Справа № 810/2854/15
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2015 року м.Київ 810/2854/15

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Панової Г.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Реєстраційної служби Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку

третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2

про про визнання неправомірними дії,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Реєстраційної служби Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій Реєстраційної служби Ворошиловського районного управління юстиції у місті Донецьку (в особі державного реєстратора ОСОБА_3 В.) щодо внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно недостовірної адреси (АДРЕСА_1) при здійсненні 05.05.2014 державної реєстрації права власності ОСОБА_4 на 1/6 частину квартири за адресою: м. Донецьк, проспект Київський, будинок 3А,

квартира 64 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.10.2006 № -1616.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що державним реєстратором реєстраційної служби Ворошилівського РУЮ м.Донецька ОСОБА_3 за результатом проведення реєстраційних дій права власності на обєкт нерухомого майна, а саме квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 було допущено технічну помилку та невірно зазначено місцезнаходження даної квартири.

За наведених обставин, як вказує позивач, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Ворошиловського районного управління юстиції у м.Донецьку були внесені помилкові відомості про те, що його мати ОСОБА_4 набула право власності на 1/6 частину квартиру за адресою: АДРЕСА_3 а, оскільки належною адресою вказаного обєкта нерухомого майна відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) є АДРЕСА_2.

При цьому позивач звернув увагу, що в листі від 18.05.2015 № 3-12-123 Головним територіальним управлінням юстиції у Донецькій області зазначено, що є підстави вважати, що державним реєстратором прав зроблено технічну помилку під час реєстрації права власності на частину квартири за адресою: АДРЕСА_4.

Пояснив, що внесення посадовою особою відповідача помилкових відомостей щодо обєкта нерухомого майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно призвело до позбавлення позивача можливості реалізувати своє право на отримання у власність 1/6 частини квартири (за адресою: АДРЕСА_5) в порядку спадкування після смерті його матері ОСОБА_4

Крім того, позивач в адміністративному позові також зауважив, що вирішення даного спору в позасудовому порядку не вбачається можливим, оскільки реєстраційна служба Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку, у тому числі і відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, тимчасово не працює, а всі реєстраційні та облікові справи знаходяться на тимчасово окуповані території.

На підставі викладеного позивач просив суд визнати неправомірними дії державного реєстратора Реєстраційної служби Ворошиловського районного управління юстиції у місті Донецьку щодо внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно недостовірних відомостей про обєкт нерухомого майна квартиру, яка розташована за адресою: м. Донецьк, проспект Київський, будинок 3 а, квартира 64.

Ухвалами Київського окружного адміністративного суду від 13.08.2015 відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 09.09.2015.

04.09.2015 від Головного територіально управління юстиції у Донецькій області до суду надійшли заперечення на адміністративний позов. В обґрунтування доводів заперечень управлінням зазначено, що остаточну оцінку дій державного реєстратора прав ОСОБА_3 не можливо зробити без паперового носія реєстраційної справи, оскільки відповідно до пункту 3 статті 10 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відомості, що містяться у Державному реєстрі прав, мають відповідати даним реєстраційної справи, яка містить документовані записи щодо прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Разом з тим зауважив, що реєстраційна служба Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку, у тому числі і відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, тимчасово не працює, технічна можливість внести зміни у Державний реєстр прав відсутня.

Наголошував, що Закон забороняє будь яке втручання у діяльність державних реєстраторів повязану з проведенням державної реєстрації прав, зі сторони будь-яких органів, посадових і службових осіб, у тому числі Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області, ії посадових осіб, незалежно від того, чи перебувають державні реєстратори у трудових відносинах з Головним територіальним управлінням юстиції у Донецькій області.

Просив суд взяти до уваги, що Головним територіальним управлінням юстиції у Донецькій області жодне рішення відносно позивача не приймалось. При цьому, відповідно до вимог чинного законодавства ОСОБА_1 не відноситься до заінтересованих осіб, яка має право звернутись до державного реєстратора про виправлення технічної помилки.

За наведених обставин, Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області просило суд відмовити у задоволенні позовних вимог та взяти до уваги, що Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області не є належним відповідачем у даній справі.

У судовому засідання, яке відбулось 09.09.2015, представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник третьої особи приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 у судовому засіданні 09.09.2015 пояснила суду, що вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. В обґрунтування доводів правової позиції нотаріуса представник ОСОБА_2 надала суду письмові пояснення у яких зазначила наступне.

В січні 2015 року позивач звернувся до неї, приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, з заявою про отримання в порядку спадкування у власність квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_6, яка належала його матері ОСОБА_5 на праві приватної власності.

Водночас, в процесі ведення спадкової справи нею було встановлено, що Державним реєстратором реєстраційної служби Ворошиловського РУЮ м. Донецька ОСОБА_3 при реєстрації права власності за ОСОБА_4 в порядку спадкування на 1/6 частини квартири за адресою: АДРЕСА_7 було допущено помилку, зокрема в адресі квартири замість «АДРЕСА_8» було зазначено «АДРЕСА_9 а».

У звязку з виявленою невідповідністю, нотаріусом було направлено запит до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. На вказане звернення вона отримала відповідь про наявність підстав вважати, що державним реєстратором ОСОБА_3 було допущено помилку.

За наведених обставин, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2В вважає, що дії державного реєстратора ОСОБА_3 не відповідають вимогам частині 2 статті 3, пункту 1 частини 2 статті 9, частині 3 статті 10, частині 5 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме та їх обтяжень» у звязку з чим є протиправними.

У судове засідання призначене на 16.12.2015 особи, які беруть участь у справі не зявились. Про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином.

Від представника позивача та представника третьої особи до суду надійшли заяви про судовий розгляд справи за їх відсутності в порядку письмового провадження.

Відповідач у запереченнях від 04.09.2015 просив суд розглядати справу за відсутності уповноважених представників Головного територіально управління юстиції у Донецькій області.

Відповідно до положень частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

На підставі викладеного, розгляд даної справи здійснено в порядку письмового провадження, в межах строку розгляду адміністративних справ.

Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи 26.07.2015 померла ОСОБА_4 (а.с.12).

Позивач, ОСОБА_1 (син померлої), є єдиним спадкоємцем спадкового майна ОСОБА_4 (а.с. 13).

26.01.2015 ОСОБА_1 звернувся з заявою до приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 з заявою про відкриття спадкової справи та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після спливу шестимісячного строку (а.с.14).

З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі вбачається, що спадкову справу зареєстровано в спадковому реєстрі за № 57028390 від 26.01.2015.

В процесі ведення спадкової справи приватним нотаріусом було встановлено наступне.

05.05.2014 державним реєстратором Реєстраційної служби Ворошиловського районного управління юстиції у місті Донецьку ОСОБА_3 було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно заяву про державну реєстрацію права власності № 6472056, подану ОСОБА_4

Разом із заявою заявник подав державному реєстратору свідоцтво про право на спадщину законом, видане ОСОБА_6, державним нотаріусом Шостої донецької державної нотаріальної контори, 27.10.2006 року, реєстровий номер 3-1616, та витяг № 7053122 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданий Шостою донецькою державною нотаріальною конторою 27.10.2006. За вищевказаним свідоцтвом ОСОБА_4 успадкувала 1/6 (одну шосту) частку кв. № 64 (шістдесят чотири) в будинку № 3а (три літера «а»), розташованому по проспекту Київському в м. Донецьку.

Водночас, державний реєстратор ОСОБА_3, з невідомих причин здійснив реєстрацію заяви, та усі подальші реєстраційні дії щодо розгляду цієї заяви відносно зовсім іншого обєкту, а саме - кв. № 3 а (три літера «а») в будинку № 64 (шістдесят чотири), розташованому по проспекту Київському в місті Донецьку.

Внаслідок таких дій державного реєстратора у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зявився розділ № 01 на обєкт нерухомого майна з неправильною адресою, а також право власності заявника було зареєстровано на обєкт нерухомого майна, який заявнику не належить.

З метою вирішення вказаних невідповідностей приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 17.04.2015 було направлено запит до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с.7).

За результатом розгляду вказаного запиту Головним територіальним управлінням юстиції у Донецькій області листом від 18.05.2015 повідомлено про таке.

У звязку з напруженою обстановкою, що склалася у Донецькій області, відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Ворошиловського районного управління юстиції у м.Донецьку тимчасово не працює. Працівників відділу звільнено, а всі реєстраційні та опікові справи знаходяться на окупованій території.

Таким чином, можливість ознайомитись з реєстраційною справою № 01 - відсутня.

Разом з цим з аналізу розділу державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 01 та надісланих із запитом документів, управлінням юстиції встановлено наявність підстав вважати, що державним реєстратором прав зроблено технічну помилку, під час реєстрації права власності на частину квартири за адресою: АДРЕСА_10 а.

Водночас, остаточну оцінку дій державного реєстратора прав ОСОБА_3 Головним територіальним управлінням юстиції у Донецькій області не можливо зробити без паперового носія реєстраційної справи.

Крім того, технічна можливість внести зміни у Державний реєстр прав відсутня, оскільки реєстраційна служба Ворошиловського районного управління юстиції у м.Донецьку, у тому числі і відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно тимчасово не працюють (а.с.6).

04.07.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 позивачу повідомлено, що з поданих ним документів для отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно не можливо встановити право власності померлої на обєкт нерухомого майна, оскільки державний реєстратор ОСОБА_3, з невідомих причин здійснив реєстрацію заяви, та усі подальші реєстраційні дії відносно зовсім іншого обєкту, а саме - кв. № 3а замість квартири № 64 в будинку № 64 замість будинку № 3а, розташованому по проспекту Київському в м. Донецьку.

У вказаному листі приватним нотаріусом повідомлено, що зазначені суперечності у документах та державному реєстрі прав на нерухоме майно значним чином ускладнюють подальше провадження по спадковій справі.

Оскільки неправомірні дії Реєстраційної служби Ворошиловського районного управління юстиції у місті Донецьку (в особі державного реєстратора ОСОБА_3В.) перешкоджають реалізації законного права позивача прийняти у власність спадкове майно, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з такого.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна, визначено Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 01.07.2004 № 1952-IV (далі Закон).

Процедура проведення державної реєстрації, перелік документів, необхідних для її проведення, а також права та обовязки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав визначаються Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 (далі - Порядок № 868).

Відповідно до статей 2 та 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдиної державної інформаційної системи, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Згідно з приписами частини першої статті 4 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема, право власності на нерухоме майно.

Статтею 16 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також пунктом 8 та 13 Порядку № 868 визначено, що для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові заяву, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мінюст. Заявник подає разом із заявою органові державної реєстрації прав, нотаріусові необхідні для державної реєстрації прав документи, визначені цим Порядком, їх копії, документ, що підтверджує внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав, та документ про сплату державного мита.

Порядок проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень визначений у статті 15 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Так, відповідно до вимог частини 1 вказаної норми державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та пунктів 15, 20 Порядку № 828 під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями.

Суд звертає увагу, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам (частина 4 статті 15 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень).

За результатами розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав або рішення про відмову в такій реєстрації; відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи; видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених законом та інше.

Як вбачається з наявних у справі матеріалів, а також пояснень сторін, 05.05.2014 державним реєстратором Реєстраційної служби Ворошилівського районного управління юстиції у місті Донецьку проведено державну реєстрацію права приватної спільної часткової власності на 1/6 частку трикімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_11 за ОСОБА_4. Про що, 07.05.2014 державним реєстратором прийняте відповідне рішення № 12880509 та внесено відповідний запис до Державного реєстру прав, а також видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно (а.с.8).

Отже, наведене свідчить, що державним реєстратором було встановлено відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства.

При цьому суд звертає увагу, що підставою виникнення вказаного права власності було свідоцтво про право на спадщину за законом, серія та номер 3-1616, видане 27.10.2006 Шостою донецькою державною нотаріальною конторою (а.с.8).

Водночас, як вбачається з наявного в матеріалах справи свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер 3-1616, яке видане 27.10.2006 Шостою донецькою державною нотаріальною конторою спадкове майно, на яке в указаній частці видане це свідоцтво складається з 1/3 частини квартири № 64, яка складається з трьох кімнат загальною площею 65,6 кв.м, житловою площею 44,5 кв.м., розташованої в будинку номер 3а по проспекту Київському у місті Донецьку (а.с.17).

Аналогічна адреса квартири № 64 зазначена і в свідоцтві про право власності на квартиру (будинок) № 6960 від 03.08.2000 (а.с.16).

Таким чином, судом встановлено невідповідність даних щодо обєкту нерухомого майна на яке державним реєстратором Реєстраційної служби Ворошилівського районного управління юстиції у місті Донецьку було зареєстровано право власності за ОСОБА_4, а саме місцезнаходження квартири, яке вказане в свідоцтвах про право власності на квартиру та про право на спадщину за законом не співпадає з даними внесеними до Державного реєстру прав. Так замість належної адреси нерухомого майна - АДРЕСА_12 державним реєстратором зазначено таку - АДРЕСА_11.

Згідно з частиною 1 статті 10 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані права і обтяження, суб'єктів прав, об'єкти нерухомого майна, документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав. Невід'ємною складовою частиною Державного реєстру прав є база даних про реєстрацію заяв і запитів та реєстраційні справи.

Реєстраційна справа включає документи, в яких містяться відомості про нерухоме майно, право власності на нього, інші речові права та їх обтяження (частина 1 статті 14 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до частини 3 статті 10 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відомості, що містяться у Державному реєстрі прав, мають відповідати даним реєстраційної справи, яка містить документовані записи щодо прав на нерухоме майно та їх обтяжень. У разі їх невідповідності пріоритет мають дані реєстраційної справи.

При цьому, держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а органи державної реєстрації прав, державні реєстратори забезпечують достовірність інформації, її захист від несанкціонованого доступу, оновлення, архівування та відновлення даних, їх оперативний пошук і документальне відтворення процедури державної реєстрації прав, оперативне надання витягів про зареєстровані права та/або їх обтяження з Державного реєстру прав (частина 2 статті 3, частина 5 статті 10 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень).

Разом з цим, як вбачається з листа Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 18.05.2015 № 3-12-123 та заперечень відповідача від 04.09.2015, листа Міністерства юстиції України від 19.10.2015, листів Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 21.10.2015 та від 17.11.2015 Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 Про рішення Ради національної безпеки та оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України передбачено, що на території м. Донецька проводиться аититерористична операція. У звязку з чим Ворошиловська реєстраційна служба управління юстиції у місті Донецьку, тимчасово не здійснює свої повноваження до врегулювання соціально-політичної ситуації. Працівників відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Ворошиловського районного управління юстиції у місті Донецьку звільнено, а всі реєстраційні та облікові справи знаходяться на тимчасово окупованій території.

З огляду на зазначене, встановити відповідність відомостей, що містяться у Державному реєстрі прав даним реєстраційної справи є технічно не можливим.

Водночас, оскільки державним реєстратором в ході проведення реєстраційних дій було встановлено відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства та враховуючи, що документи, на підставі яких було проведено реєстрацію права власності (та які повинні містись в матеріалах реєстраційної справи) наявні в матеріалах даної справи, суд дійшов висновку про невідповідність відомостей, що містяться у Державному реєстрі прав даним реєстраційної справи.

Згідно з приписами Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 № 3502/5) (далі Порядок № 3502/5) наведені обставини свідчать про допущення державним реєстратором Реєстраційної служби Ворошилівського районного управління юстиції у місті Донецьку технічної помилки під час проведення державної реєстрації права спільної часткової власності на 1/6 частку трикімнатної квартири за ОСОБА_4.

Крім того, про можливість попущення державним реєстратором технічної помилки під час внесення запису до Державного реєстру прав зазначено також Головним територіальним управлінням юстиції у Донецькій області від 18.05.2015 № 3-12-123.

Порядок виправлення технічних помилок визначає стаття 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також Порядком № 3502/5.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку № 3502/5 для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав заявник подає органу державної реєстрації прав, державним реєстратором якого було проведено державну реєстрацію прав, або нотаріусу, яким проведено державну реєстрацію прав, заяву та документи, визначені цим Порядком.

Для внесення змін до записів Державного реєстру прав у зв'язку з допущенням технічної помилки заявник подає документ, у якому виявлено технічну помилку, та копії документів, визначені у пункті 2.3 цього розділу (пункт 2.4 Порядку № 3502/5).

За результатами розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор приймає рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав або рішення щодо відмови у внесенні змін до записів, відмови у внесенні записів про скасування державної реєстрації прав, відмови у скасуванні записів Державного реєстру прав.

Державний реєстратор на підставі прийнятого рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав або скасування записів Державного реєстру прав вносить зміни до записів, вносить записи про скасування державної реєстрації прав або скасовує записи Державного реєстру прав (пункт 2.11 Порядку № 3502/5).

За бажанням заявника після внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав або скасування записів Державного реєстру прав державний реєстратор формує витяг з Державного реєстру прав та оформляє його у двох примірниках (пункт 2.12 Порядку № 3502/5).

Проте, судом встановлено, що Ворошиловська реєстраційна служба управління юстиції у місті Донецьку, тимчасово не здійснює свої повноваження до врегулювання соціально-політичної ситуації. Працівників відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Ворошиловського районного управління юстиції у місті Донецьку звільнено.

Отже, позивач фактично позбавлений можливості вирішити питання щодо виправлення технічної помилки, допущенної державним реєстратором Ворошиловської реєстраційної служби управління юстиції у місті Донецьку під час прийняття рішення та внесення запису про реєстрацію права приватної спільної часткової власності на 1/6 частку трикімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_11 за ОСОБА_4 до Державного реєстру прав.

Крім того, суд звертає увагу, що позивач звернувся з даним позовом до суду, оскільки неправомірні дії державного реєстратора позбавляють його можливості реалізувати законне право на отримання у власність майна в порядку спадкування після смерті своєї матері ОСОБА_4

Так, частиною 6 статті 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень передбачено, що будь-які правочини щодо нерухомого майна (відчуження, управління, іпотека тощо) вчиняються, якщо право власності чи інше речове право на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті та статтею 4-1 цього Закону.

Разом з цим, приписами статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з положеннями статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Таким чином, з огляду на зазначене, враховуючи те, що держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а органи державної реєстрації прав, державні реєстратори забезпечують достовірність інформації суд дійшов висновку наявність підстав для визнання неправомірними дій Реєстраційної служби Ворошиловського районного управління юстиції у місті Донецьку (в особі державного реєстратора ОСОБА_3 В.) щодо внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно недостовірної адреси (АДРЕСА_1) при здійсненні 05.05.2014 державної реєстрації права власності ОСОБА_4 на 1/6 частину квартири за адресою: м. Донецьк, проспект Київський, будинок 3А,

квартира 64 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.10.2006 № -1616.

При цьому, доводи відповідача про те, що позивач не є заінтересованою особою не приймаються судом до уваги, оскільки відповідно до норм Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду позивач не зобовязаний бути такою особою.

Статтею 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У свою чергу, відповідач зазначає про наявність підстав вважати, що державним реєстратором прав зроблено технічну помилку, під час реєстрації права власності на частину квартири за адресою: АДРЕСА_10 а. Тобто, відповідач фактично визнає неправомірність дій державного реєстратора Реєстраційної служби Ворошиловського районного управління юстиції у місті Донецьку щодо внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно недостовірної адреси (АДРЕСА_1) при здійсненні 05.05.2014 державної реєстрації права власності ОСОБА_4 на 1/6 частину квартири за адресою: АДРЕСА_8 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.10.2006 №-1616.

Враховуючи зазначене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 11, 14, 69, 70, 71, 128, 158 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати неправомірними дії Реєстраційної служби Ворошиловського районного управління юстиції у місті Донецьку в особі державного реєстратора ОСОБА_3 щодо внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно недостовірної адреси при здійсненні 05.05.2014 державної реєстрації права власності ОСОБА_4 на 1/6 частину квартири за адресою: АДРЕСА_8.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд.

Згідно з частиною другою статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Панова Г. В.