Справа № 821/3891/15-а
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2016-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

04 січня 2016 р. м. ХерсонСправа № 821/3891/15-а

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Кузьменко Н.А., розглянувши позовну заяву Генічеської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області до ОСОБА_1 про стягнення податкової заборгованості з орендної плати за землю з фізичних осіб в розмірі 24169,70 грн., -

встановив:

31 грудня 2015 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Генічеської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області до ОСОБА_1 з позовними вимогами про стягнення податкової заборгованості з орендної плати за землю з фізичних осіб в розмірі 24169,70 грн.

Суддя, вивчивши матеріали адміністративного позову, вважає, що його необхідно залишити без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 3 ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч.2 ст.87 КАС України).

Згідно з преамбулою до Закону України «Про судовий збір» цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (ст.1 Закону України «Про судовий збір»).

Судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством (абз.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про судовий збір»).

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір»).

За подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною особою належить сплатити судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Станом на 01.01.2015 року розмір мінімальної заробітної плати становить 1218,00 грн.

Під майновими вимогами слід розуміти будь-які вимоги учасників правовідносин, що пов'язані з володінням, користуванням, розпорядженням, обміном, розподілом майна, у т. ч. нерухомими та рухомими речами, грошами (грошовими коштами).

Як передбачає ч.2 ст.8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Обовязковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини визнана джерелом права.

Зокрема в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Сук проти України" (Заява N 10972/05 §22) суд зазначає, що …поняття "майно" в першій частині статті 1 Першого протоколу має автономне значення, яке не обмежується правом власності на фізичні речі та є незалежним від формальної класифікації в національному законодавстві. Певні інші права та інтереси, що складають активи, наприклад, борги, можуть також вважатися "майновими правами" і, відповідно, "майном" у розумінні цього положення. Питання, що має бути розглянуто, полягає у тому, чи надавали заявнику обставини справи, розглянуті в цілому, право на інтерес, який по суті захищається статтею 1 Першого протоколу.

Позивач просить суд стягнути з відповідача податкову заборгованість з орендної плати за землю з фізичних осіб в розмірі 24169,70 грн.

З огляду на викладене вбачається, що позовна заява має майновий характер спору, однак сума судового збору за майнову вимогу в розмірі 1218,00 грн. не сплачена.

Пунктом 1 резолютивної частини адміністративного позову позивач просить відстрочити сплату судового збору.

Обґрунтовуючи заявлене клопотання, позивач зазначив, що згідно довідки від 01.09.2015 року № 3611/10/21-10-05-09 кошти за КЕКВ «Інші поточні видатки» на вересень-грудень 2015 року відсутні, як наслідок неможливо здійснити сплату судового збору. Окремо звертає увагу на рішення Генічеської ОДПІ №018 від 20.02.2015 року про внесення останньої до Реєстру неприбуткових організацій, а також на витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Вирішуючи вказане клопотання по суті, суддя виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, обєкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон № 3674-VI, який з 01.09.2015 діє у редакції Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо справляння судового збору.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що вказана позовна заява належить до обєктів справляння судового збору відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 3 Закону № 3674-VI , а особа, яка звернулася з нею до суду, не належить до субєктів, яким згідно з нормами статті 5 Закону № 3674-VI встановлені пільги щодо його сплати.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону № 3674-V враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення.

Відповідно до частини статті 8 Закону № 3674-VI суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Аналогічні норми містяться і у частині 1 статті 88 КАС України.

Таким чином, єдиною підставою, з урахуванням якої суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк, є майновий стан сторони. Жодної іншої підстави для постановлення судом ухвали про сплати судового збору ні Закон № 3674-VI, ні КАС України не передбачають.

Доводячи наявність підстав для відстрочення сплати судового збору, позивач посилається на відсутність асигнувань для сплати судового збору.

Разом з тим, у відповідності до правової позиції, викладеної у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015 № 2 Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI Про судовий збір, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи.

Водночас, якщо ці бюджетні установи діють як субєкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Генічеська ОДПІ є бюджетною установою, однак спірні правовідносини виникли в результаті реалізації владних управлінських функцій (здійснення функцій та використання прав передбачених Податковим кодексом України).

Наведене зумовлює висновок про відсутність, передбачених частиною 1 статті 8 Закону 3674-VI та частиною 1 статті 88 КАС України, підстав для відстрочення сплати судового збору.

Суд не вбачає підстав для відстрочення сплати судового збору, а тому позивачу слід сплатити судовий збір в належному розмірі.

Згідно з частиною 1 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України подання позовної заяви без додержання вимог статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення заяви без руху.

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ч.3 ст. 106, ч.1 ст. 108, ст. 160, ст. 165, КАС України, суддя, -

ухвалив:

Залишити позовну заяву без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви до 15 січня 2016 р., а саме, надати докази сплати судового збору та розяснити, що у разі не виконання вимог суду щодо усунення недоліків, у визначений судом термін, позовну заяву разом з додатками буде повернуто позивачу відповідно до п.1 ч.3 ст. 108 КАС України.

Після усунення недоліків позовної заяви документи до суду направляти із вказівкою на номер справи 821/3891/15-а та зазначенням прізвища судді, який прийняв ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Кузьменко Н.А.