Справа № 527/1486/15-а
Суддя: Левицька Т. В.
Дата ухвалення: 2015-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 527/1486/15-а
провадження № 2-а/527/50/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2015 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Левицької Т.В.,

при секретарі - Папенко Л.І.,

з участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Грищенко А.М.,

третьої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Глобине адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Пустовійтівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, третя особа - ОСОБА_3, про скасування рішення органу місцевого самоврядування,-

ВСТАНОВИВ :

15.06.2015 року позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з адміністративним позовом до Пустовійтівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, з залученням третьої особи - ОСОБА_3 про скасування рішення органу місцевого самоврядування, в якому просила визнати протиправним та скасувати п.п. 2, 3, 4, 5, 6 рішення Пустовійтівської сільської ради Глобинського району від 25 березня 2015 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_3 в межах АДРЕСА_1» щодо надання дозволу ОСОБА_3 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,15 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1; зобов'язати Пустовійтівську сільську раду винести на розгляд сесії питання щодо надання ОСОБА_4 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,15 га у власність для ведення особистого селянського господарства, розташованої по АДРЕСА_1. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.09.1998 року ОСОБА_4 є спадкоємцем померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 Спадкове майно складається з домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,33 га. Дане майно належало ОСОБА_5 на підставі запису в погосподарській книзі № 62 та довідки виконкому Пустовійтівської сільської ради № 71. З метою приватизації вказаної земельної ділянки по АДРЕСА_1 вона неодноразово зверталася до Пустовійтівської сільської ради з заявами про виділення земельної ділянки 0,33 га за вказаною адресою, але розгляд заяв постійно відкладався. 12.12.2013 року було прийнято рішення «Про передачу земельних ділянок у користування» щодо надання позивачу земельної ділянки в користування площею 0,18 га по АДРЕСА_1 та рішення від 30.01.2014 року про надання позивачу дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі площею 0,18 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за вказаною адресою 25.03.2015 року Пустовійтівською сільською радою прийнято рішення «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в межах АДРЕСА_1», яким ОСОБА_3 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,15 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1. Позивач вважає вказане рішення незаконним, оскільки не були враховані її заяви про надання вказаної спірної земельної ділянки їй у власність, існування та дійсність рішення сільради від 12.12.2013 року та від 30.01.2014 року та те, що саме позивач є спадкоємцем нерухомого майна, розташованого за вказаною адресою й що їй перейшла у користування у спадщину спірна земельна ділянка.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_4 позов підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених у ньому та просила його задовольнити, пояснила, що вона обробляла спірну земельну ділянку під городом до 2010 року та хоче отримати вказану земельну ділянку у власність.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала та додатково пояснила, що земельна ділянка площею 0,33 га за адресою: АДРЕСА_1 перейшла ОСОБА_4 в користування в порядку спадкування за заповітом . На земельну ділянку площею 0,18 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, заява ОСОБА_4 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,15 га для ведення особистого селянського господарства до цього часу сесією не розглянута та остаточне рішення не прийнято. Вважає, що відомості в по господарських книгах в частині землекористування по АДРЕСА_1 не відповідають дійсності та є підробними.

Представник відповідача Грищенко А.М. в судовому засіданні прохала в задоволенні позову відмовити, направила письмові заперечення на позов. Додатково пояснила, що спірною земельною ділянкою площею 0,15 га для городництва на протязі тривалого часу користувалася ОСОБА_3, ОСОБА_4 після смерті своєї матері жодного інтересу до вказаної земельної ділянки не виявляла та не користувалася нею. Повідомила, що по обліку сільської ради спірна земельна ділянка площею 0,15 га рахувалася як землі для ведення особистого селянського господарства й перебувала у фактичному користуванні ОСОБА_3

ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що вона обробляла земельну ділянку площею 0,15 га для городництва протягом останніх більш як 10 років і вважає, що вона мала право на отримання вказаної земельної ділянки у власність.

Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 пояснили, що земельна ділянка площею 0,33 є спадщиною після батьків ОСОБА_4, оскільки ще її батьки користувалися вказаною земельної ділянкою. ОСОБА_4 користувалася землею десь до 2010 року, а в 2012 вирішила її приватизувати і з цього часу почала писати відповідні заяви до сільської ради.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Статтею 144 Конституції України встановлено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими для виконання на відповідній території.

Відповідно до п. 34 ч.1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської Ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до вимог ч.4 ст.116 Земельного Кодексу України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених Кодексом провадиться один раз по кожному виду використання.

Відповідно п.п. 6, 7 статті 118 Земельного Кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки), у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, яки передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. До клопотання додаються викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, шо перебуває у користуванні інших осіб). Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальні власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 12 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як встановлено в судовому засіданні, 25.03.2015 року на 30 сесії 6 скликання Пустовійтівської сільської ради за № 2-30/2015 було прийнято рішення «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в межах АДРЕСА_1, відповідно до якого, розглянувши заяву ОСОБА_4 та клопотання ОСОБА_3 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення ділянки у власність та додані до клопотання ОСОБА_3 матеріали, керуючись ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 50 Закону України «Про землеустрій», Законом України «Про державний земельний кадастр», ст.ст. 116, 118, 119, 122, 123, 186-1 Земельного Кодексу України, сесія сільської ради вирішила, в тому числі: 1. Рекомендувати ОСОБА_4 усунути недоліки в поданій заяві та додати до заяви матеріали, згідно норм чинного законодавства України. 2. Надати дозвіл ОСОБА_3 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,15 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1.

Вказане рішення було прийнято з урахуванням клопотання ОСОБА_3 від 12.03.2015 року ( вх. № 19) про передачу у власність земельної ділянки з доданими до неї додатками: копією паспорта, копією ІНПП, графічними матеріалами, на яких зазначене бажане місце розташування та розмір земельної ділянки та заяви ОСОБА_4 від 26.02.2015 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 0,15 га.

Як вбачається з заперечень на позов, при прийнятті рішення сесією Пустовійтівської сільської ради, до уваги бралося цільове призначення вказаної земельної ділянки, а також те, що ОСОБА_4 вказаною земельною ділянкою не користувалася, після смерті користувача ОСОБА_5 не оголошувалася, ОСОБА_3 безперервно, добросовісно користується вказаною земельною ділянкою, що підтверджується записами в по господарських книгах.

Вказана спірна земельна ділянка площею 0,15 га в АДРЕСА_1 відноситься згідно КВЦПЗ:01.03 до категорії земель комунальної власності - для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України та іншими законами.

Закон України «Про статус депутатів місцевих рад» визначає правовий статус депутата сільської ради, як представника інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та рівноправного члена місцевої ради.

Регламентом роботи Пустовійтівської сільської ради передбачено, що депутат сільскої ради користується правом ухвального голосу з усіх питань, що розглядаються на засіданнях ради.

Рішення сільської ради вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більшість депутатів від загального складу ради.

Сільська рада, як орган місцевого самоврядування, є рівноправним суб»єктом земельних відносин, дії якого спрямовані на реалізацію свого права розпоряджатися землею комунальної власності і прийняття радою рішення є етапом реалізації волі власника на набуття, зміну, припинення таких відносин.

Отже, спірне рішення прийнято відповідно до Земельного кодексу України на пленарному засіданні сільської ради, у відповідності до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та згідно з регламентом роботи Пустовійтівської сільської ради, з дотриманням процедури прийняття рішення.

Таким чином, об'єктивними обставинами і матеріалами справи встановлено, що спірне рішення прийняте Пустовійтівською сільською радою у межах встановленої компетенції, позивачем не доведено невідповідності такого рішення вимогам чинного законодавства України, у зв'язку з чим відсутні підстави вважати, що права та охоронювані законом інтереси позивача порушені.

Посилання позивача та її представника на те, що вказана земельна ділянка перебуває в користуванні ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про прийняття спадщини є безпідставними та спростовується наступними доказами.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 вересня 1998 року, ОСОБА_4 є спадкоємцем за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 наступного майна: житлового будинку літ. «А», глинобитного, жилою площею 33,8 кв.м., розташованого в АДРЕСА_1 на земельній ділянці державного фонду площею 0,33 га, що належало померлій ОСОБА_5 на підставі запису в погосподарській книзі під № 62 та довідки, виданої виконавчим комітетом Пустовійтівської сільської Ради народних депутатів Глобинського району Полтавської області 04 червня 1998 року за № 71.

Відповідно до ст. 30 Земельного Кодексу Украї/ни ( в редакції на час відкриття спадщини) при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення.

Аналіз ст. 30 ЗК України дає підстави для висновку про те, що на момент відкриття спадщини чинною була редакція, відповідно до якої, якщо договором про відчуження жилого будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності чи право користування лише на ту частину земельної ділянки, яка зайнята жилим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Пустовійтівської сільської ради № 247 від 20.05.2014 року, згідно переобміру земельної ділянки по АДРЕСА_1, площа під будинком та садом становить 0,17 га, під городом - 0,16 га.

З урахуванням викладеного, 22 сесією 6 скликання Пустовійтівської сільської ради 30.01.2014 року було надано дозвіл ОСОБА_4 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі площею 0,18 га для обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1.

Спірна земельна ділянка площею 0,15 га, дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо якої був наданий ОСОБА_3 відноситься до категорії земель комунальної власності - для ведення особистого селянського господарства і не могла бути надана для обслуговування житлового будинку, без зміни її цільового призначення.

Пустовійтівська сільська рада Глобинського району приймаючи рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки третій особі - ОСОБА_3 врахувала, що спірна земельна ділянка має інше цільове призначення та не є частиною земельної ділянки, необхідної для обслуговування житлового будинку позивача та право на користування якої у позивача виникло на підставі статті 30 Земельного кодексу України 1990 року у зв'язку з набуттям права власності на житловий будинок.

В той же час, як встановлено в судовому засіданні те не заперечується представником відповідача, всупереч вимог ст. 118 ЗК України, якою передбачено, що орган місцевого самоврядування розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні, сесією Пустовійтівської сільської радидо цього часу не розглянуто по суті заяву ОСОБА_4 від 26.02.2015 року про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,15 га у власність для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно п. 1 рішення 30 сесії 6 скликання Пустовійтівської сільської ради Глобинського району від 25.03.2015 року рекомендовано ОСОБА_4 усунути недоліки в поданій заяві та додати до заяви матеріали згідно норм чинного законодавства.

Проте, після усунення недоліків й до цього часу заява ОСОБА_4 не розглянута органом місцевого самоврядування по суті з винесенням мотивованого рішення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині зобов'язання Пустовійтівської сільської ради винести на розгляд сесії питання щодо надання ОСОБА_4 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,15 га у власність для ведення особистого селянського господарства, розташованої по АДРЕСА_1.

Керуючись ст. 19, 140,144 Конституції України, ст.ст. 25, 26 ЗУ «Про місцеве самоврядування», ст.ст. 116, 118 ЗК України, ст. ст. 2, 11,17, 71,158-163, 167 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_4 до Пустовійтівської сільської ради Глобинського району Полтавської області - задовольнити частково.

Зобов'язати Пустовійтівську сільську раду винести на розгляд сесії питання щодо надання ОСОБА_4 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,15 га у власність для ведення особистого селянського господарства, розташованої по АДРЕСА_1.

В іншій частині позову - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Глобинський районний суд протягом десяти днів з дня ї проголошення. У разі проголошення судом вступної та резолютивної частин постанови, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СУДДЯ Т. В. Левицька