Справа № 342/1391/14-а
Суддя: Боднарук М.В.
Дата ухвалення: 2015-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 342/1391/14-а
Номер провадження №2-а/351/15/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2015 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Боднарука М.В. ,

при секрктарі - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_2 до Департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся з адміністративним позовом до суду, в якому просить визнати протиправною відмову Головного управління праці та соціального захисту населення Івано-Франківської обласної державної адміністрації у наданні дозволу на зняття з обліку автомобіля марки VOLKSWAGEH GOLF 3, 1999 року випуску з обємом двигуна 1781 см.куб., номер кузова НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2, після смерті батька ОСОБА_3, зобовязати Головне управління праці та соціального захисту населення Івано-Франківської обласної державної адміністрації надати йому дозвіл на зняття з обліку та реєстрації автомобіля марки VOLKSWAGEH GOLF 3, 1999 року випуску, об'єм двигуна 1781 куб. см., номер кузова НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2, після смерті ОСОБА_3.

Позовні вимоги мотивує тим, що його батько ОСОБА_3, як інвалід Великої Вітчизняної війни 2-ї групи, перебуваючи на обліку для забезпечення пільговим автомобілем в Головному управлінні праці та соціального захисту населення Івано-Франківської обласної державної адміністрації, згідно рішення комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України в 2006 році отримав автомобіля марки VOLKSWAGEH GOLF 3, 1999 року випуску, об'єм двигуна 1781 куб. см., номер кузова НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2. Комісією з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України вищевказаний автомобіль було визнано гуманітарною допомогою, в зв'язку з чим даний підакцизний товар було звільнено від оподаткування та сплати обов'язкових платежів до бюджету і передано Головному управлінню праці та соціального захисту населення Івано-Франківської обласної державної адміністрації для подальшої передачі інваліду війни 2-ї групи ОСОБА_3. 10.07.2006 року вказаний автомобіль було зареєстровано на ім'я батька позивача ОСОБА_3, що підтверджується записами у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу АТ2097АА. Взаємовідносини між батьком позивача та Головним управлінням праці та соціального захисту населення Івано-Франківської обласної державної адміністрації виникли у період дії Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями» № 999 від 08.09.1997 року, яка передбачала, що після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений безплатно або на пільгових умовах,залишається його сім'ї та знімається з обліку в органах соціального захисту населення. 11.11.2012 р. ОСОБА_3 помер, у зв'язку із чим 30.11.2012 року позивач звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на переоформлення автомобіля марки VOLKSWAGEH GOLF 3, 1999 року випуску, об'єм двигуна 1781 куб. см, номер кузова НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2, як це передбачено Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями» № 999 від 08.09.1997 року.

Однак, листом № Б-1525/04 від 12.12.2012 року позивачу відмовлено в перереєстрації вказаного автомобіля з посиланням на п.п.16 та 41 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку забезпечення інвалідів автомобілями» № 999 від 19.07.2007 року. З відповіддю відповідача він не згідний, оскільки вважає її надуманою та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства. Як зазначалось вище, його батько отримав автомобіль марки VOLKSWAGEH GOLF 3, 1999 року випуску, об'єм двигуна 1781 куб. см, номер кузова НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2 на умовах дії Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями» № 999 від 08.09.1997 року. Таким чином, права та обов'язки щодо вказаного автомобіля (володіння, користування, розпоряджання, можливість повернення тощо) виникли під час дії вищевказаної Постанови Кабінету Міністрів України, яка була чинною на момент отримання покійним батьком автомобіля як гуманітарної допомоги. Позивач постійно проживав з батьком, спільно вели господарство, здійснив його поховання, є єдиним спадкоємцем покійного.

Представник позивача подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, справу просив розглядати у відсутності позивача та його представника.

Представники відповідача до суду не зявилися за невідомих суду причин, поважних причин неявки судом не встановлено.

Дослідивши подані суду письмові докази, давши їм правову оцінку, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задоволити. До такого висновку суд прийшов по слідуючих міркуваннях:

- судом встановлено, що покійний батько позивача ОСОБА_2, який також є інвалідом 2 групи, що підтверджується пенсійним посвідченням від 16.07.2014 року (а.с.6) - ОСОБА_3, будучи інвалідом ІІ групи, в якості гуманітарної допомоги був забезпечений 10.07.2006 року транспортним засобом марки ОСОБА_4, 1997 року випуску;

- після смерті ОСОБА_3 11.11.2012 р. позивач звертався в 2013 році до відповідача з проханням про зняття даного автомобіля з обліку та про зобов'язання надати дозвіл ОСОБА_2, на зняття з обліку та реєстрацію цього автомобіля. В чому йому було відмовлено. 21.07.2014 року позивач також звертався із заявою до відповідача в якій просив отримати рішення комісії з питань гуманітарної допомоги при КМУ з приводу передачі йому у власність даного автомобіля та видати йому довідку для перереєстрації даного автомобіля, як інваліду, який є членом сім'ї інваліда, що помер, підрозділом МВС протягом 10 днів. ОСОБА_5 від 08.08.2014 року позивачу було повідомлено, що згідно вимог Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого Постановою КМУ від 19.07.2006 року №999, відсутні підстави для передачі клопотання комісії з питань гуманітарної допомоги при Міністерстві соціальної політики України для звільнення його від сплати будь-яких зборів чи платежів. А автомобіль, що був переданий ОСОБА_3Ф 10.07.2006 року і яким користувався ОСОБА_3, який помер 11.11.2012 р., менше 10 років має бути повернутий департаменту соціальної політики.

Дані факти ніким не спростовано в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» держава гарантує розробку, виробництво технічних та інших засобів реабілітації та закупівлю спеціального автотранспорту, виробів медичного призначення та забезпечення ними інвалідів, дітей-інвалідів для соціальної адаптації, полегшення умов праці і побуту, спілкування інвалідів, дітей-інвалідів, поширює інформацію про таку продукцію. За змістом ст.1 Закону України «Про гуманітарну допомогу» гуманітарна допомога - цільова адресна безоплатна допомога в грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами із гуманних мотивів одержувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують її у зв'язку з соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, важким фінансовим становищем, виникненням надзвичайного стану, зокрема, внаслідок стихійного лиха, аварій, епідемій і епізоотій, екологічних, техногенних та інших катастроф, які створюють загрозу для життя і здоров'я населення, або тяжкою хворобою конкретних фізичних осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про гуманітарну допомогу» зміну одержувача гуманітарної допомоги та її переадресування можливо здійснювати лише за погодженням з іноземними донорами за рішенням відповідної комісії з питань гуманітарної допомоги.

У постанові Верховного Суду України від 16 січня 2013 року по справі № 6-153цс12 зазначається, що питання про вилучення після смерті інваліда автомобіля, отриманого ним як гуманітарна допомога, повинно вирішуватись на підставі нормативно-правових актів, чинних на час смерті інваліда.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про гуманітарну допомогу» гуманітарна допомога - цільова адресна безоплатна допомога в грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами із гуманних мотивів отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують її у зв'язку з соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, важким фінансовим становищем, виникненням надзвичайного стану, зокрема внаслідок стихійного лиха, аварій, епідемій і епізоотій, екологічних, техногенних та інших катастроф, які створюють загрозу для життя і здоров'я населення, або тяжкою хворобою конкретних фізичних осіб, а також для підготовки до збройного захисту держави та її захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту.

Статтею 11-1 Закону України «Про гуманітарну допомогу» передбачено, що після смерті інваліда, дитини-інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід був забезпечений через органи соціального захисту населення і користувався менше 10 років, може бути переданий у власність одному із членів сім'ї за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері соціального захисту населення, за умови сплати податків і зборів за ставками, діючими на день здійснення митного оформлення автомобіля.

Якщо інвалід, дитина-інвалід користувався автомобілем більше 10 років, за бажанням членів його сім'ї автомобіль може бути переданий у їх власність безкоштовно.

Також відповідно до вимог пункту 41 Порядку затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №999 від 19 липня 2006 року, після смерті інваліда, дитини-інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід був забезпечений через головне управління соціального захисту і користувався менше ніж 10 років, може бути переданий у власність одному з членів сім'ї інваліда за рішенням Мінсоцполітики за умови сплати податків і зборів за ставками, діючими на день здійснення митного оформлення автомобіля, які повинні бути сплачені членом сім'ї померлого інваліда, дитини-інваліда протягом шести місяців з дня смерті інваліда.

Отже, у цьому випадку має значення строк, протягом якого інвалід використовував автомобіль. Такий строк повинен рахуватись з дня забезпечення органом соціального захисту інваліда автомобілем.

Судом встановлено, що строк, протягом якого батько позивача - інвалід користувався отриманим автомобілем, становить менше ніж 10 років.

Таким чином, законодавством встановлено, що саме інвалід повинен користуватися автомобілем, який визнаний гуманітарною допомогою, не менше 10 років і може бути переданим у власність одному із членів сім'ї за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері соціального захисту населення.

Відповідно до ч.2 ст.38 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 21.03.1991, в редакції Закону України від 11.05.2010 р., після смерті інваліда, дитини-інваліда автомобіль, виданий безоплатно чи на пільгових умовах, у тому числі визнаний гуманітарною допомогою, за бажанням членів його сім'ї може бути переданий у їх власність безоплатно у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Технічні та інші засоби реабілітації можуть бути залишеними у власності членів сім'ї померлого інваліда, дитини-інваліда в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Постанови КМУ №803 від 07.10.2015 р. «Про внесення змін до пункту 41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями» були внесені зміни, згідно яких після смерті інваліда, дитини-інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід, дитина-інвалід були забезпечені через головне управління соціального захисту населення, за бажанням членів їх сімей, спадкоємців передається їм у власність безоплатно за рішенням Мінсоцполітики. Також відповідні зміни були внесені і од ст. 11-1 Закону України «Про Гуманітарну допомогу», згідно яких Автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід був забезпечений через органи соціального захисту населення і користувався більше 10 років, за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері соціального захисту населення, може бути безкоштовно переданий у власність інваліду, законному представнику недієздатного інваліда чи дитини-інваліда за їх бажанням у порядку, визначеному Кабінетом

Міністрів України. Після смерті інваліда, дитини-інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід, дитина-інвалід були

забезпечені через органи соціального захисту населення, за бажанням членів їхніх сімей, спадкоємців передається їм у власність безоплатно за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері соціального захисту населення, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

ОСОБА_5 з ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадів, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

За таких умов судом не приймається до уваги посилання відповідача на положення п.п. 16, 41 «Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 р. № 999 як на підставу для відмови щодо перереєстрації вказаного автомобіля, оскільки по-перше: усі права та обов'язки щодо автомобіля марки VOLKSWAGEH GOLF 3, 1999 року випуску, об'єм двигуна 1781 куб. см. номер кузова НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2, (володіння, користування, розпорядження, можливість повернення тощо) виник під час дії Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.1997 року № 999. По-друге, в силу ст. 58 Конституції України положення постанови Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року №999 підлягають застосуванню до суспільних відносин, які виникли з моменту прийняття цієї постанови та набрання нею чинності. По-третє, відповідач передав, а ОСОБА_3 прийняв вказаний автомобіль на умовах, встановлених у Порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.1997 року № 999 серед норм якого відсутня вимога про обов'язок сплати податків і зборів за ставками, діючими на день здійснення митного оформлення автомобіля.

За змістом п.37 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.1997 року № 999, після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений безплатно або на пільгових умовах, залишається його сім'ї та знімається з обліку в органах соціального захисту населення. Перереєстрація автомобіля на ім'я одного з члені сімї інваліда, який на час смерті інваліда, проживав разом з ним, проводиться Державтоінспекціє з дозволу органу соціального захисту населення, де інвалід перебував на обліку як власник транспорту. У разі відсутності інваліда сім'ї одержаний ним безоплатно автомобіль повертається органу праці та соціального захисту населення.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтується його заперечення, і не довів правомірності відмови позивачу щодо переоформлення вищевказаного транспортного засобу.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визнати протиправною відмови Головного управління праці та соціального захисту населення Івано-Франківської обласної державної адміністрації щодо переоформлення автомобіля марки VOLKSWAGEH GOLF 3, 1999 року випуску, об'єм двигуна 1781 куб. см, номер кузова НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_2, викладену в листі від 12.12.12 № Б-1525/04 та зобов'язання Головного управління праці та соціального захисту населення Івано-Франківської обласної державної адміністрації надати дозвіл ОСОБА_2 на зняття з обліку та реєстрації автомобіля марки VOLKSWAGEH GOLF 3, 1999 року випуску, об'єм двигуна 1781 куб. см, номер кузова НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2.

Оскільки позивач відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, тому відсутні підстави для присудження судових витрат в його користь з державного бюджету.

На підставі ст.ст.19,58 Конституції України, ст.26 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні», ст.ст.1, 3, 11-1 (із змінами від 07.10.2015 р.) Закону України «Про гуманітарну допомогу», ст. 38 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.1997року № 999 із змінами від 07.10.2015 р., керуючись ст.ст. 158-163, 167 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління праці та соціального захисту населення Івано-Франківської обласної державної адміністрації у наданні ОСОБА_2 дозволу на зняття з обліку автомобіля марки VOLKSWAGEH GOLF 3, 1999 року випуску, об'єм двигуна 1781 куб. см, номер кузова НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2 після смерті ОСОБА_3

Зобов'язати Головне управління праці та соціального захисту населення Івано-Франківської обласної державної адміністрації надати дозвіл ОСОБА_2 на зняття з обліку та реєстрації автомобіля марки VOLKSWAGEH GOLF 3, 1999 року випуску, об'єм двигуна 1781 куб. см, номер кузова НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення, а особам які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом 10 днів з дня отримання копії рішення, через Снятинський районний суд.

Головуючий: підпис

Голова Снятинського районного суду ОСОБА_6