Справа № 534/1423/15-а
Суддя: Крикливий В. В.
Дата ухвалення: 2015-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 534/1423/15-а
№ 2-а/534/53/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2015 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі головуючого судді Крикливого В.В.

при секретарі Клімовій С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Комсомольську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Комсомольського відділення Кременчуцької обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Полтавській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 18.06.2015 року серії РН № 422016 та закрити провадження.

Заявлені вимоги мотивує тим, що постановою заступника начальника КВ Кременчуцької ОДПІ від 18.06.2015 року на неї було накладено адміністративне стягнення у вигляді 1360 грн. штрафу за порушення п.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове держане соціальне страхування», а саме несвоєчасну (21.04.2015 року) сплату ЄСВ за березень 2015 року, строк внесення якого сплинув 20.04.2015 року. У звязку із тим, що сплата ЄСВ проводилась через систему віддаленого банківського обслуговування, а платіжне доручення не було вчасно проведено з вини банківської установи, прохає зазначену постанову скасувати.

Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, сторони до суду не зявились. Відповідач направив на адресу суду письмові заперечення, у яких прохав у задоволенні позову відмовити, справу розглянути за відсутності податкової інспекції (а.с.34-36).

Розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, дослідивши письмові докази, що є у справі, суд находить оскаржуване рішення субєкта владних повноважень необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464 (зі змінами та доповненнями, надалі - Закон №2464) платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у п. 4 і п. 5 ч. 1 ст. 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

При цьому платники, зазначені у п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь - яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Відповідно до ч. 12 ст. 9 Закону № 2464 єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу).

Згідно з п.п. 2 п. 11. ст. 25 Закону № 2464 орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску - накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Відповідно до абз. 1 п. 26.1 ст. 26 Закону № 2464 посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску.

Адміністративна відповідальність за порушення законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування і загальнообовязкове державне пенсійне страхування, передбачена ст. 165' Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов'язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску, поширюється дія Закону України «Про збір та облік єдиного, внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Тобто, правовим регулювання провадження вказаної діяльності є саме ст.2 даного нормативно-правового акту.

Згідно з п. 10 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» днем сплати єдиного внеску вважається: у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів; у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі.

Пунктами 8.1-8.6 ст. 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" визначено строки проведення переказу, банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня.

Банки та їх клієнти мають право передбачати в договорах інші, ніж встановлені в абзацах першому та другому цього пункту, строки виконання доручень клієнтів. Банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, яке міститься в документі на переказ готівки, протягом операційного часу в день надходження цього документа до банку.

Банки та їх клієнти мають право обумовлювати в договорах інші, ніж встановлені в цьому пункті, строки переказу готівки.

За порушення строків, встановлених пунктами 8.1 та 8.2 цієї статті, банк, що обслуговує платника, несе відповідальність, передбачену цим Законом. Міжбанківський переказ виконується в строк до трьох операційних днів.

Внутрішньобанківський переказ виконується в строк, встановлений внутрішніми нормативними актами банку, але не може перевищувати двох операційних днів.

Строки проведення переказу за допомогою платіжних інструментів, крім встановлених пунктами 8.1-8.4 цієї статті, визначаються правилами платіжної системи та договорами, що укладаються між учасниками та користувачами платіжної системи. Строк виконання міжбанківського переказу, що здійснюється на підставі клірингових вимог, не може перевищувати строк, установлений пунктом 8.4 цієї статті.

Учасники платіжної системи мають забезпечити пересилання паперових документів на переказ у межах України у строк до семи робочих днів, а у межах однієї області - до трьох робочих днів.

Судом встановлено, що 18.06.2015 року заступником начальника Кременчуцької ОДПІ Комсомольського відділення ОСОБА_2 винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, якою головного бухгалтера ТОВ «Комсомольськхліб плюс» ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за несвоєчасну сплату ЄСВ за березень 2015 року та накладено на неї адміністративне стягнення у виді 1360 грн. штрафу.

Згідно з наявною у матеріалах справи копією платіжного доручення № 3272 платник ТОВ «Комсомольськхліб плюс» 30.01.2015 року передав на виконання до банку АТ «Фінанси та Кредит» документ на сплату ЄСВ, нарахованого за другу половину січня 2015 року в розмірі 30757,15 грн., яке у той же день отримано банком.

Виходячи із змісту ст.9 Закону № 2464 платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Отже, у даному випадку позивач повинен був сплатити ЄСВ за січень 2015 року до 20.02.2015. Днем сплати єдиного внеску вважається, у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Згідно зі ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні спору керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Виходячи із критеріїв оцінки рішень, дії чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які викладені в ч. 3 ст. 2 КАС України, суб'єкти владних повноважень для реалізації своїх функції повинні діяти з дотримання встановленої законом процедури прийняття рішення; з використанням повноваження з метою, з якою ці повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між буд-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахування права особи на участь у процесі; прийняття рішення своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити. (ст. 10, 11 КУпАП).

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення,винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, оскільки позивач вчинила всі необхідні дії для сплати ЄСВ за січень 2015 року зі строком сплати до 20.02.2015, передала 30.01.2015 року у працюючі банківські установи належним чином оформлені платіжні доручення, платник мав достатньо коштів на своїх рахунках для сплати цих платежів, однак з вини банку платіж частково (за другу половину січня 2015 року) не був своєчасно перерахований органу доходів і зборів, суд не вбачає підстав вважати, що у позивача був умисел на вчинення вищевказаного адміністративного правопорушення, як і не має підстав вважати, що вона вчинила його з необережності.

Таким чином, у цьому випадку відсутня вина позивача у зазначеному правопорушенні, а отже відсутній склад адміністративного правопорушення, що виключає адміністративну відповідальність позивача.

Крім того, у постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не зазначено самої норми (статті КУпАП), яка передбачає відповідальність за несвоєчасне сплату ЄСВ.

За вказаних обставин, суд вважає оскаржувану у справі постанову незаконною, тому доходить висновку про скасування рішення субєкта владних повноважень.

Разом із тим, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, про яке прохає позивач, виходить за межі юрисдикції адміністративного суду, тому вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 1, 4, 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», ст. 9-11, 23, 251, 252 КУпАП, ст. 2, 17, 19, 69-71, 79, 158-163, 167, 171-2, 186, 254 КАС України,

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення від 18 червня 2015 року серії РН № 422016, винесену заступником начальника Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді 1360 грн. штрафу скасувати.

В решті вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Комсомольський міський суд. Апеляційна скарга подається у 10-денний термін з дня проголошення постанови з надісланням її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В. Крикливий