Справа № 22-а-23577/11
Суддя: Приходько К. П.
Дата ухвалення: 2011-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Категорія 89 07.10.2011
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 жовтня 2011 року м. Київ

Колегія судців судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у

складі:

головуючого: судді Приходька К.П.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Верланов С.М.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Броварському районі Київської області на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 лютого 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду в Броварському районі Київської області про поновлення пропущеного строку, визнання бездіяльності протиправною, стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2009 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати відмову Управління Пенсійного фонду України у м. Броварах Київської області в перерахунку соціальної допомоги, передбачену ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" неправомірною та зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити недоплачену щомісячну соціальну допомогу за період з 01 січня 2006 року по 31 жовтня 2009 року, включно, в сумі 4887 грн. 30 коп. та забезпечити її виплату.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 лютого 2010 року позов задоволено частково.

Зобовязано управління Пенсійного фонду України в Броварському районі Київської області здійснити нарахування ОСОБА_1 в період з листопада 2008 року по жовтень 2009 року підвищення до пенсії як дитині війни протиправними. Стягнуто з управління Пенсійного фонду України в Броварському районі Київської області на користь ОСОБА_2 1195 грн. 20 коп.державної соціальної допомоги як дитині війни, недоплаченої в період з листопада 2008 року по жовтень 2009 року.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Броварському районі Київської області просить скасувати постанову суду та ухвалити нову про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно ч. З ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

згідно ч. 1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно преамбули Закону України "Про соціальний захист дітей війни" цей Закон установлює правовий статус дітей війни і визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

Статтею 6 зазначеного Закону передбачена державна соціальна підтримка дітей війни, за змістом якої дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 7 цього Закону фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

По справі встановлено, що позивачка перебуває на обліку в УПФУ у Броварському районі Київської області, отримує пенсію за віком та має статус дитини війни і відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на державну соціальну підтримку у вигляді підвищення пенсії на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Ухвалюючи постанову про часткове задоволення позову, суд обгрунтовано виходив із засад пріоритетності законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку Діро те, що Управління Пенсійного фонду України в Броварському районі київської області, як орган, .ому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинно було діяти у відповідності з вимогами ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" і здійснити позивачці відповідні нарахування. але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводило, чим і допустило протиправну бездіяльність.

Проте, така надбавка йому виплачувалась у значно меншому розмірі, оскільки підпунктом 2 пункту 41 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", яким текст статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" був викладений в новій редакції, були звужені гарантовані Конституцією України та Законом України "Про соціальний захист дітей війни" права позивача на державну соціальну підтримку дітей війни у вигляді підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно пункту 2 Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення статті 67 розділу І, пунктів 2-4. 6-8. 10-18. підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24- т4, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35. пунктів 36-100 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" та пункту 3 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Згідно пункту 5 зазначеного Рішення положення Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Приймаючи постанову про задоволення позову, суд обгрунтовано виходив із засад пріоритетності законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те. що відповідач, як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинен був діяти у відповідності з вимогами ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і здійснити позивачу відповідні нарахування, але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводив, чим і допустив протиправну бездіяльність.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни обгрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору. Проблеми надання бюджетних коштів відповідачу для виконання покладених на нього обов'язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядались.

Проте, не можна погодитись з висновком суду в частині задоволення позовних вимог |одо стягнення на користь ОСОБА_1 щорічної соціальної державної допомоги в сумі Л195 грн. 20 коп. тому, враховуючи положення ч. З ст. 99 КАС (чинної на момент прийняття постанови), момент звернення до суду - 20.11.09 року (згідно дати реєстраційного штампу на позовній заяві - а.с. 2) та межі позовних вимог, останні підлягають задоволенню, починаючи з листопада 2008 року по жовтень 2009 року з врахуванням проведених виплат за цей період.

За наведених обставин, постанова суду в цій частині підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 201, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

постановила:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Броварському районі Київської області задовольнити частково.

Змінити постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 лютого 2010 року в частині періоду зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Броварському районі Київської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу в розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», зазначивши даний період «з листопада 2008 року по жовтень 2009 року з врахуванням проведених виплат за цей період».

В.іншій частині постанову залишити без змін.

і дганова набирає законцої сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути

оскаржена в касаціійному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий

Судді