Справа № 2-а-3022/11
Суддя: Величко О. В.
Дата ухвалення: 2011-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2 «а» - 3022/10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2011 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого судді Величко О.В.

при секретарі - Хорошилової Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Красноармійську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Красноармійську Донецької області про перерахунок пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до УПФУ в м. Красноармійську Донецької області про перерахунок пенсії. В обгрунтування своїх позовних вимог вказав, що він має статус ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії і знаходиться на обліку в УПФУ в м. Красноармійську Донецької області, отримує державну та додаткову пенсії, передбачені ст.ст. 50,54 Закону № 796-Х11 " Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" ( далі - Закон № 796). Відповідач визначив розмір призначених пенсій позивачу згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 р. Позивач стверджує, що статтями 50 та 54 Закону № 796 -Х11 встановлено, що він має право на щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров"ю, у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України " Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування», тобто в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. За думкою позивача, розмір його додаткової пенсії за шкоду, завдану здоров»ю, повинен складати: 225 грн. ( із розрахунку 750 х 30% = 225 грн). На даний час йому виплачується додаткова пенсія у розмірі 112, 50 грн. Відповідач усупереч зазначеним нормам не провів відповідне нарахування додаткової пенсії, тому він звернувся до відповідача щодо проведення відповідного визначення та перерахунку додаткової пенсії, однак отримав відмову. Просить визнати протиправною вказану відмову УПФ України в м. Красноармійську та зобов"язати відповідача перерахувати йому додаткову пенсію, виходячи із розміру 30 % мінімальної пенсії за віком прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 01.11.2006 року.

Сторони в судове засідання не з»явились, просили справу слухати у їх відсутність.

В судовому засіданні встановлено, що позивач має правовий статус особи учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС 2 категорії і знаходиться на обліку в УПФУ в м. Красноармійську Донецької області. ( а.с. 6,9).

Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг визначене статтею 8 Закону України " Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров"я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Закону України від 28.02.1991 року № 796-Х11 " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Розділ 8 Законом України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачає правила призначення та виплати пенсій і компенсацій особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4.

Стаття 49 цього розділу визначає пенсії особам, віднесеним до вказаних категорій у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Статтею 71 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи чітко встановлено, що дія його положень не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

Згідно до ст. 51 Закону особам, віднесеним до категорії 2 , щомісячна пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю, призначається в розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком.

Крім того, суд зазначає, що Законом України « Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28.12.2007 року були внесені зміни до Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильскої катастрофи».

При цьому, відповідно до вищезазначених змін було встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватись іншим нормативно-правовим актом.

Проте рішенням Конституційного Суду України № 10- рп/2008 від 22.05.2008 року положення п. 28 розділу 11 « Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України « Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо внесення змін до Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визнані неконституційними.

Відповідно до вимог ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або окремі положення, що визнані неконституційними , втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

З 01.01.2004 р. набув чинності Закон України « Про загальнообов»язкове державне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-4, який відповідно до його преамбули визначає принципи, основи і механізм функціонування системи загальнообов»язкового державного пенсійного страхування , призначення, перерахунку і виплати пенсій.

За чинним законодавством України розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір немає. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень, дає Закон України " Про прожитковий мінімум" від 15 липня 1999 року № 966-14, а також Законом України " Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 5 жовтня 2000 року № 2017 -111, згідно статті 1 якого прожитковий мінімум використовується для визначення, у тому числі мінімального розміру пенсії за віком, який відповідно до статті 28 Закону України " Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Згідно Закону України « Про державні соціальні стандарти і державні соціальні гарантії» № 2017-111 від 05.10.2000 р. розділ 1 ст. 1 п. 1 « державні соціальні гарантії, встановлені законами мінімальні розміри оплати праці, доходів громадян, пенсійного забезпечення, соціальної допомоги, розміри инших видів соціальних виплат встановлені законами і іншими нормативно-правовими актами, які забезпечують рівень життя не нижче за прожитковий мінімум. Відповідно до ст. 2 державні соціальні стандарти і нормативи встановлюються з метою визначення механізму реалізації соціальних прав і державних соціальних гарантій громадя. Відповідно до ст.ст. 5,6 основним державним соціальним стандартом є прожитковий мінімум, на підставі якого встановлюються і визначаються державні гарантії і стандарти у всіх сферах життєдіяльності населення у тому числі і підтримці соціальних гарантій і стандартів підтримки інвалідів, осіб похилого віку. Згідно ст. 17 основні державні соціальні гарантії і порядок визначення їх розмірів встановлюються законами з метою забезпечення конституційного права громадян на достатній житєєвий рівень. Згідно п. 3 ст. 17 основні державні соціальні гарантії є основним джерелом існування, не можуть бути нижче за прожитковий мінімум, встановлений законом. В ст. 19 чітко встановлено : « виключно законами України визначається мінімальний раз заходів пенсії по віку». Державні соціальні гарантії є обов»яковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємства, організації і установи незалежно від форми власності.

Згідно зі ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані при прийнятті нових законів або внесені змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Скасування конституційних прав і свобод це їх офіційна ( юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. У традиційному розумінні діяльності визначальними поняттями змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини- це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними. Загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена.

У разі невідповідності правового акту закону України, застосовується акт законодавства, що має вищу юридичну силу ( ст. 9 КАС України).

Для окремих категорій осіб був передбачений особливий порядок пенсійного забезпечення з розрахунку їх правового статусу і особливостей, пов»язаних з небезпекою для життя і здоров»ю, чим встановлюються додаткові гарантії соціального забезпечення для таких осіб.

Відповідно до частини третьої статті 67 Закону № 796-Х11, яка набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, особам, віднесеним до 1,2,3,4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сім"ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильскої катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України " Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Ухвалою суду від 10.06.2010 р. позовні вимоги про зобов»язання УПФ у м. Красноармійську провести перерахунок додаткової пенсії, виходячи з розміру 30 % мінімальної пенсії за віком прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність за період з 01.11.2006 року по 20.09.2010 року залишені без розгляду.

Розмір прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати, що забезпечить належний соціальний захист кожного громадянина України у період фінансово-економічної кризи , встановлений Законом України « Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» від 20.10.2009 р. за № 1646-У1 . для осіб, які втратили працездатність він становить : з 01.11.2009 р. 573 грн., з 01.01.2010 р. 695 грн., з 01.04.2010 р. 706 грн., з 01.07.2010 р. 709 грн., з 01.10.2010 р. 723 грн., з 01.12.2010 р. 734 грн.

В судовому засіданні встановлено, що управлінням Пенсійного фонду у м. Красноармійську доплата до пенсії позивачу у вигляді додаткової пенсії проводилась відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року, тобто у розмірі 15% від прожиткового мінімуму ( а.с. 20).

Наявність у позивача права на призначення доплати у вигляді додаткової пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком є визначальною для вирішення даного спору, крім того це право гарантується Конституцією України( частина 2 ст. 46 Конституції України).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач по справі не довів правомірність своїх дій про непроведення перерахунку позивачу додаткової пенсії відповідно до ст.ст. 51 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постарждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що діяли у попередній редакції.

Позиція відповідача грунтується на положеннях ст. 28 Закону України « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», частиною 3 якого визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком ( у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність) застосовуються виключно до розмірів пенсії, які передбачені цим Законом. Тобто як зазначає відповідач, ця норма забороняє застосувати мінімальний розмір пенсії, встановлений цією статтею, для визначення розмірів пенсій , встановлених ст.ст. 50,51, 54 Закону України« Про статус і соціальний захист громадян, які постарждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Це посилання є хибним, оскільки норми Закону України « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» можуть поширюваться на ці правовідносини лише у випдаках, що не суперечать Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постарждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Ця позиція спростовується приписами пункту 1,6 ст. 92 Конституції України, ст. 71 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постарждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до якого дія його положень не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону, а також абзацом 2 преамбули, частиною 3 ст. 4, пунктом 2 ч. 1 ст. 8 та п.п. 13,16 Прикінцевих положень загального Закону, якими передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення, до приведення законодавства України у відповідність із Законом України « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Суд також не приймає до уваги доводи відповідача про те, що виплата позивачу сум- додаткової пенсії провадиться у відповідності до постанов Каьінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 р. і № 654 від 16.07.2008 р., оскільки надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом України« Про статус і соціальний захист громадян, які постарждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Тобто, Кабінет міністрів України повинен був встановити зазначений поярдок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розмір мінімальної пенсії за віком.

З наведених вище підстав суд вважає, що починаючи з 21.09.2010 р. у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, органи Пенсійного фонду України зобов»язані здійснювати перерахунок пенсії з дня встановлення нового розміру мінімальної пенсії за віком незалежно від звернення пенсіонера, тому суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо виплати пенсій позивачу додаткової пенсії за вказаний період у позові період, у розмірах, менших від визначених ст. 51 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постарждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є протиправними.

Тому суд вважає за необхідне поновити порушені права позивача шляхом зобов»язання УПФУ в м. красноармійську Донецької області здійснити перерахунок пенсії позивачу з 21.09.2010 року .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 11,17,18,87,94,99,100,158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Красноармійську Донецької області про перерахунок пенсії задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного Фонду України в м. Красноармійську Донецької області щодо відмови в перерахунку розміру додаткової пенсії відповідно до ст. 49,51 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постарждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» протиправними.

Зобов»язати Управління Пенсійного Фонду України в м. Красноармійську Донецької області провести ОСОБА_1 перерахунок додаткової пенсії, відповідно до ст.ст. 49,51,67 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постарждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , виходячи із розміру 30% мінімальної пенсії за віком- прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 21.09.2010 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги на постанову суду, з подачею її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб»єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч. 4 ст. 167 КАС України було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п»ятиденного строку з моменту отримання суб»єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя: