Справа № 2-а-879/10
Суддя: Сіра Г. І.
Дата ухвалення: 2010-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Справа № 2-А-879/10

і м е н е м У к р а ї н и

26 лютого 2010 р. Кролевецький районний суд Сумської області

в складі: судді - Сірої Г.І.

за участі секретаря Ткаченка А.В.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кролевці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління ДАІ УМВС України в Чернігівській області, інспектора ДПС Ніжинського взводу ДПС ДАІ в Чернігівській області ОСОБА_2 про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом 25 січня 2010 року, мотивуючи свої вимоги наступним:

12 грудня 2009 року інспектор ДПС Ніжинського взводу ДПС ДАІ в Чернігівській області сержант міліції ОСОБА_2 склав відносно його протокол, в яком зазначив, що 12 грудня 2009 року о 00 год. 10 хв. на 50 км а/д Кіпті-Глухів-Бачівськ він керував автомобілем "Мерседес-бенц ВІТО", номерний знак ВМ 5259 А: і, рухаючись в зоні дії дорожнього знаку 4.1. "Рух прямо" здійснив маневр повороту ліворуч, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Цього ж числа ІДПС ОСОБА_2 була винесена відносно нього постанова серії СВ №075932 про накладення на нього штрафу в розмірі 260 грн. Копії протоколу та постанови ІДПС ОСОБА_2 йому на надав, не отримував він їх і поштою. 20 січня 2010 року від працівників відділу ДВС Кролевецького районного управління юстиції він дізнався, що їм на виконання надійшла постанова про стягнення з нього штрафу у розмірі 520 грн. за вчинення ним адмінправопорушення 12 грудня 2009 року, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Того ж дня йому була надана копія постанови, а у відділенні ДАІ м. Кролевець на його прохання йому було видано копію протоколу.

В звязку з тим, що він ознайомився з постановою лише 20 січня 2010 р., строк звернення до суду з приводу оскарження постанови ним було пропущено з поважної причини, тому відповідно до ст. 102 КАС України він просить його поновити.

З постановою про притягнення його до адмінвідповідальності з накладенням штрафу в розмірі 260 грн. він не згоден і обгрунтовує він це наступним чином:

12 грудня 2009 року о 00-10 він був зупинений інспектором Романанком О.А., коли він перебував на території АЗС на 50 км а/д Кіпті-Глухів-Бачівськ. Того дня він на автомобілі їхав в напрямку м. Києва, в автомобілі було кілька пасажирів. Була темна пора доби, йшов сніг, видимість була дуже погана, мала місце значна засніженість дорожніх знаків, розмітки дороги не було видно. В звязку з необхідністю перевірки технічного стану автомобіля, він вирішив заїхати на територію АЗС, де було освітлення, що і зробив. Впевнившись у відсутності поломки в автомобілі, коли він вже мав намір виїхати з території АСЗ, до нього підійшов працівник ДАІ, пост ДАІ на протилежній стороні. Від нього він дізнався, що він зробив поворот ліворуч до АЗС при наявності дорожнього знаку "Рух прямо". Він був запрошений в приміщення поста ДАІ, де щодо нього було складено протокол. При цьому він, не оспорюючи тверджень ІДПС про наявність знаку 4.1, пояснив, що знаку не видно, умислу порушувати ПДР він не мав, допущене ним порушення зумовлено дорожніми та погодними умовами. На його погляд, ІДПС з розумінням віднісся до його пояснень, дав протокол, в якому він написав пояснення; при цьому він сказав, що обмежиться усним зауваженням, в крайньому випадку штрафом 30-40 грн., висловив побажання бути уважним на дорозі і віддав йому документи, після чого він продовжив поїздку. Постанова в його присутності не виносилася, тим більше, йому не вручалася постанова, як і копія протоколу. В автомобілі пасажири запитали, які претензії до нього як до водія, на що він їх заспокоїв і висловив задоволення розумінням його з боку працівника ДАІ. Отримання документів з ВДВС для нього було несподіванкою, як з точки зору виду адміністративного стягнення, так і з точки зору поведінки інспектора ДАІ. Як в протоколі, так і в постанові підпис про вручення йому копії протоколу та постанови вчинено не ним. Він розписався один раз, коли писав пояснення, дещо вище від самого пояснення.

Позивач посилається також на те, що на час, коли стосовно нього було складено протокол, на ділянці автодороги інших транспортних засобів не було; він чітко бачив і знав про наявність поста ДАІ на цій ділянці. Заїзд на територію АЗС не був повязаний з необхідністю придбання палива, а саме був повязаний з технічним станом автомобіля. Умисне порушення ПДР при наявності працівників ДАІ виключалося і саме ця обставина і підтверджує те, що він просто не побачив значення дорожнього знаку, його виду і вимог. Про це він і повідомив ІДПС, з чим, на його думку, і погодився той. Він не заперечує факту порушення ПДР, якщо на той час там був знак, однак це порушення можливо визнати малозначним, про що і прийняв рішення ІДПС в усній формі, однак, як виявилося пізніше, лише в усній формі, винісши згодом постанову про накладення штрафу. Тому позивач вважає, що інспектором Романенком О.А. не враховані всі обставини по справі, а достатньо підстав для застосування щодо нього ст. 22 КУпАП, а тому просить звільнити його від адміністративної відповідальності, застосувавши до нього положення ст. 22 КУпАП.

Відповідач в судове засідання не зявилися, просять справу розглядати за їх відсутності, надали письмові заперечення, з яких вбачається, що позов ними не визнається: 12.12.2009 р. ОСОБА_1 було порушено вимого дорожнього знаку 4.1. "Рух прямо". На той час жоден дорожній знак не був заліплений снігом, так як при відємній температурі повітря налипання снігу на металеві знаки неможливе. Місце порушення ПДР позивачем встановлено згідно несення служби наряду та розташування АЗС в с. Вертіївка, факт порушення ПДР підтверджується поясненнями інспекторів ДПС. Крім того, ОСОБА_1 пропущено строк для звернення до суду, так як йому були вручені копії протоколу та постанови (а.с. 30-32).

Заслухавши пояснення позивача, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено наступне:

12 грудня 2009 року інспектором ДПС Ніжинського взводу ДПС ДАІ в Чернігівській області було складено протокол серії СВ 075228 стосовно ОСОБА_1, згідно якого той 12.12.2009 р. о 00 год. 10 хв. на 50 км автодороги Кіпті-Глухів-Бачівськ с. Вертіївка керуючи автомобілем Мерседес д.н. НОМЕР_1, рухаючись в зоні дії дорожнього знаку 4.1 "Рух прямо" здійснив маневр поворот ліворуч, чим порушив вимоги п. 8.1.Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 7). Того ж дня була винесена постанова серії СВ №075932 (а.с. 6). За дії, зазначені в протоколі, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 260 грн.

Як видно з протоколу від 12.12.2009 р. позивач власноручно писав пояснення з приводу обставин, зазначених в протоколі: "Не помітив знак 4.1. Рух прямо, повернув наліво на АЗС».

Таким чином, позивачем при складанні протоколу не оспорювався факт допущеного ним порушення Правил дорожнього руху. В судовому засіданні позивач також не оспорює цього факту, пояснивши при цьому, що він його не бачив із-за засніженості та погодних умов. Не оспорює він його наявність і 12.12.2009 р., хоча він не впевнювався в цьому. При цьому позивач зазначив, що фотографії, надані відповідачем зроблені не станом на 12.12.2009 р., оскільки надані фотографії зроблені в денний час при гарній видимості значно пізніше, коли зменшилася кількість снігу, в тому числі і на обочинах.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4Л, ОСОБА_5 підтвердили, що рухаючись на автомобілі під керуванням ОСОБА_1 12.12.2009 р. в напрямку м. Києва після 00 год. ОСОБА_1 заїхав на територію АЗС в с.Вертіївка. Причиною заїзду на територію АЗС стала не необхідність придбання палива, а необхідність перевірки технічного стану автомобіля. До автомобіля підійшов працівник ДАІ і ОСОБА_1 пішов з ним в приміщення поста ДАІ, а невдовзі повернувся. ОСОБА_1 передав документи на автомобіль ОСОБА_5, а на їх запитання які претензії до нього, пояснив, що все нормально. При цьому ОСОБА_1 висловив ще своє задоволення поведінкою інспектора ДАІ, сказавши, що той його лише попередив і висловив побажання бути уважним на дорозі. Свідок ОСОБА_3 також пояснив, що він поцікавився чи не оштрафований він, так як в подібній ситуації штраф би вони оплатили, скинувшись грошовими коштами в рівних частинах, на що ОСОБА_1 заперечив факт накладення на нього штрафу. Свідок ОСОБА_4 в суді пояснив, що ОСОБА_1 висловив задоволення поведінкою інспектора ДАІ, який врахував пояснення водія з посиланням на погодні умови та засніженість знаку. Свідки також пояснили, що погодні умови були дуже складні, йшов сніг, видимість була дуже погана, дорожні знаки були заліплені снігом, розмітки на дорозі видно не було, на обочинах були кучугури снігу. В районі АЗС та поста ДАІ на час зупинки інших автомобілів не було. Внаслідок повороту автомобіля ліворуч, на АЗС водій ОСОБА_1 не створив аварійної ситуації, не створив перешкод для інших учасників дорожнього руху. Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили, що в січні 2010 року від ОСОБА_1 дізналися, що його 12.12.2009 р. оштрафували на 260 грн. і вручили про це постанову в той час, як їм було відомо про те, що інспектор обмежився попередженням чи усним зауваженням. Свідок ОСОБА_5, дружина позивача, пояснила також про те, що 19 січня 2010 року ближче до вечора вона, випадково заглянувши в поштовий ящик, виявила лист з відділу ДВС Кролевецького РУЮ, з якого дізналася, що чоловік своєчасно не сплатив штраф за 12.12.2009 р. 520 грн. Наступного дня чоловік звернувся до відділу ДВС з цього приводу. Вони обоє були здивовані наявністю постанови про накладення штрафу в розмірі 260 грн. 12.12.2009 р., так як цього не було, ніяких документів чоловік не отримував.

Ст. 289 КУпАП передбачає строк для оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення 10 днів з дня винесення. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу. Можливість поновлення строку для звернення до суду з адміністративним позовом передбачена ч. 1 ст. 102 КАС України.

У суду не викликає сумніву той факт, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності 12.12.09 р. та накладення на нього штрафу в розмірі 260 грн. позивач отримав лише в січні 2010 р. в відділі ДВС. Дата отримання 20 січня 2010 р. відповідає даті направлення 18.01.10 р. постанову про відкриття виконавчого провадження від 15.01.10 р. та пояснення позивача та свідка ОСОБА_5 про отримання постанови ДВС 19.01.10 р. Позивач не заперечував факту порушення ПДР при складанні протоколу, і, на думку суду, при врученні йому постанови, чи ознайомлення з нею 12.12.2009 р. він би звернувся до суду у встановлений законом строк. Той факт, що він не був ознайомлений з прийнятим рішенням, зазначеним в постанові, свідчать і покази допитаних в судовому засіданні свідків, достовірність яких ставити під сумнів підстав немає. Викликає сумнів факт вчинення підпису в протоколі та постанові позивачем в частині отримання копії зазначених документів, беручи до уваги знову ж, покази свідків, зокрема в тій частині, що пояснив їм ОСОБА_1 після повернення з поста ДАІ, відсутність у нього інших документів крім водійського посвідчення та документів на автомобіль; пояснення ОСОБА_3 з приводу розмови про штраф; та ін. Зазначені обставини свідчать про те, що рішення інспектора ДПС по факту порушення ПДР ОСОБА_1 зазначене в постанові не приймалося в його присутності. Не оспорюючи на день розгляду справи факту допущення ним правопорушення, позивач ставить питання про застосування щодо нього ст. 22 КУпАП. З врахуванням вищезазначених обставин суд вважає, по-перше, що є підстави для поновлення строку позивачу для звернення до суду, а, по-друге, для задоволення його позову по суті.

Факт складних погодних умов, зазначений в протоколі, підтверджується фотографією, доданою до протоколу, з якої вбачається, що в наявності значні опади у вигляді снігу. Це підтвердили в судовому засіданні позивач та свідки (а.с. 24). Заслуговують на увагу пояснення як позивача, так і показання свідків, допитаних в суді щодо обставин, які спонукали звернути на територію АЗС позивача, а також те, що своїми діями позивач не створив будь-яких перешкод для інших учасників дорожнього руху.

Враховуючи вищезазначені обставини, на думку суду, були підстави для визнання допущеного ОСОБА_1 порушення ПДР малозначним, що дає підстави для звільнення його від адміністративної відповідальності. Тому, виходячи з загальних положень, накладення стягнення за адміністративне правопорушення, на думку суду, інспектором ДПС ОСОБА_2 всупереч ст. 33 КУпАП не були враховані всі обставини вчинення позивачем порушень ПДР, а тому є підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.289 КУпАП, ст. 293 КУпАП, ст.ст. 10, 11, 86, 102, 159-163 КАС України,-

п о с т а н о в и в:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду з позовом про оскарження постанови від 12 грудня 2009 року інспектора ДПС Ніжинського взводу ДПС ДАІ Чернігівської області ОСОБА_2 Анатолійовича СВ №075932.

Постанову серії СВ №075932 від 12 грудня 2009 року, винесену ІДПС Ніжинського взводу ДПС ДАІ в Чернігівській області ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП штраф 260 грн. скасувати.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП в звязку з малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення відповідно до протоколу серії СВ 075228 від 12.12.2009 року.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, розпочате 12.12. 2009 р. згідно до протоколу СВ №075228, закрити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Кролевецький районний суд Сумської області шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня її проголошення, відповідачами - протягом 10 днів з дня отримання копії постанови, та подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги з одночасним надсиланням її копії до Харківського апеляційного адміністративного суду або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

СУДДЯ Г.І.Сіра