Справа № 128/3687/15-а
Суддя: Ганкіна І. А.
Дата ухвалення: 2015-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 128/3687/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2015 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

В складі судді Ганкіної І.А.

При секретарі Шеванюк О.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання його до відновлення порушеного права, шляхом перерахунку недоплочених сум коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання його до відновлення порушеного права, шляхом перерахунку недоплочених сум коштів, мотивуючи свої вимоги тим, що він має соціальний статус інваліда війни 2 групи, захворювання якого пов'язано з виконанням обов'язків військової служби, та перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації. За нормою ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 р. №3557-ХІІ, щорічно до 5 травня інвалідам війни II групи повинна виплачуватися разова грошова допомога у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком. Відповідно до статті 17-1 Закону, постанов Кабінету Міністрів України №486 від 11.04.2002р. та №425 від 31.03.2003р. виплати щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня здійснюються органами праці та соціального захисту населення. Однак, як стверджує позивач, відповідач, порушуючи зазначену імперативну норму закону, до 5 травня 2015 року виплатив позивачу занижений розмір такої допомоги, а саме - 2475,00 грн. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченим ч. 1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (№1058-ХУ), виходячи із загальновстановленого розміру прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, визначеного у законі про Державний бюджет України на відповідний рік. На час виплати позивачу передбаченої Законом допомоги розмір прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» становив 949 грн. Якщо вдатися до розрахунків, то відповідач повинен був нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу в розмірі 7592,00грн. (виходячи з того, що 949 х 8=7592). Сума недоплаченої відповідачем допомоги становить 7592-2475=5117грн. У зв'язку з цим позивач 22 червня 2015 року звернувся до відповідача з письмовою заявою та вимогою провести перерахунок зазначеної допомоги. Проте відповідач як випливає з його довідки №136-С від 01 липня 2015 року з посиланням на постанови Кабінету Міністрів України, незважаючи на очевидність своєї протиправної поведінки, відмовив у задоволенні вимог позивача про відновлення порушеного права, продовжуючи стверджувати, що нібито разову грошову допомогу до 5 травня у 2015 році було виплачено ним у повному обсязі відповідно до чинних на момент виплати законодавчих актів, не надавши розрахунку її величини. Проте така поведінка відповідача суперечить положенням Конституції та інших законів України. Оскільки, як вважає позивач, що його право було порушено, то звернувся до суду з відповідним позовом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, через канцелярію суду надав заяву, якою просить слухання провести у його відсутність позов підтримує та просить задоволити. Представник відповідача УПСЗН вінницької РДА у Вінницькій області в особі - Козак Н.П., через канцелярію суду надала заяву, якою просить слухання провести у її відсутність позовні вимоги не визнає, в задоволені позову просить відмовити. Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в сукупності докази, суд встановив наступне:

Як вбачається з матеріалів адміністративного позову позивач ОСОБА_1, дійсно має статус інваліда війни 2 групи, захворювання якого пов'язано з виконанням обов'язків військової служби, що підтверджується ксерокопією посвідчення НОМЕР_1 (а.с.5) та перебуває на обліку в УПСЗН Вінницької РДА.

22.06.2015 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до відповідача, про перерахунок належної йому разової грошової допомоги до 5 травня та виплатити її в повному обсязі (а.с.6).

01.07.2015 року за вих. № 136-С управлінням праці та соціального захисту населення Вінницької РДА позивачу ОСОБА_1, дана відповідь, за якою - разова грошова допомога до 5 травня 2015 році була виплачена в повному обсязі, в розмірі 2 475,00 грн., відповідно до чинних на момент виплати законодавчих актів (а.с.7).

Відповідно до відомості № 13 від 15.04.2015 року, на виплату одноразової грошової допомоги до 5 травня від Управління праці та соціального захисту населення Вінницької РДА за 2015 рік - ТВБВ 10001/9175/2625, під № 50 міститься запис щодо видачі ОСОБА_1 разової виплати в розмірі 2 475,00 грн. (а.с.22-23).

Тобто, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.2015 року № 147 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується у 2015 році відповідно до Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистські переслідувань" ОСОБА_1 у квітні місяці 2015 року управлінням нарахована та виплачена щорічна грошова допомога до 5 травня в розмірі 2475 грн., як інваліду війни групи.

Визначаючись щодо правомірності дій відповідача щодо виплати разової допомоги саме у зазначеній сумі, суд враховує, що згідно до абз.7 п.27 ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії соціального захисту" разова грошова допомога до 9 Травня інвалідам війни та прирівняний до них особам ( стаття 7) виплачується в розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України ї межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України Отже, визначення порядку та розмірів виплати допомоги делеговано Кабінету Міністрів України.

В 2015 році розміри виплати разової грошової допомоги до 5 травня визначені постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2015 року № 147 «Про розміри разове: грошової допомоги, що виплачується у 2015 році відповідно до Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань":

1) інвалідам війни та колишнім малолітнім (яким на момент ув'язнення не виповнилося 14 років) в'язням, концентраційних таборів, гетто та інших місць примусового тримання, визнаним інвалідами від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин:

I групи - 2 835 гривень;

II групи - 2 475 гривень;

III групи - 2 200 гривень;

2)учасникам бойових дій та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув'язнення не виповнилося 18 років) в'язням концентраційних таборів, ґетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених, місцях примусового тримання їх батьків, - 875 гривень;

3)особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною - 2 835 гривень;

4)членам сімей загиблих та дружинам (чоловікам) померлих інвалідів війни, дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових, дій, учасників війни і жертв нацистських переслідувань, визнаних за життя інвалідами від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге, - 440 гривень;

5)учасникам війни та колишнім в'язням концентраційних таборів, ґетто, інших місць примусового тримання, особам, які були насильно вивезені на примусові роботи, дітям партизанів, підпільників, інших учасників боротьби з націонал-соціалістським режимом у тилу ворога -160 гривень.

Фінансування виплати вищезазначеної допомоги здійснюється за рахунок коштів державного бюджету. Статтею 113 Конституції України визначено, що Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади. Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, актами Президента України.

Пунктами 3 та 4 частини першої статті 116 Конституції України встановлено, що Кабінет Міністрів України: забезпечує проведення фінансової, цінової, інвестиційної та податкової політики; політики у сферах праці й зайнятості населення, соціального захисту, освіти, науки і культури, охорони природи, екологічної безпеки і природокористування: розробляє і здійснює загальнодержавні програми економічного, науково-технічного, соціального і культурного розвитку України.

Частиною першою статті 1 та пунктом 3 частини першої статті 2 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" Кабінет Міністрів України (Уряд України) є вищим органом у системі органів виконавчої влади. До основних завдань Кабінету Міністрів України належать, зокрема, забезпечення проведення бюджетної, фінансової, цінової, інвестиційної, у тому числі амортизаційної, податкової, структурно-галузевої політики; політики у сферах праці та зайнятості населення, соціального захисту, охорони здоров'я, освіти, науки і культури, охорони природи, екологічної безпеки і природокористування.

Абзацами 1, 2, 3 та 4 пункту 2 частини першої статті 20 зазначеного Закону встановлено, що Кабінет Міністрів України у сферах соціальної політики, охорони здоров'я, освіти, науки, культури, спорту, туризму, охорони навколишнього природного середовища та ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій: забезпечує проведення державної соціальної політики, вживає заходів щодо підвищення реальних доходів населення та забезпечує соціальний захист громадян; виступає стороною соціального діалогу на національному рівні, сприяє його розвитку, відповідно до закону проводить консультації з іншими сторонами соціального діалогу щодо проектів законів, інших нормативно-правових актів з питань формування і реалізації державної соціальної та економічної політики, регулювання трудових, соціальних, економічних відносин; забезпечує підготовку проектів законів щодо державних соціальних стандартів і соціальних гарантій.

Згідно з частиною першою статті 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання.

Враховуючи вимоги ст.95 Конституції України та Бюджетного кодексу України виключно Законом України про державний бюджет на відповідний рік визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Статтею 87 Бюджетного кодексу України передбачено, що видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення здійснюються у встановленому порядку за рахунок наявних надходжень до загального фонду державного бюджету в межах обсягів призначень, передбачених Державним бюджетом України.

Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік» установлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування (п.9 Прикінцевих положень).

Отже, Кабінет Міністрів України на виконання Закону України « Про Державний бюджет України на 2015 рік» видав постанову від 31.03.2015 року № 147 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується у 2015 році відповідно до Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", яка є обов'язковою для виконання. В силу положень зазначених норм права Кабінет Міністрів України наділений повноваженнями визначати розмір щорічної разової грошової допомоги, яка підлягає виплаті ветеранам війни у 2015 році.

Таким чином, позивачу ОСОБА_1 виплата грошової допомоги до 5 травня у 2015 році була здійснена управлінням у повному обсязі, а посилання позивача на те, що виплата зазначеної допомоги була здійснена не у повному обсязі є необґрунтованими.

Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації під час здійснення повноважень з нарахування та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня гр. ОСОБА_1 у 2015 році діяло у межах наданих йому повноважень у повній відповідності до чинних на момент вчинення дії законодавчих та інших нормативно-правових актів, а тому не допустило неправомірних дій.

Враховуючи вищевикладене та встановлені судом обставини, суд вважає що в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії соціального захисту», Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", ЗУ "Про жертви нацистські переслідувань", ЗУ « Про Державний бюджет України на 2015 рік» ст. ст.8,9,18, 49,51, 101,104,105,158,159-162,163,171 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання його до відновлення порушеного права, шляхом перерахунку недоплочених сум коштів, -- відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького Апеляційного адміністративного суду на протязі 10 діб з моменту її винесення.

Суддя: