Справа № 457/1261/14-а
Суддя: Марчук В. І.
Дата ухвалення: 2015-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 457/1261/14-а
провадження №2-а/457/13/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2015 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючої-судді ОСОБА_1

з участю секретаря Словіцької О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Трускавецької міської ради про визнання п.3 рішення Трускавецької міської ради незаконним та скасування його,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Трускавецької міської ради про визнання п.3 рішення Трускавецької міської ради №248 від 18 жовтня 1990 року «Про розгляд житлових питань» незаконним та скасування його.

Позовні вимоги мотивує тим, що Рішенням № 248 п. З від 18 жовтня 1990 року виконком Трускавецької міської ради вирішив розширити квартиру № 5 житловою площею 23,3 м кв з кухнею і частковими комунальними вигодами по вул. Шевченка, 17 в м. Трускавці, квартиронаймачем якої є ОСОБА_2, за рахунок звільненої квартири АДРЕСА_1 житловою площею 35,0 м кв з кухнею і частковими комунальними вигодами на склад сім'ї - 4 чоловіки; звільнену квартиру № 5 житловою площею 23,3 кв м закріпити, як сімейний гуртожиток відділу культури, згідно листа № 1-10 від 11.10.1990 року.

Дане рішення позивач вважає незаконним і таким, яке підлягає скасуванню з наступних підстав. В травні 1995 року відділ культури звернувся до прокурора м. Трускавця про виселення його та його рідних з квартир № 5 по вул. Шевченка, 17 в м. Трускавці, так як дві кімнати надані відповідно до ордерів гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а сама квартира оскаржуваним рішенням закріплена, як гуртожиток, за відділом культури. Постановою в.о. прокурора м. Трускавця було відмовлено у виселенні позивача та його рідних з даної квартири. Таким самим було рішення Трускавецького міського суду, яким в позові про їх виселення із квартири АДРЕСА_2 відмовлено. Із квартири АДРЕСА_2 відповідно до оскаржуваного рішення було зроблено дві кімнати № 5 та № 5-а гуртожитку культури, що недопустимо відповідно до закону, тому що в житловому будинку, де проживають громадяни сім'ями одне із житлових приміщень, не може бути визнане гуртожитком, бо воно не відповідає вимогам Положення про гуртожитки, а тому видача ордерів на такі приміщення є незаконними. Крім цього поселення в ці кімнати гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 1.1, є також незаконним, так як у квартирі АДРЕСА_2, де він проживає із сім'єю залишилися, його речі і його ніхто не висиляв з даної квартири.

У оскаржуваному рішенні вказано, що звільнену квартиру АДРЕСА_2 житловою площею 23,3 кв. закріпити як сімейний гуртожиток відділу культури згідно листа № 1-10 від 11.10 1990 року. Відповідно до листа № 03/я-2053 від 21.10.2011 року в міських архівних фондах рішення міської ради під № 1-10 від 19.02.1990 р. відсутнє. В дані квартири нібито було поселено гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ( ОСОБА_3). 11 квітня 1996 року відділ культури звертався до Трускавецького міського суду з позовом до позивача та його матері про виселення їх з кімнати 5-а по вул. Шевченка, 17, але в позові було відмовлено та при розгляді даної справи виявилосяч, що ОСОБА_5 (ОСОБА_3) за згодою із ОСОБА_4 помінялися кімнатами у квартирі №5, вона зайняла кімнату №5, а ОСОБА_4 № 5-а. у ордері, який надали їй на квартиру вона повинна заселити кімнату №5-а. Таким чином вона отримула дві кімнати незаконно утворених кімнат гуртожитку. Гр. ОСОБА_4 взагалі жодного дня там не проживала. Не дивлячись на те, що ОСОБА_5 ( ОСОБА_3) має вже дві, на думку позивача незаконно отримані кімнати - цілу квартиру № 5 по вул. Шевченка. 17 в м. Трускавці, вже після винесеного рішення, тобто з 1990 року вона станом на 1992 рік відповідно до додатку №5 до рішення №6 від 26 січня 2012 року ОСОБА_5 є у списку громадян, які перебувають на квартирному обліку за місцем праці і таких громадян, які мають відношення до неї вже стоїть дві особи, хоча поселення чоловіка у квартиру здійснювалося лише 4.10.1994 року, але не в кімнату № 5- а, як згідно ордера, а квартиру № 5. Виносячи оскаржуване рішення Траскавецька міська рада мала розширити їх малесеньку квартиру за рахунок додаткової площіАДРЕСА_3, а не проводити без їхньої згоди обміни квартирами та утворювати гуртожиток. Так своїм рішенням № 281 від 30 листопада 2000 року Трускавецька міська рада "Про розгляд житлових питань" вирішила "розширити житлове приміщення гуртожитку - ОСОБА_5АДРЕСА_4 в гуртожитку відділу культури по вул. Шевченка, 17, що складається з однієї житлової кімнати площею 10,7 кв. м з кухнею і частковими комунальними вигодами за рахунок звільненої кімнати № 5а , житловою площею 12. 6 кв. м та рахувати квартиру № 5 в гуртожитку з двох кімнат житловою площею 23,3 кв. м з кухнею і частковими комунальними вигодами на склад сім'ї - 2 особи. Вже у 2001 році рішенням № 99 від 24.05 ліквідовали цей гуртожиток. Таким чином, на думку позивача, відповідач вчиняє відносно нього та його рідних незаконно, тому що їх житло проводять обмін, а не розширення, для утворення житла особі, яка незаконно поселяється в його квартирі.

Щодо пропуску терміну на звернення до суду з даним позовом, посилається на те, що більше двадцяти років він не мав змоги оскаржити дане рішення, оскільки переніс тяжку хворобу і був судом визнаний недієздатним.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні, проти позову заперечив, в задоволенні позову просить відмовити.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові матеріали справи, на підставі їх повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд дійшов переконання, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 2 статті 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При судовому розгляді справи з'ясовано, що адміністративний позов подано з пропущенням строку звернення до суду, передбаченого ч.2 ст. 99 КАС України. Позивачем заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду з позовом, в якому зазначено що останній не зміг вчасно звернутись до суду у звязку з тим, що переніс тяжку хворобу і був судом визнаний недієздатним, а 30.04.2014 року рішенням Трускавецького міського суду його поновлено у дієздатності. Проаналізувавши вищенаведе, беручи до уваги те, що ОСОБА_2 визнано недієздатним 01.02.2007 року, тобто через 17 років після винесення оскаржуваного рішення, про дане рішення йому було відомо, підтвердженням чого є рішення Трускавецького міського суду від 11.04.1996 року, а тому суд приходить до висновку, що даний факт не позбавляв можливості останнього на звернення до суду з позовом в строки передбачені законодавцем та вважаю, що пропущений строк звернення до адміністративного суду без поважних причин.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Трускавецького міськвиконкому №248 від 18.10.1990 року виконком Трускавецької міської ради, вирішив розширити житлове приміщення квартири АДРЕСА_5 квартиронаймач ОСОБА_2, яка складається з двох кімнат житловою площею 23,3 кв.м. з кухнею і з частковими комунальними вигодами за рахунок звільненої квартири №6, що складається з трьох кімнат житловою площею 35,0 кв.м. з кухнею і частковими комунальними вигодами, та рахувати квартиру АДРЕСА_6 з трьох кімнат житловою площею 35,0 кв.м. з кухнею і частковими комунальними вигодами, на склад сімї 4 чоловіки; звільнену квартиру №5 житловою площею 23,3 кв.м. закріпити, як сімейний гуртожиток відділу культури, згідно листа №1-10 від 11.120.1990 року; зобовязано житлово-експлуатаційну контору №2 внести зміни в нумерацію квартири та особових рахунках громадян ОСОБА_2, підтвердженням чого є витяг з Рішення виконавчого комітету Трускавецької міської ради №248 від 18.10.1990 року. З даного рішення вбачається, що з цього часу за родиною ОСОБА_2 закріплено квартиру №6, яка складається з трьох кімнат, а не квартири №5 та №6, тому, що розширення проведено шляхом обміну.

Крім цього, згідно інформаційної довідки житлово-експлуатаційної контори №2 від 05.06.1995 року №01-146, встановлено що житлова площа квартири АДРЕСА_7 становить 48 кв.м. і складається з 4-ох кімнат. Оплата проводиться з 18.10.1990 року ОСОБА_2

Рішенням міськвиконкому №275 від 15.11.1990 року квартиру №5 розділено на квартиру №5 житловою площею 10,7 кв.м. та квартиру №5а житловою площею 12,6 кв.м., як сімейний гуртожиток відділу культури.

Відповідно до прийнятого рішення та на підставі ордерів, працівники відділу культури гр.. ОСОБА_3 (ОСОБА_5) та ОСОБА_4 вселились в дані житлові приміщення.

В подальшому, Рішенням міськвиконкому №281 від 30.11.2000 року ОСОБА_5 проведено розширення житлового приміщення №5 гуртожитку відділу культури по вул. Шевченка, 17 за рахунок звільненої суміжної кімнати №5а та визнано квартиру №5 як таку, що складається з двох кімнат житловою площею 23,3 кв.м. з кухнею та частковими комунальними вигодами.

Рішенням виконавчого комітету Трускавецької міської ради №99 від 24.05.2001 року, виконком вирішив ліквідувати як гуртожиток квартиру АДРЕСА_8, що складається з двох кімнат житловою площею 23,3 кв.м. з кухнею і частковими комунальними вигодами.

Рішенням комісії з питань поновлення прав реабілітованих Трускавецької міської ради №21 від 10.06.1993 року «Про визнання права власності на будинки №17 і №19 по вул. Шевченка в м. Трускавець», комісія вирішила Рішення Трускавецького міськвиконкому №7 від 18.01.1956 року в частині взяття на баланс держави житлових будинків по вул. Шевченка, 17 (старий №27) і №19 (старий №29), сксувати як таке, що було прийнято без законних на те підстав; визнано за ОСОБА_6 право особистої власності на жилі будинки по вул. Шевченка №17 і №19 в м. Трускавець.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у позові ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 18, 158-163 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 до Трускавецької міської ради про визнання п.3 рішення Трускавецької міської ради незаконним та скасування його.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України з дня отримання копії постанови.

Суддя: ОСОБА_1