення влади, ч. 3 ст. 4 Закону України «Про очищення влади», п. 7-2 ч. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України (а.с. 33).

Спірним питанням у справі єправомірність прийняття спірного наказу та звільнення позивача.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, щопозивач, яку було повідомлено про обовязок подання заяви про проведення перевірки, передбаченої Законом України Про очищення влади засобами як поштового так і електронного звязку, була повідомлена про проведення перевірки, у встановлений строк не подала заяву, а відтак спірний наказ про її звільнення є правомірними та таким, що не суперечить нормам чинного законодавства (а.с. 166-175).

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно до п. 15 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування. Будь-яка публічна службу є державною.

Суспільні відносини, повязані зі створенням правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, регулює Закон України «Про державну службу». Згідно зі ст.ст. 9 і 30 цього Закону, правовий статус окремих категорій державних службовців регулюється Конституцією України, спеціальними законами та Кодексом законів про працю України (далі КЗпП України).

Відповідно до п. 7-2 ч. 1 ст. 36 КЗпП Українитрудовий договор може бути розірваним з підстав, передбачених Законом України «Про очищення влади» від 16 вересня 2014 року № 1682-VII (далі - Закон № 1682).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.4 Закону № 1682-VII ,особи, які перебувають на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, подають керівнику або органу, зазначеному у частині четвертій статті 5 цього Закону, власноручно написану заяву, у якій повідомляють про те, що до них застосовуються заборони, визначені частиною третьою або четвертою статті 1 цього Закону, або повідомляють про те, що до них не застосовуються відповідні заборони, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей щодо них відповідно до цього Закону (далі - заява).

Заява подається не пізніше ніж на десятий день з дня початку проведення перевірки у відповідному органі, на підприємстві згідно з планом проведення перевірок, затвердження якого передбачено пунктом 3 частини другої статті 5 цього Закону.

Як вбачається з ч. 3 ст. 4 Закону № 1682-VII неподання заяви у строк, передбачений частиною другою цієї статті, є підставою для звільнення особи із займаної посади не пізніш як на третій день після спливу строку на подання заяви та застосування до неї заборони, передбаченої частиною третьою статті 1 цього Закону.

Порядок проведення перевірки передбачено Постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 року «Деякі питання реалізації Закону України « Про очищення влади», яким затверджено Порядок

проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України Про очищення влади( далі Порядок № 563).

Відповідно до п.п.5,6 Порядку № 563 : «Керівник органу або голова суду згідно з планом проведення перевірок, затвердженим Кабінетом Міністрів України, приймає рішення про початок проведення перевірки у відповідному органі (далі - початок проведення перевірки в органі), в якому встановлює дату початку проведення перевірки, а також відповідальним за проведення перевірки визначає кадрову службу чи інший структурний підрозділ такого органу (далі - відповідальний структурний підрозділ).

Рішення про початок проведення перевірки в органі оприлюднюється в день його прийняття на офіційному веб-сайті органу, в якому проводиться перевірка, та в той самий день доводиться відповідальним структурним підрозділом такого органу до відома осіб, які підлягають перевірці».

Отже на керівника відповідного органу, а саме Головного управління Міндоходів у Донецькій області покладено обовязок встановлювати дату проведення перевірки та відповідальний структурний підрозділ такого органу.

Як встановлено з матеріалів справи, з метою реорганізації Головного управління Міндоходів у Донецькій області та на виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 06 серпня 2014 року № 311 « Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби», Наказом № 55 від 21.05.2015 року Головою Комісії з реорганізації Головного управління Міндоходів у Донецькій області призначено ОСОБА_5, яка на спірний час є керівником ( а.с.72).

Матеріалами справи встановлено, що позивача звільнено Наказом Головного управління Міндоходів у Донецькій області від 15 червня 2015 року № 61-о на підставі положень ч. 3 ст. 4 Закону № 1682 та п. 7-2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України за підписом ОСОБА_5(а.с. 33-34).

Мотивуючи свій наказ управління виходило з того, що станом на 15 червня 2015 року від ОСОБА_3В не надійшло будь-якої інформації щодо направлення або надіслання необхідних для проведення перевірки документів (а.с. 33).

Суд апеляційної інстанції вважає це твердження таким, що не співпадає з обставинами справи,з наступних підстав.

Як вже зазначалось раніше, ОСОБА_3 з 2013 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

В Головному управлінні Міндоходів у Донецькій області позивач займала посаду завідувача сектору правового забезпечення діяльності управління правової роботи.

Відповідно до ч. 1, 2 Закону № 1682 особи, які перебувають на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, подають керівнику або органу, зазначеному у частині четвертій статті 5 цього Закону, власноручно написану заяву, у якій повідомляють про те, що до них застосовуються заборони, визначені частиною третьою або четвертою статті 1 цього Закону, або повідомляють про те, що до них не застосовуються відповідні заборони, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей щодо них відповідно до цього Закону (далі - заява). Заява подається не пізніше ніж на десятий день з дня початку проведення перевірки у відповідному органі, на підприємстві згідно з планом проведення перевірок, затвердження якого передбачено пунктом 3 частини другої статті 5 цього Закону.

22 травня 2015 року на виконання вимог Закону України «Про очищення влади», наказу Державної фіскальної служби України від 24 лютого 2015 року № 117 Про початок проведення перевірки відповідно до Закону України Про очищення влади стосовно посадових і службових осіб Міндоходів Головним управліннямМіндоходіву Донецькій області прийнято наказ № 4 Про початок проведення перевірки відповідно до Закону України Про очищення влади, яким визначено дату початку перевірки 02 червня 2015 року.

Пунктом 3.1 цього наказу зобовязано керівників підрозділів податкової міліції державних податкових інспекцій Головного управління Міндоходів у Донецькій області забезпечити доведення цього наказу в день його видання під особистий підпис до відома підлеглих працівників, у тому числі тих, які відсутні на роботі, зокрема, знаходяться у відпустках для догляду за дитиною.

Пунктом 3.2. цього наказу зобовязано забезпечити надання підлеглими працівникам до управління персоналу Головного управління ДФС у Донецькій області документи, визначені п. 8 Порядку проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених ч.3 і 4 ст. 1 Закон № 1682, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 563 «Деякі питання реалізації Закону України «Про очищення влади» (далі Порядок)(а.с. 107-108).

Оскільки позивач не є працівником податкової міліції, з наказу не вбачається якому відповідальному структурному підрозділу було доручено доведення зазначеного наказу до відома позивача та яким способом.

Окрім того наказом передбачено розміщення зазначеного наказу у день його реєстрації на субсайті Головного управління ДФС у Донецькій області, тобто наказ був оприлюднений не в тому органі де проводилась перевірка.

Листом від 22 травня 2015 року № 4034/10/05-99-04-01 Головне Управління Міндоходів повідомило ОСОБА_3 про проведення перевірки стосовно посадових і службових осіб територіальних органів Міндоходів з 02 червня 2015 року. Вказано, що позивачу необхідно у десятиденний строк з дня початку проведення перевірки подати до управління персоналу Головного управління ДФС низку документів (власноручно написану заяву про проведення перевірки, передбаченої Законом України Про очищення влади, копії сторінок паспорта громадянина України з даними про прізвище, імя та по батькові, видачу паспорта та місце реєстрації;копію документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків;копію декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 рік; копію трудової книжки. Та зазначено, що неподання особою, яка підлягає перевірці, заяви у строк, зазначений у п. 8 Порядку, є підставою для звільнення особи з посади, що вона обіймає (а.с. 109-110).

22 травня 2015 року цей лист надіслано ОСОБА_3 (142701, Російська Федерація, Московська обл., м. Відноє, пр. Ленінського Комсомолу, 15-1-78) рекомендованою поштовою кореспонденцією(а.с. 111).

Однак доказів отримання зазначеного листа позивачем в матеріалах справи не має.

Отже Управління Міндоходів, надсилаючи лист позивачу поштою, зобовязало її подати документи на перевірку не до нього( як субєкту , який проводить перевірку),а до іншого юридичного органу Головному управлінню ДФС у Донецькій області.

В той же час відповідач вважає, що позивач не є працівником новоутвореного органу ДФС,оскількине надала заяви про згоду на переведення її до ГУ ДФС у Донецькій області, а тому вона була зобовязана заяву с додатками направити до ГУ Міндоходів у Донецькій області.

Як вбачається з листа Головного управління ДФС у Донецькій області від 13.03.2015 року № 1831/10/05-99-10-04, позивач була повідомлена,що усі посадові особи, які залишились в штатному розкладі Головного управління Міндоходів у Донецькій області переводяться до Головного управління ДФС у Донецькій області на посади запропоновані в попередженнях.

В судовому засіданні відповідачем не доведено, що позивач письмово попереджалась про надання згоди на переведення на іншу посаду в новоутворений орган, а навпаки, відповідач підтвердив в суді, що такого попередження їй не надсилалось.

Отже, аналізуючи матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що питання перевірки позивача покладалось на Головне управляння Мінходів, яке припинило свою діяльність лише 24 вересня 2015 року( а.с.148).

Як встановлено в судовому засіданні наказ про проведення перевірки направлений поштовою кореспонденцією позивачем не був отриманий, оскільки вона в період з 31.05.2015 року по 08.06.2015 року перебувала на відпочинку,про що мається письмовий доказ ( а.с.20).

Окрім того , позивачу 22 травня 2015 року на електронну адресу направляласькопія наказу № 4 та лист від 22 травня 2015 року № 4034/10/05-99-04-01, які позивачем також не отримані,оскільки в адресі електронної пошти ОСОБА_3 допущено помилку, замість адреси вказано (а.с. 112),що не заперечувалось представником відповідача у судовому засіданні.

Отже суд апеляційної інстанції вважає, що відповідач не повідомив позивача у законодавчо встановлений строк з початком проведення перевірки.

Відповідно до п. 8 Порядкуособа, яка підлягає перевірці, зобовязана у десятиденний строк з дня початку проведення перевірки в органі подати до відповідального структурного підрозділу у разі незастосування заборон, передбачених частиною третьою або четвертою статті 1 Закону:власноручно написану заяву про проведення перевірки, передбаченої Законом, про те, що до неї не застосовуються заборони, передбачені частиною третьою або четвертою статті 1 Закону, про згоду на проходження перевірки та оприлюднення відомостей щодо неї за формою згідно з додатком 1;копії, засвідчені підписом керівника кадрової служби і скріплені печаткою (далі - засвідчені копії): сторінок паспорта громадянина України з даними про прізвище, імя та по батькові, видачу паспорта та місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України); декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за минулий рік, складеної за формою, що встановлена Законом України Про засади запобігання і протидії корупції.

Незалежно від обовязку відповідача щодо своєчасного доведення наказу про початок проведення перевірки,10 червня 2015 року позивач написала заяву до органу ГУ ДФС у Донецькій області, який був указаний в наказі ГУ Міндоходів у Донецькій області, відповідно до ст. 4 Закону України Про очищення влади та повідомила, що заборони, передбачені частиною третьою або четвертою статті 1 Закону щодо неї не застосовуються, а також надала згоду на проходження перевірки та оприлюднення відомостей щодо неї відповідно до вимог Закону України Про очищення влади.В переліку додатків до заяви позивач зазначила наступні документи: копії, засвідчені підписом керівника кадрової служби і скріплені печаткою: сторінок паспорта громадянина України з даними про прізвище, імя та по батькові, видачу паспорта та місце реєстрації; декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 рік; довідки (картки) про реєстраційний номер облікової картки платника податків (а.с. 21-31).

11 червня 2015 року ОСОБА_3 надіслала поштою на адресу Головного управління ДФС у Донецькій області заяву про проведення перевірки від 10 червня 2015 року.Факт відправлення позивачем поштової кореспонденції 11 червня 2015 року підтверджений фіскальним чеком ВПЗ Видноє-1 ФДУП Пошта Росії від 11 червня 2015 року № 7829 (а.с. 32, 145).

Суд не вбачає неправомірних дій позивача щодо відправлення заяви на адресу Головного управління ДФС у Донецькій області саме засобами поштового звязку, оскільки чинним законодавством, регулюючим проведення перевірки не встановлено заборони подання її засобами поштового звязку, відтак, суд не приймає доводів відповідача щодо не подання заяви у строк, встановлений законом.

Крім того, як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, заява направлена на адресу Головного управління ДФС у Донецькій області у останній день її подання у звязку з тим, що позивач не мала інформації щодо переліку необхідних документів необхідних для проведення перевірки, що підтверджується доказами по справі, а саме:

04 червня 2015 року на електронну пошту ОСОБА_3 надіслано перелік документів, необхідних для подання до Головного управління ДФС (а.с. 17, 140-142), однак цей перелік був значно ширшим ніж того зобовязує Порядок.

08 червня 2015 року ОСОБА_3 зателефонувала в.о. керівника управління (на той час) ОСОБА_6 з метою зясування питання, чи потрібно їй відправляти документи і які саме. За твердженням позивача, їй була надана відповідь, що нічого надсилати не потрібно.11 червня 2015 року під час спілкування з посадовою особою відповідача позивач дізналась про перелік документів, необхідних для проходження люстрації, розміщений на сайті ДФС. Однак на сайті ДФС не були вказані документи, перелічені в листі від 04 червня 2015 року.

Це підтверджується і листування між ОСОБА_3 та ОСОБА_7, яке відбулось 11 червня 2015 року за допомогою програмного забезпечення Viber (а.с. 113-118, 143-144).

Крім того, заяву про надання загоди на проведення перевірки з необхідними документами до ГУ Міндоходів позивач не подавала, оскільки зазначений орган особисто зазначені документи не вимагав (а.с. 49-50, 68).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач діяв у межах чинного законодавства, заборони направлення зави засобами електронного звязку законодавством не встановлено, відтак заява подана у строк і у спосіб встановлений чинним законодавством.

Крім того, суд встановив, що позивачем до проведення перевірки вже направлялась заява, що вбачається з наступного.

13 березня 2015 року Головне управління ДФС у Донецькій області надіслало на адресу ОСОБА_3 лист за № 1831/10/05-99-10-04, яким позивача повідомлено про проведення реорганізації Головного управління Міндоходів шляхом приєднання його до Головного управління ДФС у звязку з чим є необхідністьпереведенняусіх посадових осіб Головного управління Міндоходів до Головного управління ДФС на посади, запропоновані у попередженнях. Крім того, позивача поінформовано, що відповідно до положень Закону України «Про очищення влади» їй необхідно буде протягом 10 днів з дня початку перевірки подати власноручно написану заяву, у якій повідомляють про те, що до них застосовуються заборони, визначені частиною третьою або четвертою статті 1 цього Закону, або повідомляють про те, що до них не застосовуються відповідні заборони, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей щодо них відповідно до цього Закону.Позивача попереджено, що неподання заяви у строк, передбачений частиною другою цієї статті, є підставою для звільнення особи із займаної посади. Крім того, Головне управління ДФС у Донецькій області запропонувало ОСОБА_3 надати у строки, передбачені Законом України «Про очищення влади», наступні документи для проведення щодо неї перевірки відповідно до вимог цього Закону: власноручно написану заяву за встановленою формою, її відскановану копію в форматі pdf та 6 копій на паперових носіях; 6 копій паспорта на паперових носіях (перша, друга сторінка та сторінка з реєстрацією); копію декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 рік на паперових носіях та відскановану копію декларації у форматі pdf без відомостей, що віднесені законом до інформації з обмеженим доступом (реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта, місце проживання, місцезнаходження обєктів, зазначених в декларації).Вказано, що документи необхідно надати до ГУ ДФС за адресою: 87526, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114 (а.с. 14-16, 91-93).

13 березня 2015 року зазначений лист направлено на електронну пошту ОСОБА_3 (а.с. 94).

25 березня 2015 року на імя в.о. начальника Головного управління ДФС ОСОБА_8 позивач власноручно написала заяву про проведення перевірки, передбаченої Законом України Про очищення влади із повідомленням, що заборони, передбачені частиною третьою або четвертою статті 1 Закону щодо неї не застосовуються, а також надала згоду на проходження перевірки та оприлюднення відомостей щодо неї відповідно до вимог Закону України Про очищення влади.В переліку додатків до заяви зазначені наступні документи: копії заяви, паспорту, декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 рік (а.с. 18, 22-31, 95, 96-104), яка направлена 31 березня 2015 року на адресу Головного управління Міндоходів у Донецькій області (а.с.19, 105).

Відповідач, не отримавши заяву до 11 червня 2015 року, 15 червня 2015 року до трудової книжки позивача вніс запис № 26 про звільнення у звязку з неподанням заяви про проведення перевірки, передбаченої Законом України Про очищення влади, ч. 3 ст. 4 Закону № 1682, п. 7-2 ч. 1 ст. 36 КЗПП України (а.с. 87).

Листом від 15 червня 2015 року № 244/10/05-99-04-01 Головне управління Міндоходів у Донецькій області повідомило ОСОБА_3 про те, що наказом від 15 червня 2015 року № 61-о 15 червня 2015 року її звільнено з посади завідувача сектору правового забезпечення діяльності управління правової роботи ГУ Міндоходів у звязку з неподанням нею заяви про проведення перевірки, передбаченої Законом України Про очищення влади, відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону № 1682, п. 7-2 ч. 1 ст. 36 КЗПП України.Позивачу розяснено, що ознайомитись з оригіналом наказу та отримати трудову книжку вона може за адресою: 87526, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114(а.с. 35, 121).

16 червня 2015 року лист від 15 червня 2015 року № 244/10/05-99-04-01 надісланий на адресу позивача (142701, Російська Федерація, Московська обл., м. Видноє, пр. Ленінського Комсомолу, 15-1-78) рекомендованою поштовою кореспонденцією, про що свідчить конверт, в якому здійснено поштове відправлення, а також фіскальний чек підприємства поштового звязку (а.с. 36, 122).

Як свідчить лист Домодєдовського поштамту УФПС Московської області філії ФДУП Пошта Росії від 03 серпня 2015 року № 39.1.05.4.1/28-404А/2057, поштове відправлення вручене адресату ОСОБА_3 лише 09 липня 2015 року (а.с. 37).

30 червня 2015 року до Головного управління ДФС у Донецькій області надійшла заява ОСОБА_3 про проведення перевірки від 10 червня 2015 року, яка зареєстрована 30 червня 2015 року за вхідним номером 3342/10 (а.с. 123).

06 липня 2015 року Головне управління ДФС у Донецькій області( орган до якого вимагалось подання заяви про перевірку) за результатами розгляду заяви ОСОБА_3 від 10 червня 2015 року, надало відповідь № 5799/10/05-99-04-01, в якому зазначило, що наказом Головного управління Міндоходів у Донецькій області від 22 травня 2015 року № 4 Про початок проведення перевірки відповідно до Закону України Про очищення влади встановлена дата початку проведення перевірки відносно посадових осіб ГУ Міндоходів 02 червня 2015 року. 22 травня 2015 року позивачу була надіслана копія цього наказу з вимогою у десятиденний строк з дня початку проведення перевірки подати до управління персоналу ГУ ДФС заяву про проведення перевірки та переліком документів, необхідних для проведення перевірки (лист від 22 травня 2015 року № 4034/10/05-99-04-01, поштова квитанція від 22 травня 2015 року). Скановані копії наказу та листа надіслані в цей же день на електронну скриньку (а.с. 38-39).

Враховуючи вищевикладене, та те, що відповідач, при прийнятті спірного наказу діяв неправомірно,оскільки своєчасно не повідомив позивача про початок проведення перевірки та надання особисто до нього заяви, а фактично заява про проведення перевірки направлена позивачем у строк, передбачений законом, до іншого органу, який зазначений в наказі, - відтак, Наказ Головного управління Міндоходів у Донецькій області від 15 червня 2015 року № 61-о про звільнення ОСОБА_3 на підставі положень ч. 3 ст. 4 Закону № 1682 та п. 7-2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України є таким, що підлягає скасуванню.

Щодо поновлення позивача на посаді завідувача сектору правового забезпечення діяльності управління правової роботи, суд зазначає наступне.

Головне управління Міндоходів у Донецькій області як юридична особа публічного права створене на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21 березня 2013 року № 229 Про утворення територіальних органів Міністерства доходів і зборів.

Головне управління Міндоходів у Донецькій області (ідентифікаційний код 38707471) зареєстроване у якості юридичної особи 24 квітня 2013 року, про що до ЄДР внесений запис № 1 043376 (а.с. 43-44).

Головне управління ДФС у Донецькій області (ідентифікаційний код 39406028)як юридична особа публічного права створене на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 06 серпня 2014 року № 311 Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів Українита зареєстроване 23 вересня 2014 року, про що до ЄДР внесений запис № 1 010933 (а.с. 45-46).

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 06 серпня 2014 року № 311 Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України передбачено реорганізацію територіальних органів Міністерства доходів і зборів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної фіскальної служби за переліком згідно з додатком 2, зокрема, передбачалася реорганізація Головногоуправління Міндоходів у Донецькій області шляхом його приєднання до Головного управління ДФС у Донецькій області.

Враховуючи вищевикладене та у звязку з реорганізацією Головного управління Міндоходів у Донецькій області(24 вересня 2015 року внесено запис № 0011060 про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи)шляхом його приєднання до Головного управління ДФС у Донецькій області, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне поновити позивача на посаді завідувача сектору правового забезпечення діяльності управління правової роботи Головного управління ДФС в Донецькій області,- як правонаступника усіх прав та обовязків Головного управління Міндоходів у Донецькій області відповідно до Положення Про Головне Управління ДФС у Донецькій області, затвердженого Наказом ДФС від 30.11.2015 року № 951,- з 15 червня 2015 року( а.с.220).

Питання щодо стягнення заробітку за час звільнення не розглядається, оскільки позивач з зазначеними позовними вимогами не зверталась та , окрім того, вона до даного часу знаходиться у відпустці по догляду за дитиною.

Згідно ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для скасування постанови суду першої інстанції згідно ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись статтями 184, 195, 196, 198, 202, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 Володимирівнизадовольнити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2015 року у справі № 805/3314/15-а- скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Головного управління ДФС в Донецькій областіпро скасування наказу та поновлення на посаді задовольнити.

Скасувати наказ Головного управління Міндоходів у Донецькій області від 15 червня 2015 року № 61-о «Про звільненняЩербини Ю.В.» та поновити ОСОБА_3 на посаді завідувача сектору правового забезпечення діяльності управління правової роботи Головного управління ДФС в Донецькій області з 15 червня 2015 року.

Вступну та резолютивну частини постанови прийнято в нарадчій кімнаті та проголошено в судовому засіданні 21 грудня 2015 року.

Повний текст постанови виготовлено 23 грудня 2015 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Судді Т.Г.Арабей

ОСОБА_9

ОСОБА_10