Справа № 810/4044/15
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

810/4044/15

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2015 року 810/4044/15

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Панченко Н.Д., розглянувши у порядку письмового провадження у м. Києві адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард КТ» до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що у травні 2015 року ДПІ у Києво-Святошинському районі провела перевірку ТОВ «Форвард КТ», за наслідками якої встановила порушення підпункту 39.4.2 пункту 39.4 статті 39 та пункту 24 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положеннь Податкового кодексу України, що полягало у несвоєчасному поданні позивачем звіту про контрольовані операції за 2013 рік.

Позивач зазначає, що товариство у 2013 році мало взаємовідносини з нерезидентом Ktonel Holdings Limited, який зареєстрований у Республіці Кіпр.

При цьому, зауважує, що контрольованими, у розумінні статті 39 Податкового кодексу України вважаються операції де однією стороною є нерезидент, зареєстрований у державі де ставка податку на прибуток на 5 і більше відсотків нижче ніж в Україні та за умови, що сума таких операцій протягом календарного року перевищує 50 млн. грн.

Однак, Республіка Кіпр до переліку таких держав віднесена лише з 25 грудня 2013 року. Водночас, загальна сума операцій ТОВ «Форвард КТ» з нерезидентом, зареєстрованим у Республіці Кіпр, за період з 25 грудня по 31 грудня 2013 року становить 25,5 млн. грн.

Відтак, податковий орган безпідставно застосував до позивача штрафні санкції за несвоєчасну подачу звіту.

Відповідач позов не визнав, надав суду письмові заперечення, у яких зазначив, що у силу вимог підпункту 39.4.2 пункту 39.4 статті 39 Податкового кодексу України, платники податків, які протягом звітного періоду здійснювали контрольовані операції зобов’язані подати до контролюючого органу звіт про контрольовані операції. Водночас, пунктом 24 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України у редакції, що діяла до 1 січня 2015 року, було передбачено, що відповідний звіт про контрольовані операції, здійснені у період з 1 вересня 2013 року по 31 грудня 2013 року платники податків зобов’язані подати до 1 жовтня 2014 року.

Так, відповідач зауважив, що загальна сума операцій позивача з нерезидентом, який зареєстрований у Республіці Кіпр, за період з 1 вересня 2013 року по 31 грудня 2013 року становить 82,46 млн. грн., у зв’язку з чим вважає, що зазначені операції є контрольованими у розумінні статті 39 Податкового кодексу України.

Водночас, звіт про такі операцій позивач подав лише 13 травня 2015 року, тобто з порушенням граничних строків. За таких обставин стверджує, що податковий орган правомірно визначив позивачу штрафні санкції.

У судове засідання, призначене на 10.12.2015, сторони не з’явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомленні своєчасно та належним чином.

Разом з цим, 10 грудня 2015 року через канцелярію Київського окружного адміністративного суду надійшла заява від позивача про здійснення подальшого розгляду справи у порядку письмового провадження.

Представник відповідача, який повідомлений своєчасно та належним чином про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання, призначене на 10.12.2015, не з’явився. Причини неявки суду не відомі, жодних заяв чи клопотань про відкладення судового засідання чи про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

Дослідивши наявні матеріали справи у їх сукупності та враховуючи, що про дату, час та місце розгляду справи сторони були повідомленні своєчасно та належним чином, зважаючи на відсутність підстав для відкладення судового розгляду, передбачених статтею 128 Кодексу адміністративного судочинства України, беручи до уваги положення частини четвертої та шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Форвард КТ» (ідентифікаційний код 38680015) зареєстроване Києво-Святошинською районною державною адміністрацією Київської області 24 квітня 2013 року як юридична особа, що підтверджується довідкою АА№809177 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (т.1, а.с. 21).

У період з 6 травня 2015 року по 13 травня 2015 року посадовою особою ДПІ у Києво-Святошинсьому районі на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.2 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України та відповідно до наказу від 5 травня 2015 року №338 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Форвард КТ» з питання дотримання вимог податкового законодавства щодо неподання звіту про контрольовані операції за 2013 рік.

Результати перевірки оформлені актом від 15 травня 2015 року №149/22-04 (далі – акт перевірки) (т.1, а.с. 38-41).

Перевіркою встановлено порушення позивачем підпункту 39.4.2 пункту 39.4 статті 39 та пункту 24 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України.

Суть виявленого порушення полягає у тому, що ТОВ «Форвард КТ» не подало у термін до 1 жовтня 2014 року звіт про контрольовані операції за період з 1 вересня 2013 року по 31 грудня 2013 року з нерезидентом Ktonel Holdings Limited (Республіка Кіпр).

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Нормативно-правовим актом, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, є Податковий Кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI.

Підпунктом 39.4.2 пунктом 39.4 статті 39 Податкового кодексу України передбачено, що платники податків (крім Національного банку України), які протягом звітного періоду здійснювали контрольовані операції, зобов’язані подавати звіт про контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, до 1 травня року, наступного за звітним, засобами електронного зв’язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення трансфертного ціноутворення» від 13.05.2014 № 1260-VII, у 2014 році звіт про контрольовані операції, що відповідно до статті 39 цього Кодексу подається центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику за період з 1 вересня по 31 грудня 2013 року подається до 1 жовтня 2014 року.

Судом встановлено, що між ТОВ «Форвард КТ», як покупцем та Ktonel Holdings Limited (Республіка Кіпр), як продавцем, укладено контракт від 8 серпня 2013 року №11UA/13, за умовами якого продавець продає, а покупець купує на умовах контракту товар у кількості та по цінам, що зазначаються у специфікації (т.1, а.с. 55-60).

Як вбачається з матеріалів справи, за період з 23.10.2013 по 30.12.2013 ТОВ «Форвард КТ» на виконання контракту від 8 серпня 2013 року №11UA/13 отримано від нерезидента Ktonel Holdings Limited (Республіка Кіпр) товар на загальну суму 82466456,12 грн., що підтверджується копіями митних декларацій.

Вирішуючи питання чи є операції ТОВ «Форвард КТ» з нерезидентом Ktonel Holdings Limited (Республіка Кіпр) контрольованими у розумінні положень Податкового кодексу України, суд виходив з таких міркувань.

Так, відповідно до підпункту 39.2.1.2 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України (тут і далі - в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) для цілей цього Кодексу контрольованими операціями є господарські операції, однією із сторін яких є нерезидент, зареєстрований у державі (на території), в якій ставка податку на прибуток (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижче, ніж в Україні, або який сплачує податок на прибуток (корпоративний податок) за ставкою на 5 і більше відсоткових пунктів нижчою, ніж в Україні.

Перелік таких держав (територій) затверджується Кабінетом Міністрів України. Цей перелік держав (територій) центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, публікує щороку в офіційних друкованих виданнях та на офіційному веб-сайті із зазначенням ставок податку на прибуток (корпоративний податок). Інформація про зміну ставок публікується протягом трьох місяців з моменту такої зміни.

Підпунктом 39.2.1.4 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України встановлено, що господарські операції, передбачені у підпунктах 39.2.1.1 і 39.2.1.2 цієї статті, визнаються контрольованими за умови, що загальна сума таких операцій платника податків з кожним контрагентом дорівнює або перевищує 50 мільйонів гривень (без урахування податку на додану вартість) за відповідний звітний календарний рік.

Отже, для віднесення господарських операцій з нерезидентами до контрольованих необхідним є одночасне виконання двох умов:

- сторона операції-нерезидент, зареєстрований у державі (на території), в якій ставка податку на прибуток (корпоративний податок) на 5 і більше відсотків нижче, ніж в Україні (якщо в державі (на території) реєстрації такого нерезидента встановлено одну ставку податку на прибуток (корпоративного податку), або сторона операції-нерезидент сплачує податок на прибуток (корпоративний податок) за ставкою на 5 і більше відсотків нижчою, ніж в Україні (якщо в державі (на території) реєстрації такого нерезидента встановлено більше, ніж одну ставку податку на прибуток (корпоративного податку);

- загальна сума операцій (по кожному контрагенту окремо) дорівнює або перевищує 50 мільйонів гривень (без урахування податку на додану вартість) за відповідний календарний рік.

Сукупність таких обставин вказує на здійснення платником податків контрольованої операції, а отже, встановлює для нього обов’язки з використання методів визначення трансфертної ціни та складання і подання відповідних документів податкового контролю, визначених Законом.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, місцем реєстрації Ktonel Holdings Limited є Нікосія, Республіка Кіпр.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №1042-р затверджено Перелік держав (територій), у яких ставки податку на прибуток (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижчі, ніж в Україні, до якого включено, зокрема, Республіку Кіпр (далі – Перелік).

Як встановлено судом, загальна сума операцій позивача та контрагента-нерезидента за період з 1 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року складає 82466456,12 грн., у тому числі за період з 23.10.2013 року по 31 грудня 2013 року - 82466456,12 грн.

Відтак, зважаючи на те, що контрагент позивача зареєстрований у країні, що внесена до Переліку держав в якій ставка податку на прибуток (корпоративний податок) на 5 і більше відсотків нижче, ніж в Україні, а загальна сума операцій за відповідний календарний рік становить більше ніж 50 мільйонів гривень, суд погоджується з висновком податкового органу, що господарські операції позивача та Ktonel Holdings Limited є контрольованими у розумінні статті 39 Податкового кодексу України.

Суд відхиляє доводи позивача з приводу того, що контрольованими, у даному випадку, є лише ті операції, що мали місце у період з 25 грудня 2013 року по 31 грудня 2013 року, тобто з моменту прийняття Кабінетом Міністрів України розпорядження від 25 грудня 2013 року №1042-р та за умови, що загальна сума операцій з нерезидентом, місцем реєстрації якого є Республіка Кіпр, за такий період, перевищує 50 мільйонів гривень, оскільки підпунктом 39.4.1 пункту 39.4 статті 39 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей податкового контролю за трансфертним ціноутворенням звітним періодом є календарний рік.

Наведене положення узгоджується з вимогами підпункту 39.2.1.4 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України, за змістом якого господарські операції, передбачені у підпункті 39.2.1.2 цієї статті, визнаються контрольованими за умови, що загальна сума таких операцій платника податків з кожним контрагентом дорівнює або перевищує 50 мільйонів гривень (без урахування податку на додану вартість) за відповідний звітний календарний рік.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення трансфертного ціноутворення» від 13 травня 2014 року № 1260-VII підрозділ 10 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України доповнено пунктом 24, яким встановлено, що у 2014 році звіт про контрольовані операції, що відповідно до статті 39 цього Кодексу подається центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за період з 1 вересня по 31 грудня 2013 року подається до 1 жовтня 2014 року.

Системний аналіз наведених вище положень законодавства дає підстави для висновку, що періодом, за який суб’єкти господарювання зобов’язані подати звіт про контрольовані операції за 2013 рік, є період з 1 вересня 2013 року по 31 грудня 2013 року.

Тобто, якщо у період з 1 вересня 2013 року по 31 грудня 2013 року загальна сума операцій платника податків з нерезидентом, місцем реєстрації якого є країна, внесена до Переліку, перевищує або дорівнює 50 мільйонів гривень – такі операції є контрольованими.

При цьому, для обрахунку загальної суми операцій з нерезидентом дата внесення країни реєстрації нерезидента до Переліку або дата затвердження Переліку не має значення, якщо таке внесення або затвердження було здійснено у звітному періоді.

Судом встановлено, що звіт про контрольовані операції за 2013 рік ТОВ «Форвард КТ» до податкового органу подало 13 травня 2015 року, що підтверджується квитанцією №2, тобто з порушеннями строків, встановлених пунктом 24 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України. (т.2, а.с. 35).

Крім цього, суд вважає, що дії позивача щодо складання та подання до контролюючого органу звіту про контрольовані операції за 2013 рік із включенням до нього даних за господарськими операціями з Ktonel Holdings Limited спростовують твердження ТОВ «Форвард КТ» про відсутність ознак контрольованої операції, оскільки своїми діями позивач фактично визнав факт існування у нього обов’язку щодо подання такого звіту.

Жодних доказів щодо звернення до відповідача з заявами (листами) про те, що така декларація була подана позивачем помилково станом на дату розгляду справи по суті заявлених позовних вимог суду не надано.

Відтак, у суду не виникає сумнівів, що господарські операції позивача із Ktonel Holdings Limited за період з 1 вересня 2013 року по 31 грудня 2013 року є контрольованими у розумінні положень Податкового кодексу України, а звіт про ці операції необхідно було подати до контролюючого органу до 1 жовтня 2014 року.

Відповідно до пункту 120.3 статті 120 Податкового кодексу України неподання платником податків звіту та/або обов’язкової документації про здійснені ним протягом року контрольовані операції або невключення до такого звіту інформації про всі здійснені протягом звітного періоду контрольовані операції відповідно до вимог пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, тягне за собою накладення штрафу у розмірі 100 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, - у разі неподання (несвоєчасного подання) звіту про контрольовані операції.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач належних і достатніх доказів, які б спростували доводи відповідача у ході розгляду справи не надав.

З огляду на зазначене та беручи до уваги достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб’єкта владних повноважень, а доказів понесення ним витрат, пов’язаних з розглядом справи суду не надано, судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

Разом з цим, відповідно до частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір», у редакції, яка діяла до 1 вересня 2015 року, під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

За подання до адміністративного суду позову майнового характеру ставка судового збору встановлена у розмірі 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати (частина друга статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Із матеріалів справи вбачається, що розмір майнових вимог, заявлених позивачем, становить 114700,00 грн., отже, повна сума судового збору становить 2294,00 грн. (114700,00 х 2%)

Платіжним дорученням № 127 від 25.08.2015 позивач сплатив судовий збір у розмірі 230,00 (10%), таким чином, решта суми судового збору у розмірі 2064,00 грн. підлягає стягненню з позивача на користь бюджету.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард КТ» (ідентифікаційний код 38680015) до Державного бюджету України судовий збір у розмірі 2064 (дві тисячі шістдесят чотири) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Панченко Н.Д.

Постанову виготовлено у повному обсязі та підписано 10.12.2015