Справа № 703/4841/12
Суддя: Трагнюк В. Р.
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Виноградівський районний суд Закарпатської області
_______________________________________________________________ Справа № 703/4841/12
Номер рядка звіту 83
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.12.2015 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого-судді Трагнюк В.Р., при секретарі Конар В.М., за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про стягнення моральної шкоди в сумі 74 100 гривень,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив: визнати протиправними рішення суб'єкта владних повноважень, посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області; зобов'язати відповідача призначити додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 25% мінімальної пенсії за віком та стягнути моральну шкоду в розмірі 16 056 грн.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Постановою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19 квітня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2013 року, позов задоволено частково. Визнано протиправними рішення та дії суб'єкта владних повноважень, посадових осіб Головно управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо визначення ОСОБА_1, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3, розміру додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за період з 30 січня 2006 року по 30 січня 2007 року. Визнано за позивачем, як учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, право на отримання підвищення додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 25% мінімальної пенсії за віком, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3, у відповідності до статті 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установленого у Законі про Державний бюджет України на відповідний рік, виходячи з якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області моральну шкоду в розмірі 2500 грн. В частині позовних вимог щодо призначення ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 25% мінімальної пенсії за віком - відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15 вересня 2015 року постанову Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19 квітня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2013 року в частині стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області моральної шкоди в розмірі 2500 грн. скасовано, а справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. В решті постанову Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19 квітня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2013 року залишено без змін.

До початку нового розгляду справи позивач доповнив збільшенні позовні вимоги, шляхом подання письмової заяви (т.2 а.с.162-163). Відповідно до цієї заяви, позивач посилається на те, що судова тяганина триває з 2007 року і він змушений був звернутись до Європейського суду. Як громадянин України відчув себе беззахисним перед свавіллям чиновників. Не міг миритися з неправдою представників пенсійного фонду. По цій причині його самопочуття погіршувалось, що приводило до часткових нервових зривів та погіршенням морально-психологічного клімату в сімї. Кожен рік він вимушений був їхати на лікування до санаторію за власний рахунок. На протязі 15 років йому належно не виплачувалась пенсія, завдані моральні збитки є більшими ні 2500 гривень. Завдану моральну шкоду і матеріальні витрати на адвоката, визначає з розрахунку 2 пенсії за кожен рік неправильного нарахування пенсії, що дорівнює 74 100 гривень. За попередньою позовною заявою, заявами про збільшення позовних вимог, завдана моральна шкода обґрунтовувалась позивачем внаслідок не призначення йому додаткової пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком (т. 1 а.с.2-3, 49-50, т. 2 а.с.70). Розмір моральної шкоди позивач оцінював у 16 056 грн.

В судовому засіданні позивач підтримав збільшені позовні вимоги, зазначив, що спричинену моральну шкоду він оцінює у 74 100 гривень, яку він зазнав внаслідок неправомірних дій відповідача.

Представник відповідача проти збільшеного позову заперечував, у його задоволенні просив відмовити, оскільки позивач не довів обставини, які вказували на те, що йому завдано моральну шкоду.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади.

Згідно зі статтею 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Верховний Суд України у пункті 5 Постанови Пленуму №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із змінами від 25 травня 2001 року) зазначив, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної) прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Позивач, заявляючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди в розмірі 74 100 грн., не довів розмір завданої йому моральної шкоди, та не зазначив доказів того, що він зазнав втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, та доказів, якими підтверджується така шкода.

Подані докази на підтвердження збільшених позовних вимог, такі як: відповідь з Головного управління Пенсійного фонду України про обчислення пенсії 12.04.2012 року № 193/к-99-05, довідка № 249 від 19.12.2000 року про встановлений позивачу діагнозу «Спондилоартроз Л-4, Л-5 з незначним больовим синдромом без порушення функції хребта. Хронічний холецистит у фазі стійкої ремісії», звернення до Європейського суду з прав людини, прийняття участі у судових засіданнях по даній справі, яке є правом особи, а не обовязком відповідно до ст. 49 КАС України, на переконання суду не є тими доказами, які б підтверджували спричинення позивачу моральної шкоди, оскільки ці документи не містять відомості про обставини, які мають значення для справи про відшкодування моральної шкоди (а.с. 164-166,167, 168 т.2).

Суд на виконання ч. 4 ст. 11 КАС України вживав передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, зокрема, звертав увагу позивача на необхідність обґрунтовувати заявлені вимоги, зазначити докази на підтвердження збільшених вимог (т. 2 а.с. 169, 210-212). Однак позивач, на засадах змагальності сторін та свободи в наданні суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, розпорядився своїми вимогами на свій розсуд, відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 11 КАС.

За таких обставин, збільшені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 158-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про стягнення моральної шкоди в сумі 74 100 гривень відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив постанову. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у скороченому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий ОСОБА_3