Справа № 825/3668/15-а
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2015-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2015 року м.Чернігів Справа № 825/3668/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Падій В.В.,

за участі секретаря Кондратенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства науково-виробниче об'єднання «Чернігівеліткартопля» до Відділу державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Райффайзен лізинг Аваль» про зняття арештів та скасування заборон на відчуження,

В С Т А Н О В И В:

24.11.2015 Публічне акціонерне товариство науково-виробниче об'єднання «Чернігівеліткартопля» (далі - ПАТ НВО «Чернігівеліткартопля») звернулось до суду з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Райффайзен лізинг Аваль», в якому просить суд: зняти арешт та скасувати заборону відчуження з усього рухомого майна, яке належить ПАТ НВО «Чернігівеліткартопля»; зняти арешт та скасувати заборону відчуження з нерухомого майна, яке належить ПАТ НВО «Чернігівеліткартопля»», а саме: комплекс, Ферма, що знаходиться за адресою: вул. Центральна, 11а, с. Нове, Чернігівський район, Чернігівська область; комплекс, Комплекс зберігання та сортування картоплі, що знаходиться за адресою: вул. Центральна, 2а, с. Нове, Чернігівський район, Чернігівська область; комплекс, Комплекс зберігання та сортування картоплі, що знаходяться за адресою: вул. Лизогуба, 9а, смт. Седнів, Чернігівський район, Чернігівська область; будівля мехмайстерні, що знаходиться за адресою: вул. Лизогуба, 2г, смт. Седнів, Чернігівський район, Чернігівська область; будівля котельні, що знаходиться за адресою: вул. Лизогуба, 9б, смт. Седнів, Чернігівський район, Чернігівська область.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що постановами заступника начальника відділу державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції Веремія І.М. від 14.03.2014 та від 26.03.2014 у ВП 42508040 накладено арешт та заборону відчуження на все рухоме та нерухоме майно, яке належить ПАТ НВО «Чернігівеліткартопля». При цьому, після повернення виконавчого документа стягувачеві арешт з майна позивача та заборону на його відчуження не знято. Таким чином, позивач вважає, що існування арешту майна та заборони його відчуження порушує права ПАТ НВО «Чернігівеліткартопля».

У судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Райффайзен лізинг Аваль» також у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Судове засідання проводилось у порядку, передбаченому статтею 41 КАС України.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Так, 14.03.2014 заступником начальника відділу державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції Веремієм І.М., на підставі заяви стягувача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Райффайзен лізинг Аваль» від 27.02.2014 (а.с.41), винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 42508040 (а.с.42).

Як вбачається з матеріалів справи, вищевказане виконавче провадження відкрито на виконання виконавчого напису № 3345, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу щодо стягнення з ПАТ НВО «Чернігівеліткартопля» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Райффайзен лізинг Аваль» коштів у сумі 416894,37 грн.

14.03.2014 заступником начальника відділу державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції Веремієм І.М. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все рухоме майно боржника - ПАТ НВО «Чернігівеліткартопля» та заборонено здійснювати його відчуження (а.с.44).

26.03.2014 заступником начальника відділу державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції Веремієм І.М. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт та заборонено здійснювати відчуження на: комплекс, Ферма, що знаходиться за адресою: вул. Центральна, 11а, с. Нове, Чернігівський район, Чернігівська область; комплекс, Комплекс зберігання та сортування картоплі, що знаходиться за адресою: вул. Центральна, 2а, с. Нове, Чернігівський район, Чернігівська область; комплекс, Комплекс зберігання та сортування картоплі, що знаходяться за адресою: вул. Лизогуба, 9а, смт. Седнів, Чернігівський район, Чернігівська область; будівля мехмайстерні, що знаходиться за адресою: вул. Лизогуба, 2г, смт. Седнів, Чернігівський район, Чернігівська область; будівля котельні, що знаходиться за адресою: вул. Лизогуба, 9б, смт. Седнів, Чернігівський район, Чернігівська область (а.с.51).

29.08.2014 головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції Соколовою А.С., на підставі заяви стягувача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Райффайзен лізинг Аваль» від 15.08.2014 (а.с.66), винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві згідно з пунктом 1 частини 1 статті 47 та статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.67).

16.11.2015 позивач звернувся до начальника відділу державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції Коломійця О.О. із заявою про зняття арештів та скасування заборон відчуження з усього рухомого та нерухомого майна, накладених постановами заступника начальника відділу державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції Веремія І.М. від 14.03.2014 та від 26.03.2014 у ВП № 42508040 (а.с.24).

Листом від 18.11.2015 № 1661/03-13 відповідач повідомив ПАТ НВО «Чернігівеліткартопля» про те, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції знаходилось виконавче провадження № 42508040. У ході проведених виконавчих дій, 29.08.2014 виконавче провадження було завершено на підставі пункту 1 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження». Наслідки завершення виконавчого провадження передбачені статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження». У зв'язку з чим, відмовлено у задоволенні заяви позивача (а.с.25).

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зазначає наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-ХІV).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 606-ХІV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 11 Закону № 606-ХІV державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Приписами статті 57 Закону № 606-ХІV встановлено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 47 Закону № 606-ХІV виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо є письмова заява стягувача.

При цьому, частиною 1 статті 50 Закону № 606-ХІV передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

В силу частини 2 статті 50 Закону № 606-ХІV встановлено, що у разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Таким чином, у випадку закінчення виконавчого провадження, крім випадків, вичерпний перелік яких визначений в частині 1 статті 50 Закону № 606-ХІV, арешт, накладений на майно боржника, знімається, про що державний виконавець має зазначити в постанові про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 3.17 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документу стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав (ла), державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття з арешту тощо).

Разом з тим, відповідачем у постанові про повернення виконавчого документу стягувачеві не зазначено про зняття арешту з усього рухомого та з нерухомого майна позивача.

Крім того, суд зазначає, що порядок зняття арешту з майна передбачено статтею 60 Закону № 606-ХІV, відповідно до норм якої, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Державний виконавець зобов'язаний зняти арешт з рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У разі наявності письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов'язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

У даному випадку відповідачем не надано суду жодних доказів існування незавершених виконавчих проваджень щодо позивача, які б обумовлювали необхідність залишення в силі накладеного на його майно арешту.

При цьому, відповідачем у листі від 11.12.2015 №1779/03-31 самостійно зазначено про відсутність повторного надходження на виконання до Відділу державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції виконавчого напису № 3345, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу про стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Райффайзен лізинг Аваль» коштів у сумі 416894,37 грн. (а.с39).

З урахуванням того, що на виконанні у відповідача відсутні виконавчі провадження в межах яких можливе звернення стягнення на майно позивача, у тому числі і шляхом його арешту, для забезпечення реального виконання рішення, яке належить виконувати, суд дійшов висновку, про недоведеність відповідачем правомірності існування накладеного на усе рухоме та нерухоме майно позивача арешту та заборони його відчуження.

При цьому, суд зазначає, що у відповідності до частини 2 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Обов'язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визнана джерелом права.

Згідно статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997, набув чинності для України 11.09.1997) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім того, Європейський суд з прав людини зазначив, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням "справедливого балансу" між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи (рішення у справі «Спорронґ та Льоннрот проти Швеції», від 23 вересня 1982 року, Series A no. 52, p. 26, § 69). Вимога досягнення такого балансу відображена в цілому в побудові статті 1 Першого протоколу, включно із другим реченням, яке необхідно розуміти в світлі загального принципу, викладеного в першому реченні. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти шляхом вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Аналогічна правова позиція міститься і у рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Україна - Тюмень» проти України» (№ 22603/02 §55).

Крім того, як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 24 березня 2005 року № 2-рп/2005 справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Елементи права, зокрема розмірність, рівність, мораль, об'єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

За таких обставин та з урахуванням того, що державним виконавцем при поверненні виконавчого документу стягувачеві не вирішено питання про зняття арешту з майна позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства науково-виробниче об'єднання «Чернігівеліткартопля» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 3 статті 2, частини 1 статті 11 та частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства науково-виробниче об'єднання «Чернігівеліткартопля» - задовольнити повністю.

Зняти арешт та скасувати заборону відчуження з усього рухомого майна, яке належить Публічному акціонерному товариству науково-виробниче об'єднання «Чернігівеліткартопля», накладеного постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції Веремія Івана Миколайовича від 14.03.2014 (ВП №42508040).

Зняти арешт та скасувати заборону відчуження з нерухомого майна, яке належить Публічному акціонерному товариству науково-виробниче об'єднання «Чернігівеліткартопля», а саме: комплекс, Ферма, що знаходиться за адресою: вул. Центральна, 11а, с. Нове, Чернігівський район, Чернігівська область; комплекс, Комплекс зберігання та сортування картоплі, що знаходиться за адресою: вул. Центральна, 2а, с. Нове, Чернігівський район, Чернігівська область; комплекс, Комплекс зберігання та сортування картоплі, що знаходяться за адресою: вул. Лизогуба, 9а, смт. Седнів, Чернігівський район, Чернігівська область; будівля мехмайстерні, що знаходиться за адресою: вул. Лизогуба, 2г, смт. Седнів, Чернігівський район, Чернігівська область; будівля котельні, що знаходиться за адресою: вул. Лизогуба, 9б, смт. Седнів, Чернігівський район, Чернігівська область, накладеного постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції Веремія Івана Миколайовича від 26.03.2014 (ВП №42508040).

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядок та строки, передбачені статтями 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Падій