Справа № 161/7649/15-а,2-а/161/281/15
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2015-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року Справа № 876/8525/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Макарика В.Я.

суддів Большакової О.О., Глушка І.В.

за участю секретаря судового засідання Бедрій Х.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.07.2015 р. по справі № 161/7649/15-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог: Товариство з додатковою відповідальністю «Луцький авторемонтний завод» про визнання відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах протиправною та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

20.05.2015 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області в якому просив визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області призначити пенсію відповідно до п. б ст.. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за віком на пільгових умовах по Списку №2 з 23 вересня 2014 року.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.07.2015 року адміністративний позов задоволено. Визнано дії управління Пенсійного фонду України в місті Луцьку щодо відмови ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах протиправними.

Зобовязано управління Пенсійного фонду України в місті Луцьку призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно поданої заяви з 23 вересня 2014 року.

Не погодившись із викладеними у вищевказаній постанові суду першої інстанції висновками, відповідач подав апеляційну скаргу і просить скасувати постанову суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм діючого законодавства, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи. Просить прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності згідно із ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, в межах викладених в них доводів, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що протягом періоду з 22.08.1988 року по 16.07.2002 року позивач працював на Луцькому авторемонтному заводі на посаді електрозварника ручного зварювання, газозварника, електрозварника на автоматах та напівавтоматичних машинах. Зазначений факт підтверджується наказом від 22.08.1988 року № 93л/с та довідкою виданою ТзДВ «Луцький Авторемонтний завод» № 13 від 04.07.2014 року. Загальний стаж роботи на посадах за Списком № 2 складає 13 років 10 місяців та 25 днів. Дана посада передбачена Списком № 2 виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затвердженим Радою Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 року та Списком № 2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 163 від 11.03.1994 року, які діяли в період з 22.08.1988 року по 16.07.2002 року, відповідно професія «електрозварника» відноситься до тих професій, робота на яких дає право на отримання пільгової пенсії за віком.

В період роботи на ТзДВ «Луцький авторемонтний завод» на посаді електрозварника ручного зварювання, газозварника, електрозварника на автоматах та напівавтоматичних машинах позивачу було присвоєно 24.01.1989 року четвертий розряд електрозварювальника та газозварювальника, 01.06.1992 року присвоєно пятий розряд електрозварювальника.

30.12.1997 року на Колективному підприємстві «Луцький авторемонтний завод» було проведено атестацію робочих місць згідно наказу № 60 від 30.12.1997 року та внесено запис в трудову книжку позивача за № 22. А тому період роботи з 22.08.1988 року по 16.07.2002 року на Луцькому авторемонтному заводі на посаді електрозварника ручного зварювання, газозварника, електрозварника на автоматах та напівавтоматичних машинах відноситься до спеціального стажу, що підтверджено атестацією. До 1992 року законодавством не було передбачено проведення атестації робочого місця.

23 вересня 2014 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах по Списку № 2, згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та надав для цього усі необхідні документи, про що свідчить розписка-повідомлення.

25.12.2014 року відповідачем було прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах по Списку № 2, згідно п. «б» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», через відсутність необхідного пільгового стажу, який повинен бути підтверджений уточнюючими довідками.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991 року встановлено зобовязання керівникам підприємств (обєднань), організацій забезпечити своєчасну підготовку для введення в дію Списків 1 і 2, провести атестацію робочих місць і прийняти необхідні міри для покращення умов праці, крім цього, встановити перелік робочих місць, найменування професій і посад, працівникам яких згідно з цими Списками встановлено пільгове пенсійне забезпечення.

Відповідно до пунктів 1,2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442, атестація робочих місць за умовами праці на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоровя працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до ч. 2 п. 4 зазначеного Порядку відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

01.01.1995 року «Луцький авторемонтний завод» було реорганізовано в Колективне підприємство «Луцький авторемонтний завод», 31.12.1997 року Колективне підприємство «Луцький авторемонтний завод» було реорганізовано у Відкрите акціонерне товариство «Луцький авторемонтний завод», в подальшому Відкрите акціонерне товариство «Луцький авторемонтний завод» було реорганізоване у Товариство з додатковою відповідальністю «Луцький авторемонтний завод».

Судом першої інстанції в судовому засіданні було допитано свідків, ОСОБА_2 та ОСОБА_3. З пояснень свідків судом встановлено, що позивач працював на Луцькому авторемонтному заводі на посаді електрозварника ручного зварювання, газозварника, електрозварника на автоматах та напівавтоматичних машинах повний робочий день протягом всього періоду роботи.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та частини 1 статті 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до положень пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції що діяла на момент звернення до відповідача) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно з п.1.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року, основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, зазначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 зазначеного Порядку вказано, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховують до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорії працівників, здійснюється в порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням Мінсоцполітики та Мінфіном.

Взявши до уваги вищенаведені аргументи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що уточнююча довідка є обовязковою лиши в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, а основним документом який підтверджує стаж являється трудова книжка.

Згідно з частиною 1 ст. 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Відповідно до ст. 44 ч. 1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до ст. 45 ч. 5 Закону України «"Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Отже, в разі звернення особи, яка претендує на призначення пенсії до органів Пенсійного фонду України, чинне законодавство ставить вимоги про прийняття рішення щодо призначення чи відмови у призначенні пенсії до органів Пенсійного фонду, навіть за відсутності всіх відповідних документів. У випадку не вирішення питання протягом визначеного строку без поважної причини права та інтереси особи, що звернулася за призначенням пенсії можуть вважатися порушеними, а дії УПФ України можуть вважатися протиправними.

На момент звернення до управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах загальний стаж роботи позивача становить 27 років 05 місяців та 02 дні, та згідно досліджених судом документів пільговий стаж позивача - 13 років 10 місяців та 25 днів лише на Луцькому авторемонтному заводі, що відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» дає право на призначення пільгової пенсії зі зменшенням пенсійного віку, а тому рішення управління ПФУ в м. Луцьку про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових є неправомірним.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.07.2015 р. по справі № 161/7649/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: В.Я. Макарик

Судді: О.О. Большакова

ОСОБА_4