Справа № 817/3123/15
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2015-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 року 09 год. 50 хв.Справа № 817/3123/15 м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., за участю: секретаря судового засідання Єрмошкіної Л.І.; представника позивача ОСОБА_1 (довіреність від 22 вересня 2015 року); представника відповідача ОСОБА_2 (довіреність від 24 лютого 2015 року); розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Малого приватного підприємства фірми «Промсервіс» до Державної податкової інспекції у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов Малого приватного підприємства - фірми «Промсервіс» (далі іменується позивач) до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області (далі іменується відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 28.05.2015, відповідно до якого позивачу збільшено суму грошового зобовязання по податку на додану вартість в розмірі 78040 грн. 00 коп. в тому числі за основним платежем 62432 грн. 00 коп., за штрафними санкціями 15608 грн. 00 коп.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення фіскального органу необґрунтоване та безпідставне. МППФ «Промсервіс» вказує на те, що з 01.01.2015 запроваджено акцизний податок з роздрібного продажу підакцизних товарів. Позивач являється платником акцизного податку та включає в кінцеву ціну підакцизних товарів, які відчужує кінцевим споживачам, розмір акцизного податку з роздрібного продажу підакцизних товарів. Станом на січень 2015 року у чеках РРО не було передбачено окремого виводу акцизного податку з роздрібного продажу підакцизних товарів. Тому, формуючи суми ПДВ на підставі чеків РРО, позивачем помилково включалося до бази оподаткування ПДВ і суми акцизного податку. У січні 2015 року позивач задекларував 394232 грн. акцизного податку, у квітні 2015 року позивачем було подано уточнюючі податкові декларації з акцизного податку на загальну суму 18722 грн. Таким чином, підприємством було зайво включено до бази оподаткування ПДВ за січень 2015 року акцизний податок на загальну суму 375510 грн., а відтак помилково задекларовано податок на додану вартість на суму 62585 грн. Саме тому позивачем були складені розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних на суму 374592 грн., у т.ч. ПДВ 62432 грн. Крім того, позивач зазначає, що з акту перевірки не зрозуміло змісту виявленого порушення, яке мало б вплинути на зміну розміру податкових зобовязань з ПДВ. Лише у Рішенні ДФС України про результати розгляду скарги від 28.08.2015 зазначено, що позивачем порушено порядок подання податкової декларації розрахунки коригування повинні бути подані до податкової декларації з ПДВ за квітень 2015 року, а не до уточнюючого розрахунку. Однак, контролюючий орган прийняв декларації у позивача, на противагу вимогам законодавства штрафні санкції до посадових осіб фірми за порушення порядку формування податкової звітності не застосовував, а безпідставно збільшив грошові зобовязання по податку на додану вартість. Тому, позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 28.05.2015.

Ухвалою судді від 13.10.2015 відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання, призначене на 30.11.2015, прибув представник позивача, підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

До суду також прибув представник відповідача, заперечив проти позову та вказав, що з 01.01.2015 всі податкові накладні/розрахунки коригування до них складаються платниками податку виключно в електронному вигляді. Згідно даних ЄРПН за січень 2015 року МППФ «Промсервіс» зареєстровано 1483 податкові накладні на загальну суму зобовязань 8591947 грн. 10 коп. та операцій на митній території України, що оподатковуються за ставкою 7% на суму 5202 грн., сума ПДВ по операціях становить 1431426 грн. 02 коп. до податкових накладних за січень 2015 року позивачем зареєстровано 4 розрахунки коригування на зменшення податкового зобовязання на загальну суму ПДВ 62432 грн. Як наслідок, відповідач безпідставно двічі зменшив суму податкових зобовязань по уточнюючому розрахунку від 17.04.2015 на суму ПДВ 62432 грн. за січень 2015 року. А відтак, відповідач просить суд в задоволенні позову відмовити.

На підставі частини 3 статті 160 КАС України, вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні 30.11.2015.

Відповідно до статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного зясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та зясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Мале приватне підприємство-фірма «Промсервіс» пройшло процедуру державної реєстрації, а відтак набуло правового статусу субєкта господарювання в розумінні статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» від 15.05.2003 №755-IV; перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області (статті 63, 64 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі іменується ПК України)).

Державною податковою інспекцією у м. Рівному головного управління ДФС у Рівненській області проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість МППФ «Промсервіс» за січень 2015 року, за результатами якої складений акт № 19/17-16-15-01/13981123 від 08.05.2015 року (а.с.12-14).

На підставі акту перевірки фіскальним органом прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 28.05.2015 № НОМЕР_1, яким збільшено суму грошового зобовязання за податком на додану вартість в сумі 78040 грн., у тому числі: 62432 грн. за основним платежем, 15608 за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) позивачу.

Позивач подавав скарги на податкове повідомлення-рішення в порядку адміністративного оскарження, за результатами якого відповідно до рішення Головного управління ДФС у Рівненській області та рішення ДФС України скаргу залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення без змін (а.с.33-36).

Висновки акту перевірки, на підставі яких позивачу визначено податкове зобовязання, базуються на твердженні про порушення МППФ «Промсервіс» пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, що призвело до заниження суми податку, що підлягає сплаті до Державного бюджету на суму ПДВ 62432 грн. по уточнюючому розрахунку податкових зобовязань з ПДВ за січень 2015 року від 17.04.2015. № НОМЕР_2.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених субєктами владних повноважень в основу спірного податкового повідомлення-рішення та висновків акту перевірки на відповідність вимогам частини 3 статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку, суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.179 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податкове зобов'язання для цілей розділу V цього Кодексу - загальна сума податку на додану вартість, одержана (нарахована) платником податку в звітному (податковому) періоді.

Згідно пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

У пункту 200.2 статті 200 Податкового кодексу України встановлено, що при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобовязань, перераховує суми податку до бюджету.

Згідно з пунктом 203.1 статті 203 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Пунктом 50.1 статті 50 Податкового кодексу України передбачено, що у разі, якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Судом встановлено, що МППФ «Промсервіс» здійснює роздрібну торгівлю з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами.

Відповідно до вимог пункту 13 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 957 від 22.09.2014 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.10.2014 за № 1235/26012 (далі - Порядок № 957), позивачем складалися податкові накладні у випадках, коли здійснювалося постачання товарів/послуг за готівку кінцевому споживачеві (який не є платником податку на додану вартість), розрахунки за які проводяться через касу/реєстратори розрахункових операцій. Такі податкові накладні складалися на підставі даних реєстраторів розрахункових операцій (далі РРО) та Х-звітів до них.

З 01.01.2015 запроваджено акцизний податок з роздрібного продажу підакцизних товарів. Тобто, МППФ «Промсервіс» є платником акцизного податку та включає в кінцеву ціну підакцизних товарів, які відчужує кінцевим споживачам, розмір акцизного податку з роздрібного продажу підакцизних товарів.

Однак, у січні 2015 року у чеках РРО позивача не було передбачено окремого виводу акцизного податку з роздрібного продажу підакцизних товарів. Тому, формуючи суми податку на додану вартість на підставі чеків РРО, позивачем помилково включалося до бази оподаткування ПДВ і суми акцизного податку. Тобто, позивач завищив базу оподаткування податком на додану вартість.

МППФ «Промсервіс» подано податкову декларацію з акцизного податку за січень 2015 року та задекларовано 394232 грн. акцизного податку (а.с.46-61). У квітні 2015 року позивачем подано уточнюючі податкові декларації з акцизного податку на загальну суму 18722 грн. (а.с.62-73).

Отже, МППФ «Промсервіс» зайво включено до бази оподаткування ПДВ за січень 2015 року акцизний податок на загальну суму 375510 грн. (394232 грн. 18722 грн.). Відповідно, помилково задекларована сума податку на додану вартість за січень 2015 складає 62585 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем в уточнюючому розрахунку податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за січень 2015 року, поданим 17.04.2015, було відображено зменшення податкових зобовязань на суму 62432 грн. (а.с.83-86).

Позивач скористувався правом подачі Уточнюючого розрахунку податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок у строки, які не суперечать п.50.1 ст.50 Податкового кодексу України.

Разом з тим, у пункті 200-1.1 статті 200.1 Податкового кодексу України встановлено, що система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку:

суми податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних;

суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України;

суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість;

суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно підпунктом 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, Єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Відповідно до пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок коригування до податкової накладної складається також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не повязаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг.

Згідно підпункту 192.1.1 пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України, якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок, та надсилає отримувачу розрахунок коригування податку;

б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв'язку з отриманням таких товарів/послуг.

Пунктом 192.3 статті 192 Податкового кодексу України результат перерахунку податкових зобов'язань і податкового кредиту постачальника та отримувача відображається у складі податкової декларації за звітний податковий період у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відтак, для узгодження даних, задекларованих у податковій декларації та/або уточнюючому розрахунку, з даними Єдиного реєстру податкових накладних, платник податків зобовязаний зареєструвати у такому реєстрі податкову накладну або розрахунок коригування до неї.

Пунктом 21 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 22.09.2014 № 957, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.10.2014 за № 1235/26012, визначено, що у разі здійснення коригування сум податкових зобов'язань відповідно до ст. 192 ПКУ постачальник товарів/послуг складає розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної за формою згідно з додатком 2 до податкової накладної. Порядок складання, реєстрації, зберігання розрахунку коригування аналогічний порядку, передбаченому для податкових накладних. У разі складання розрахунку коригування з метою виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов'язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, в розрахунку коригування зазначаються виправлені дані.

Позивач МППФ «Промсервіс» відповідно до вимог законодавства склав розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних від 22.04.2015 та зареєстрував їх у Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.78-81).

Оскільки покупцями позивача є фізичні особи як кінцеві споживачі, які не є платниками ПДВ, то розрахунки коригування отримувачам не надсилалися.

Тому, визначення фіскальним органом податкового зобовязання по податку на додану вартість в загальному розмірі 78040 грн. безпідставне та необґрунтоване.

Посилання представника ДПІ у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області на обовязок позивача подати розрахунки коригування до податкової декларації з ПДВ за квітень 2015, а не до уточнюючого розрахунку, який взагалі не було необхідності подавати, внаслідок чого відбулося подвійне відображення коригування суми податкового зобовязання, на увагу суду не заслуговує з огляду на наступне.

Пунктом 50.1 статті 50 Податкового кодексу України передбачається обовязок платника податків у разі виявлення помилки подати уточнюючий розрахунок до податкової декларації або зазначити уточнені показники у деклараціях наступних періодів.

Скориставшись своїм правом платник податків позивач не зазначав уточнені показники податкового зобовязання за січень 2015 року у декларації з податку на додану вартість за квітень 2015 року, а подав уточнений розрахунок до податкової декларації за січень 2015 року. Тому, саме і розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної були подані до уточнюючого розрахунку, відповідно до якого позивачем здійснювалося відображення у звітному періоді результату перерахунку податкових зобов'язань внаслідок виявленої помилки.

Відповідно до положень Порядку ведення реєстру виданих та отриманих податкових накладних, затвердженого Наказ Міністерства фінансів України 22.09.2014 № 958, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.10.2014 за № 1228/26005 (далі Порядок № 958) виправлення помилки в Реєстрі здійснюється методом «сторно» за правилами, передбаченими для бухгалтерського обліку, у момент виявлення такої помилки, коригування помилкових записів у Реєстрі не призводить до потреби формування нових (уточнюючих) реєстрів. Записи на підставі розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної (додаток 2 до податкової накладної ) здійснюються у разі проведення коригування сум податкових зобовязань відповідно до статті 192 розділу V Кодексу.

Подання і Розрахунку коригування до податкової накладної, і Уточнюючого розрахунку податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок є законодавчо встановленим обовязком платника податку на додану вартість, оскільки внаслідок виявленої самим платником податків помилки та здійсненого перерахунку відбувалося в подальшому зменшення суми компенсації на користь платника податку. Такі дії позивача ніяким чином не могли відобразити і в Єдиному реєстрі податкових накладних, і в обліковій картці платника податків, як зазначає контролюючий орган, подвійне зменшення податкового зобов'язання в розмірі 62432 грн. ОСОБА_2 твердження спростовується даними наявної в матеріалах справи облікової картки МППФ «Промсервіс» по податку на додану вартість (а.с.106-108).

За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи допустимі та належні докази у їх сукупності та заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак, податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області від 28 травня 2015 року № підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 1218 грн. 00 коп. (платіжне доручення № 3301 від 07.10.2015 знаходиться в матеріалах адміністративної справи) підлягає присудженню на користь позивача в порядку частини 1 статті 94 КАС України, за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області.

Керуючись статтями 2, 4, 7 12, 14, 86, 158 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області від 28 травня 2015 року №.

Присудити на користь Малого приватного підприємства фірми «Промсервіс» () суму судового збору у розмірі 1218 грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Державної податкової інспекції у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії постанови, складеної у повному обсязі, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Суддя К.М. Недашківська