Справа № 815/5628/15
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2015-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5628/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Вовченко O.A.,

секретар судового засідання Соколова М.С.,

за участі:

представників позивача - Кірікової Т.О., Розенбойма Ю.О.,(за довіреностями)

представника відповідача - Пятниченка А.О., (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Агропромислового торгівельного дому «СГ» (підприємство у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) до державної податкової інспекції у Малиновському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень, суд -

ВСТАНОВИВ:

Агропромисловий торгівельний дім «СГ» (підприємство у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) (далі АПТД «СГ», позивач), 07 вересня 2015 року звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області (далі ДПІ у Малиновському районі, відповідач) про скасування податкових повідомлень-рішень ДПІ у Малиновському районі від 17 серпня 2015 року:

- № форма «В4», яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за жовтень 2014 року на суму 84586 грн.;

- № форма «Р», яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на суму 892332 грн., у тому числі: 594888 грн., - за основним платежем та 297444 грн., - за штрафними санкціями;

- № форма «Р», яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 5 286 грн., у тому числі: 3524 грн., - за основним платежем та 1762 грн., - за штрафними санкціям;

- № форма «В1», яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за вересень 2014 року у розмірі 708776 грн., та нараховано 354388 грн., - штрафних санкцій.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27 липня 2015 року ДПІ у Малиновському районі був складений акт №92/15-52-22-03/30948582/4728 «Про результати планової виїзної документальної перевірки АПТД «СГ» () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р., валютного та іншого законодавства за період з 02.01.2014р. по 31.12.2014р.». На підставі акту перевірки ДПІ у Малиновському районі були прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення. В висновку акту перевірки, зазначено, що позивачем було віднесено до складу витрат - витрати у загальній сумі 460000 грн., що пов'язані з послугами охорони, отриманими від Підрозділу охорони «Дельта», що нібито не підтверджені як реально здійснені та не обґрунтовані зв'язком із господарською діяльністю. Позивач не погоджується з зазначеним висновком та зазначає, що в ході перевірки встановлено відповідачем наявність орендних правовідносин між позивачем та ПрАТ «Весело-Кутський комбінат хлібопродуктів» на підставі договору оренди №1 від 01.02.2012 року, за якими позивач отримав в оренду ремонтні майстерні та майданчик для зберігання автотранспорту, розташовані за адресою: Одеська область, Велико-Михайлівський район, с.Новоборисівка, вул.Леніна, 2. Відповідно до договору про надання послуг охорони №31 від 16 вересня 2013 року укладеного між позивачем та Підрозділом охорони «Дельта» предметом є надання послуг охорони товарно-матеріальних цінностей, офісних, складських, службових приміщень за вказаною вище адресою. Замовлення, отримання та оплата послуг з охорони має економічну мету та господарську необхідність для позивача, а висновки ДПІ у Малиновському районні з цього приводу є помилковими. Також в позові позивач не погоджується з запереченнями ДПІ у Малиновському районні щодо реальності господарських операцій зі зберігання зерна між ним та ПрАТ «Весело-Кутський комбінат хлібопродуктів», оформлених договором складського зберігання зерна №4 від 01 липня 2011 року, договором №7 про надання послуг з прийомки, сушки, підробітки, зберігання та відвантаження соняшника та кукурудзи від 01 вересня 2011 року, договором №16 про надання послуг з прийомки, сушки, підробітки, зберігання та відвантаження соняшника та кукурудзи від 01 вересня 2013 року, договором складського зберігання зерна №1 від 25 червня 2013 року та договором №2 про надання послуг з прийомки, сушки, підробітки, зберігання та відвантаження соняшника та кукурудзи від 01 листопада 2012 року. Укладання зазначених договорів відповідає видам діяльності, основним з яких є оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин. Необхідність отримання послуг зі зберігання та обробки зернових культур для позивача обумовлена вказівками Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні», а саме, що зерно підлягає зберіганню у зернових складах. З огляду на відсутність у позивача власних зерносховищ, у нього існувала господарська необхідність в укладанні договорів з ПрАТ «Весело-Кутський комбінат хлібопродуктів». Також, позивач не погоджується з висновком акту перевірки про нібито здійснення ним фінансових операцій з ПВКП «Прем'єр» по зустрічному перерахуванню грошових коштів. Між позивачем та ПВКП «Прем'єр» в 2011 році були укладені договори купівлі-продажу №1/12 від 26 грудня 2011 року, №2/12 від 26 грудня 2011 року та №3/12 від 22 грудня 2011 року, за якими позивач виступив продавцем сільськогосподарської продукції, асортимент, кількість та ціна якої визначена у договорах належним чином. У зв'язку з тим, що операції з поставки значної кількості відповідного товару не були проведені, а ціна товару збільшувалась через об'єктивні причини (інфляція, ріст цін на сільськогосподарську продукцію через міну попиту та пропозиції на ринку тощо) - за вимогою позивача вказані договори були припинені. Через це, проведена за ними передоплата була повернута позивачем на користь ПВКП «Прем'єр» в частині, що не була «закрита» відповідними поставками товару. В подальшому, між цими підприємствами були укладені договори, але на інших умовах, щодо ціни товару.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обґрунтування зазначені в адміністративному позові та в письмових поясненнях.

29 вересня 2015 року від представника відповідача за довіреністю до суду надійшли заперечення на адміністративний позов, де вказано, що ДПІ у Малиновському районні вважає позовні вимоги АПТД «СГ» безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. З посиланням на ст.ст. 16, 20 ПК України, в запереченнях на позов зазначено, що не передбачено необхідність надання будь-яких письмових запитів чи інших документів для можливості працівниками податкового органу для обстеження майна підприємства в ході проведення документальної перевірки. До витрат та амортизаційних відрахувань вказаних в п.п. 14.1.27 та п. 144.1 ПК України, відносяться тільки ті витрати, які пов'язані з діяльністю платника податку, визначеною п.п. 14.1.36 ПК України. Результати проведення відповідно до наказу керівника АПДТ «СГ» від 17.07.2015 року №11 інвентаризації окремої частини основних засобів працівникам податкового органу в ході перевірки не надавалися та ними не запитувалися. В ході перевірки встановлено, що АПТД «СГ» до складу витрат віднесені витрати у загальній сумі 460000 грн. (без ПДВ), пов'язані з послугами охорони, отриманими від Підрозділу охорони «Дельта», які за змістом інформації, наведеної у первинних документах, не підтверджуються як реально здійснені та необґрунтовані зв'язком із господарською діяльністю. До перевірки не було надано розпоряджень щодо знаходження на об'єктах осіб охоронних організацій з зазначенням особових даних таких працівників, журналів прийняття - здачі об'єктів під охорону по об'єктам тощо, інформації щодо прийняття під охорону конкретних об'єктів, актів прийому - передачі об'єктів. Під час перебування посадових осіб органу податкової служби на пропускному пункті елеватору ПрАТ «Весело-Кутський КХП» та не допуску для огляду майна АПТД «СГ» встановлено, що охоронні організації надають послуги безпосередньо ПрАТ «Весело-Кутський КХП», а не перевіряємому платнику АПТД «СГ». Вході перевірки встановлено що АПТД «СГ» до складу витрат віднесені витрати у загальній сумі 30000 грн., (без ПДВ), пов'язані з послугами оренди, отриманими від ПрАТ «Весело-Кутський КХП», які не підтверджуються як реально здійснені та не обґрунтовані зв'язком із господарською діяльністю. До перевірки не було надано будь-яких підтверджуючих документів щодо прийому-передачі об'єктів оренди. Договором оренди площа приміщень та майданчика не обумовлені, додаткові угоди із визначенням площі орендуємих приміщень до перевірки не надавалися. З зазначеного зроблено висновок, що послуги оренди під розміщення транспортної техніки АПТД «СГ» не споживалися. Віднесені до складу витрат АПТД «СГ» у сумі 951290 грн., (без ПДВ), пов'язані з послугами зберігання та обробці зернових культур, отриманими від ПрАТ «Весело-Кутський КХП» не обґрунтовані зв'язком із господарською діяльністю. Акти виконаних робіт - послуг, оформлені в загалі, а саме:без розшифровки обсягів зберігання (т), кількості днів, в результаті чого перевіркою не можливо дослідити зв'язок з господарською діяльністю. Укладання двох різних договорів купівлі-продажу між АПТД «СГ» та ПВКП «Прем'єр» за якими здійснювалися зустрічні перерахування коштів в однакових сумах не змінюють характеру взаємовідносин вказаних підприємств, як позичальника та отримувача фінансової допомоги, якою АПТД «СГ» безоплатно користувалося протягом всього перевіряє мого періоду в сумі 10799179,55 грн. Ненадання до перевірки даних аналітичного обліку є порушенням з боку платника податків діючого законодавства, яке крім того, унеможливлює підтвердження достовірності підрахунку витрат підприємства. В ході перевірки встановлено, що АПТД «СГ» до складу податкового кредиту віднесено суми ПДВ по податковим накладним у розмірі 560193,00 грн., та по розрахункам коригування кількісних та вартісних показників до податкових накладних на загальну суму «-» 433195,00 грн., пов'язані з отриманням послуг з транспортного обслуговування ТОВ «Транс-сервіс», які оформлені неналежним чином. В податкових накладних відсутня інформація щодо надання транспортних послуг, за якими маршрутами, якими транспортними засобами, обсяги вантажу, відсутня інформація з посиланнями на акти прийому-передачі послуг, кількість, тощо. Товарно-транспортні накладні за участю ТОВ «Транс-сервіс», до перевірки не надавалися.

В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення адміністративного позову з підстав зазначених в запереченнях на адміністративний позов.

Вислухавши пояснення представників позивача, представника відповідача, розглянувши подані документи та матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Агропромисловий торгівельний дім «СГ» (підприємство у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю), (ідентифікаційний код 30948582), зареєстроване як юридична особа 11.05.2000 року за № 7024499. Місцезнаходження позивача за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, 32, та перебуває на обліку в ДПІ у Малиновському районі. Відповідно до довідки Головного управління статистики в Одеській області АА№726214 позивач здійснює види діяльності за КВЕД-2010: 46.21 - оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 46.90 - неспеціалізована оптова торгівля; 46.12 - діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами; 49.41 - вантажний автомобільний транспорт; 77.31 - надання в оренду сільськогосподарських машин і установок; 77.11 - надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів (т.1 а.с. 88).

Відповідно до п.п. 20.1.4. п. 20.1. ст. 20, п.77.1 ст. 77, п. 82.1 ст. 82 ПК України, органи державної податкової служби, як контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків п.п. 20.1.4. п. 20.1. ст.20). Документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок (п.77.1 ст. 77). Тривалість перевірок, визначених у статті 77 цього Кодексу, не повинна перевищувати 30 робочих днів для великих платників податків, щодо суб'єктів малого підприємництва - 10 робочих днів, інших платників податків - 20 робочих днів. Продовження строків проведення перевірок, визначених у статті 77 цього Кодексу, можливе за рішенням керівника контролюючого органу не більш як на 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб'єктів малого підприємництва - не більш як на 5 робочих днів, інших платників податків - не більш як на 10 робочих днів (п. 82.1 ст. 82).

Відповідно до наказу ДПІ у Малиновському районі від 30.06.2015 року № 619 та згідно плану графіку, посадовими особами ДПІ в період з 30.06.2015 року по 20.07.2015 року проведено планову виїзну документальну перевірку АПТД «СГ», з питань дотримання вимог податкового, законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року. За результатами перевірки складено акт від 27.07.2015 року № 92/15-52-22-03/30948582/4728 (т.1 а.с. 12-52).

В висновку акту перевірки зазначено, що перевіркою встановлено порушення АПТД «СГ: ведення бухгалтерського обліку; п.п.14.1.257 п.14.1 ст. 14, п.п. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135, п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п.п. 16.1.13 п. 16.1 ст. 16, п. 138.2 ст. 138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, п. 144.1 ст. 144 ПК України, в результаті чого заниження податку на прибуток за 2014 рік у сумі 594888 грн; п.п. 14.136 п. 14.1 ст. 14, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст.201 ПК України, встановлено завищення суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (р.23.1) по декларації за вересень 2014 року на 708776,0 грн., та занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до бюджету за жовтень 2014 року в сумі 3524,00 грн.

На підставі даного акту ДПІ у Малиновському районі, 17 серпня 2015 року прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за жовтень 2014 року в сумі 84 586,00 грн.(т.1 а.с. 74);

- № яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на суму 892332,00 грн., у тому числі: 594888,00 грн., - за основним платежем та 297444,00 грн., - за штрафними санкціями (т.1 а.с. 75);

- № яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість на суму 5286 грн., у тому числі: 3524 грн., - за основним платежем та 1762,00 грн., за штрафними санкціями (т.1 а.с. 76);

- № яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за вересень 2014 року у розмірі 708776,00 грн., та нараховано 354388,00 грн., штрафних санкцій (т.1 а.с.77).

В акті планової перевірки позивача від 27.07.2015 року, зазначено: «перевіркою встановлено, що АПТД «СГ» укладено договір оренди нежитлового приміщення, ремонтних майстерень та асфальтного покриття від 01.02.2012 № 1 з ПАТ «Весело-Кутський КХП», в якому не визначена площа ремонтних майстерень та асфальтного покриття для зберігання транспортних засобів.» «Під час проведення планової перевірки службовими особами податкового органу 16.07.2015 року було здійснено виїзд на територію ПрАТ «Весело-Кутський КХП». Але посадові особи податкового органу охороною службою ТОВ «Альянс Сервіс Юг» за вказівкою директора ПрАТ «Весело-Кутський КХП» для огляду (обстеження) орендуємих приміщень, транспортних засобів, які належать АПТД «СГ», допущені не були». «В порушення п.п.14.1.36, 14.1.185 п. 14.1 ст. 14, п. 198.3 ст. 198 ПК України, АПТД «СГ» безпідставно сформовано податковий кредит у перевіряємому періоді за рахунок сум ПДВ по податковим накладним, по отриманим послугам оренди майданчика для зберігання транспортних засобів від ПАТ «Весело-Кутський КХП» на загальну суму ПДВ 6500,0 грн., які не можливі до розгляду в якості належного підтвердження податкового кредиту, оскільки ці податкові накладні не мають статусу юридично значимої не відповідають вимогам п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 та порушує п. 198.3 ст. 198 ПК України (т.1 а.с. 34, 25, 35). Також відповідачем зазначено в акті, що до перевірки не надано інших будь-яких первинних документів, які мають суттєве значення для висновку чи були спожиті ті чи інші обсяги, чи могли бути придбані АПТД «СГ» результати отриманих послуг...

Приписами п.п. 14.1.36 п.14.1 ст. 14 ПК України визначено поняття п.п. 14.1.185, а саме, що це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п.п. 14.1.185 п.14.1 ст. 14 ПК України визначено, що постачання послуг це будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об'єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об'єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності.

Пунктом 198.3 ст. 198 ПК України, передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Вимоги при складані та реєстрації податкової накладної визначені ст. 201 ПК України, а положеннями п.п. 14.1.36, п.п. 14.1.185 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено лише поняття «господарської діяльності» та «постачання послуг», отже в акті не зазначено, які саме допущені порушення при складанні та реєстрації податкових накладних по взаємовідносинам позивача з ПрАТ «Весело-Кутський КХП» при виконанні умов договору оренди № 1 від 01.02.2012 року, та яким саме чином податкові накладні не відповідають вимогам п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 та порушують п. 198.3 ст. 198 ПК України.

В акті перевірки відсутні посилання на порушення приписів ст. 201 ПК України якою саме визначені вимоги до податкової накладної.

З досліджених в судовому засіданні письмових доказів вбачається, що 01.02.2012 року між АПТД «СГ» (орендар) та ВАТ «Весело-Кутський КХП» (орендодавець) укладено договір оренди № 1 (т.1 а.с. 78, т. 2 а.с. 169) Предметом договору є строкове платне користування нежитлових приміщень ремонтних майстерень (первісна вартість 141517 грн.), а також асфальтне покриття (первісна вартість 126276 грн., залишкова вартість 4012,81 грн.) за адресом 67121, Одеська область, Великомихайлівський район, с.Новоборисівка, вул. Леніна, буд. 2 для використання на умовах визначених у даному договорі. Відповідно до акту прийому-передачі від 01.02.2012 року позивач отримав в строкове платне користування нежитлові приміщення ремонтних майстерень та асфальтного покриття за адресою: 67121, Одеська область, Велиомихайлівський район, с.Новоборисівка, вул..Леніна, буд.2 (т.1 а.с. 79, т. 2 а.с. 170).

На підтвердження виконання умов договору оренди майстерні та майданчика зі зберігання автомашин позивачем надано:

- акти здачі прийняття робіт (надання послуг) №9 від 31 січня 2014 року, №11 від 28 лютого 2014 року, №9 від 31 березня 2014 року, №19 від 30 квітня 2014 року, №6 від 30 травня 2014 року, №8 від 30 червня 2014 року, №27 від 31 липня 2014 року, №24 від 31 серпня 2014 року, №15 від 30 вересня 2014 року, №9 від 31 жовтня 2014 року, №13 від 30 листопада 2014 року, №8 від 31 грудня 2014 року (т.2 а.с. 178-189);

- платіжні доручення №1574 від 30 січня 2014 року, №1652 від 21 березня 2014 року, №1659 від 24 березня 2014 року, №25 від 25 березня 2014 року, №1708 від 16 квітня 2014 року, №1794 від 27 травня 2014 року, №1948 від 25 грудня 2014 року (т.2 а.с. 171-177);

- податкові накладні: №9 від 25 березня 2014 року, №17 від 31 березня 2014 року, №8 від 31 грудня 2014 року, №6 від 27 травня 2014 року, №8 від 30 червня 2014 року, №9 від 31 жовтня 2014 року, №9 від 30 січня 2014 року, №13 від 30 листопада 2014 року, №15 від 30 вересня 2014 року, №27 від 31 липня 2014 року, №24 від 31 серпня 2014 року, №19 від 16 квітня 2014 року, №11 від 28 лютого 2014 року (т. 2 а.с. 190-203). Зазначені документи були предметом дослідження під час проведення перевірки, що підтверджено додатком № 4 до акту перевірки (т.1 а.с. 58-61).

Також на підтвердження площі орендованого майданчику згідно договору оренди № 1 від 01.02.2012 року, до суду надано лист ПрАТ «Весело-Кутський КХП» від 31 липня 2015 року за вих. №17, де вказано, що площа орендованого майданчика складає 5000 (п'ять тисяч) квадратних метрів. (т.2 а.с. 26).

Під час розгляду справи судом досліджено акт «про не допуск посадових (службових) осіб до територій, приміщень (крім житла громадян) та іншого майна, що використовується для провадження господарської діяльності, під час проведення планової перевірки Агропромислового торгівельного дому «СГ» , з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року» № 87/22-226/30948582 від 20.07.2015 року (т.4 а.с. 224-227).

Згідно з п.п. 16.1.13 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов'язаний допускати посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов'язані з утриманням об'єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Отже з зазначених приписів вбачається, що обов'язок допускати посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій покладено саме на платника податків. Проте як встановлено в судовому засіданні з акту перевірки та акту про не допуск, а також пояснень представників сторін, позивач не здійснював будь яких дій щодо не допуску перевіряючих до територій, приміщень і іншого майна, що використовується для провадження господарської діяльності, а також не був повідомлений посадовими особами ДПІ у Малиновському районі про проведення огляду орендуємих приміщень та автотранспорту та про не допуск сторонніми особами (охороною службою ТОВ «Альянс Сервіс Юг») до огляду орендуємих приміщень та автотранспорту на території ПрАТ «Весело-Кутський КХП».

Враховуючи викладене судом не встановлено порушень посадовими особами АПТД «СГ» п.п. 16.1.13 п. 16.1 ст. 16 ПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 70 КАС України суд не бере до уваги як доказ акт про не допуск № 87/22-226/30948582 від 20.07.2015 року, оскільки він не підписаний посадовими особами ДПІ у Малиновському районі та містить розбіжності в датах так в описовій частині акту (т.4 а.с. 227) вказано що виїзд на територію ПрАТ «Весело-Кутський КХП» службовими особами податкового органу здійснено 16.07.2015 року при цьому акт про не допуск посадових осіб датований 20.07.2015 року, отже неможливо з даного акту встановити дату та час не допуску до територій та приміщень працівників ДПІ.

Враховуючи викладене судом не встановлено, що позивачем порушено приписи п.п. 14.1.36, п.п. 14.1.185 п. 14.1 ст. 14, п. 198.3 ст. 198 ПК України при здійснені АПТД «СГ» господарської діяльності згідно договору оренди № 1 від 01.02.2012 року укладеного з ПрАТ «Весело-Кутський КХП».

В акті перевірки від 27.07.2015 року (т.1 а.с. 35-37) зазначено, «що перевіркою встановлено, що АПТД «СГ» укладено типові договори складського зберігання з ПАТ «Весело-Кутський КХП» від 01.07.2011 № 4, від 01.09.2011 № 7, від 01.11.2012 № 2, від 25.06.2013 № 1, від 01.09.2013 № 16 та від 20.08.2014 № 15». «Пунктом 3 вказаних договорів передбачена вартість послуг в розрізі найменувань. Протягом періоду, що перевірявся АПТД «СГ» до складу податкового кредиту відносило суми ПДВ по податковим накладним. В номенклатурі яких було зазначено «Послуги по прийманню та зберіганню зернових» без зазначення типу зернових, тоннажу, кількості виписаних квитанцій та без зазначення кожної окремої послуги». «В порушення п. 198.2, 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 підприємством до складу податкового кредиту віднесені суми ПДВ у розмірі 14408,0 грн.,…. за отриманими послугами приймання та зберігання від ПАТ «Весело-Кутський КХП» за податковими накладними, які оформлені з порушенням вимог податкового законодавства».

Приписами п.198.2, п. 198.6 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. (п.198.2). Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п. 198.6) (редакція чинна в період складання податкових накладних).

Відповідно до п. 201.1 ст. 201ПК України, у податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу) ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

З досліджених письмових доказів судом встановлено, що між ПАТ «Весело-Кутський КХП» (Зерновий склад) та АПТД «СГ» (поклажодавець) укладено договори складського зберігання зерна:

- 01 липня 2011 року № 4 предметом договору є надання послуг по прийняттю, сушці, підробці та зберіганню зерна в кількості та асортименті: пшениця 100 тис. тонн; ячмінь 20 тис. тонн; овес 10 тис. тонн; жито - 10 тис. тонн. Згідно п. 3.1 договору вартість послуг з ПДВ, що надаються Зерновим складом на 01.07.2011 року становить ціна з ПДВ: прийняття - 13,80 за 1 фіз.тонну; підробка 8,10 за 1 т%; сушка - 14,70 за 1 т%; зберігання 12,50 за 1 фіз.тонну; переоформлення 10,00 за кожне переоформлення; виписка складської квитанції 10,00 за 1 квитанцію; виписка простого складського свідоцтва 20,00 за 1 квитанцію; погрузла на автотранспорт 40,00 за 1 тонну (т.1 а.с. 83);

- 01 вересня 2011 року № 7 предметом договору є надання послуг по прийняттю, сушці, підробці та зберіганню соняшнику, кукурудзи. Згідно п. 3.1 договору вартість послуг з ПДВ, що надаються станом на 01.08.2011 року становить:

щодо соняшнику: прийняття - 16,00 за 1 фіз.тонну; підробка 10,00 за 1 т%; сушка - 14,00 за 1 т%; зберігання 16,00 за 1 фіз.тонну; переоформлення 10,00 за кожне переоформлення; виписка складської квитанції 10,00 за 1 квитанцію; виписка простого складського свідоцтва 20,00 за 1 квитанцію; погрузла на автотранспорт 40,00 за 1 тонну;

щодо кукурудзи: прийняття - 12,00 за 1 фіз.тонну; підробка 7,00 за 1 т%; сушка - 17,00 за 1 т%; зберігання 12,50 за 1 фіз.тонну; переоформлення 10,00 за кожне переоформлення; виписка складської квитанції 10,00 за 1 квитанцію; виписка простого складського свідоцтва 20,00 за 1 квитанцію; погрузка на автотранспорт 35,00 за 1 тонну;(т.1 а.с. 84);

- 01 вересня 2013 року № 16 предметом договору є надання послуг по прийняттю, сушці, підробці та зберіганню соняшнику, кукурудзи терміном до 01.06.2014 року. Згідно п. 3.1 договору вартість послуг з ПДВ, що надаються станом на 01.09.2013 року становить:

щодо соняшнику: прийняття - 16,00 за 1 фіз.тонну; підробка 10,00 за 1 т%; сушка - 18,00 за 1 т%; зберігання 16,00 за 1 фіз.тонну; переоформлення 20,00 за кожне переоформлення; виписка простого складського свідоцтва 20,00 за 1 квитанцію; погрузла на автотранспорт 40,00 за 1 тонну; виписка складської квитанції 10,00 за 1 квитанцію;;

щодо кукурудзи: прийняття - 12,60 за 1 фіз.тонну; підробка 7,00 за 1 т%; сушка - 20,00 за 1 т%; зберігання 12,50 за 1 фіз.тонну; переоформлення 20,00 за кожне переоформлення; виписка простого складського свідоцтва 20,00 за 1 квитанцію; погрузла на автотранспорт 35,00 за 1 тонну; виписка складської квитанції 10,00 за 1 квитанцію; (т.1 а.с. 85);

- 25 червня 2013 року № 1 предметом договору є надання послуг по прийняттю, сушці, підробці та зберіганню зерна в кількості та асортименті: пшениця 100 тис. тонн; ячмінь 20 тис. тонн; овес 10 тис. тонн; жито - 10 тис. тонн. Згідно п. 3.1 договору вартість послуг з ПДВ, що надаються Зерновим складом на 01.06.2013 року становить ціна з ПДВ: прийняття - 13,80 за 1 фіз.тонну; підробка 8,10 за 1 т%; сушка - 17,50 за 1 т%; зберігання 12,50 за 1 фіз.тонну; переоформлення 10,00 за кожне переоформлення; виписка складської квитанції 10,00 за 1 квитанцію; виписка простого складського свідоцтва 20,00 за 1 квитанцію; погрузла на автотранспорт 40,00 за 1 тонну (т.1 а.с. 86);

- 01 листопада 2012 року № 2 предметом договору є надання послуг по прийняттю, сушці, підробці та зберіганню кукурудзи 20000 тонн терміном до 01.06.2013 року. Згідно п. 3.1 договору вартість послуг з ПДВ, що надаються станом на 01.08.2012 року становить:

щодо соняшнику: прийняття - 16,00 за 1 фіз.тонну; підробка 10,00 за 1 т%; сушка - 14,00 за 1 т%; зберігання 16,00 за 1 фіз.тонну; переоформлення 10,00 за кожне переоформлення; виписка простого складського свідоцтва 20,00 за 1 квитанцію; погрузла на автотранспорт 40,00 за 1 тонну; виписка складської квитанції 10,00 за 1 квитанцію;

щодо кукурудзи: прийняття - 12,60 за 1 фіз.тонну; підробка 7,00 за 1 т%; сушка - 20,00 за 1 т%; зберігання 12,50 за 1 фіз.тонну; переоформлення 20,00 за кожне переоформлення; виписка простого складського свідоцтва 20,00 за 1 квитанцію; погрузла на автотранспорт 35,00 за 1 тонну; виписка складської квитанції 10,00 за 1 квитанцію; (т.1 а.с. 87).

Позивачем в обґрунтування позовних вимог до суду надано на підтвердження виконання договору складського зберігання: від 01 липня 2011 року №4 податкові накладні: №6 від 22 квітня 2014 року на суму 9948,26 грн., №8 від 27 травня 2014 року на суму 9093,28 грн., №14 від 28 лютого 2014 року на суму 8459,17 грн., №18 від 14 січня 2014 року на суму 5303,24 грн., №19 від 30 січня 2014 року на суму 5000,00 грн., №10 від 30 листопада 2014 року на суму 813,44 грн., №11 від 30 листопада 2014 року на суму 6819,54 грн., №13 від 31 травня 2014 року на суму 813,44 грн., №13 від 31 грудня 2014 року на суму 813,44 грн., №18 від 30 квітня 2014 року на суму 1 447,55 грн. (т. 3 а.с. 33, 48,53,54, 58, 91, 93, 99-100, 109); від 01 вересня 2011 року № 7 податкові накладні: №15 від 28 лютого 2014 року на суму 14,18 грн.; (т.3 а.с. 104); від 01 вересня 2013 року № 16 податкові накладні: №4 від 25 березня 2014 року на суму 11995,73 грн., №5 з від 31 березня 2014 року на суму 49840,00 грн., №13 від 28 лютого 2014 року на суму 11 404,27 грн., розрахунок №15 від 31 травня 2014 року коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної № 5 від 31.03.2014 року (т. 3 а.с. 34-35, 52, 111); від 25 червня 2013 року № 1 податкові накладні: №11 від 30 червня 2014 року на суму 53856,20 грн., №15 від 30 червня 2014 року на суму 26 261,76 грн., №1 від 20 лютого 2014 року на суму 115 100,00 грн., №1 від 17 січня 2014 року на суму 89810,00 грн., №2 від 20 січня 2014 року на суму 60200,00 грн., №10 від 11 квітня 2014 року на суму 8000,00 грн., №11 від 16 квітня 2014 року на суму 14 990,00 грн., №12 від 17 квітня 2014 року на суму 15000,00 грн., №13 від 22 квітня 2014 року на суму 8000,00 грн., №14 від 23 квітня 2014 року на суму 500,00 грн., №15 від 29 квітня 2014 року на суму 20000,00 грн., №16 від 30 квітня 2014 року на суму 25200,00 грн., №9 від 30 травня 2014 року на суму 12880,00 грн., №12 від 31 травня 2014 року на суму 35712,17 грн., №14 від 31 травня 2014 року на суму 13519,78 грн., №11 від 23 січня 2014 року на суму 10000,00 грн., №12 від 30 січня 2014 року на суму 29804,00 грн., №11 від 20 грудня 2013 року на суму 15000,00 грн., №20 від 14 січня 2014 року на суму 3000,00 грн., №9 від 30 травня 2014 року на суму 12880,00 грн., №10 від 11 квітня 2014 року на суму 8000,00 грн., №11 від 16 квітня 2014 року на суму 14990,00 грн., №12 від 17 квітня 2014 року на суму 15000,00 грн., №12 від 31 травня 2014 року на суму 35712,17 грн., №13 від 22 квітня 2014 року на суму 8000,00 грн., №14 від 23 квітня 2014 року на суму 500,00 грн., №14 від 31 травня 2014 року на суму 13 519,78 грн., №15 від 29 квітня 2014 року на суму 20000,00 грн., №15 від 30 червня 2014 року на суму 26261,76 грн., №16 від 30 квітня 2014 року на суму 25200,00 грн. (Т.3 а.с. 31-32,36-47, 49-51, 55-57, 60,88,90, 92, 94-95, 97, 101,103,105-107); від 01 листопада 2012 року № 2 податкові накладні: №9 від 30 листопада 2014 року на суму 87,24 грн., №12 від 31 грудня 2014 року на суму 87,24 грн., (т.3 а.с. 89, 96).

Дослідивши вище зазначені податкові накладні вбачається, що в даних накладних наявні всі обов'язкові реквізити податкової накладної відповідно до приписів п. 201.1 ст. 201ПК України, в тому числі опис послуг їх кількість та обсяги.

Також суд звертає увагу, що а ні в акті перевірки, а ні в судовому засіданні відповідачем не зазначено, які саме порушення приписів п.198.2, ст. 198 ПК України встановлені під час перевірки.

За послуги зберігання зернових рослин згідно значених договорів, позивачем перераховані грошові кошти на рахунок ПАТ «Весело-Кутський КХП», що підтверджено платіжними дорученнями (т.3 а.с. 62-86)

Також судом досліджені акти здачі прийняття робіт (надання послуг) з розшифровками наданих послуг згідно тонно/днів та наданих послуг за кожним договором з зазначенням термінів виконання з переліком послуг (т.1 а.с. 164-281).

Враховуючи викладене під час розгляду справи судом не встановлено, та відповідачем не доведено порушення АПТД «СГ» приписів п.198.2, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 ПК України

В описовій частині акту перевірки від 27.07.2015 року відповідачем зазначено (т.1 а.с. 37-39), що «в ході перевірки встановлено що на балансі АПТД «СГ» рахуються транспортні засоби на загальну суму 10524511,0 грн., які є власністю підприємства. В періоді, що перевірено АПТД «СГ» укладено договір з ТОВ «Транс-Сервіс» від 18.09.1998 року № 1. Згідно вказаного договору ТОВ «Транс-Сервіс» надавав послуги по транспортному обслуговуванню. В податкових накладних та розрахунках коригування кількісних та вартісних показників до податкових накладних в номенклатурі зазначено «послуги з транспортного обслуговування». Акти виконаних робіт до перевірки не надавались у зв'язку з тим, що фактично вказані послуги надані не були. В ході перевірки встановлено, що АПТД «СГ» до складу податкового кредиту віднесено суми ПДВ по податковим накладним у розмірі 560193,0 грн., та по рахунках коригування кількісних та вартісних показників до податкових накладних на загальну суму (-433195,0 грн.) пов'язані з отриманням послуг з транспортного обслуговування отриманими від ТОВ «Транс-Сервіс», які за змістом інформації, наведеної у податкових накладних, не підтверджуються як реальні для здійснення (при наявності власних транспортних засобів), та не обґрунтовані зв'язком з господарською діяльністю». «В порушення п.п. 14.1.36, 14.1.185 п. 14.1 ст. 14, п. 198.3 ст. 198 ПК України, АПТД «СГ» безпідставно сформовано податковий кредит у перевіряємому періоді за рахунок сум ПДВ по податковим накладним, по отриманим послугам з транспортного обслуговування від ТОВ «Транс-Сервіс» на загальну суму ПДВ 560193,0 грн., та за рахунок включення сум ПДВ по розрахунках кількісних та вартісних показників до податкових накладних на загальну суму (-433195,0 грн.) які неможливі до розгляду в якості належного підтвердження податкового кредиту, оскільки ці податкові накладні не мають статусу юридично значимої, не відповідають вимогам п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 та порушує п. 198.3 ст. 198 ПК України».

З досліджених належних доказів судом встановлено, що 18 вересня 1998 року між ПП «СГ» (замовник) та ТОВ «Транс-Сервіс» (виконавець) укладено контракт на транспортно-експедиційне обслуговування (т.2 а.с. 35-39), де предметом контракту визначено виконання робіт по транспортно-експедиційному обслуговуванню експортного вантажу замовника. В розділі 2 контракту визначені обов'язки виконавця: виконання робіт з погодження питань, пов'язаних з перевезенням, перевалкою та інспекцією вантажу з причетним організаціями (Одеський морський торгівельний порт, Одеський портовий елеватор, митні органи, державна хлібна інспекція тощо) (п.2.1); організовувати облік вантажу замовника, що надходить до ОПЗ (п. 2.2); брати участь разом з Одеським портовим елеватором у роботах, пов'язаних з подачею вантажу до судів (п.2.4), оформлювати відповідні транспортні документу на вантаж (п.2.6). Згідно розділу 3 контракту позивачу надаються послуги з перевезення вантажу залізничним транспортом. Також, пункт 3.3 Контракту містить норму щодо відправлення вантажу у технічно справних та комерційно придатних спеціальних вагонах (зерновозах)… 16 травня 2000 року до вказаного контракту внесені зміни в зв'язку з реорганізацією ПП «СГ» в АПТД «СГ» (т.2 а.с. 40). Також 03.01.2014 року між зазначеними сторонами укладено додаткову угоду до контракту, де визначено обов'язки виконавця по комплексу послуг по експедируванню сільськогосподарської продукції в кількості 7000,000т.+/-10%. Відвантаження повинно проводитися залізничним транспортом на умовах СРТ, термін відвантаження до 23.01.2014 року (т.2 а.с. 41). 01.03.2014 року між АПТД «СГ» та АПТД «СГ» укладено додаткову угоду до контракту яким визначено номер контракту від 18.09.1998 року під № 1 (т.2 а.с. 42). 01.04.2014 року між зазначеними сторонами укладено додаткову угоду до контракту, де визначено обов'язки виконавця по комплексу послуг по експедируванню сільськогосподарської продукції в кількості 2000,000т.+/-10%. Відвантаження повинно проводитися залізничним транспортом на умовах СРТ, термін відвантаження до 31.05.2014 року (т.2 а.с. 43). 02.06.2014 року між зазначеними сторонами укладено додаткову угоду до контракту, де визначено обов'язки виконавця по комплексу послуг по експедируванню сільськогосподарської продукції в кількості 2000,000т.+/-10%. Відвантаження повинно проводитися залізничним транспортом на умовах СРТ термін відвантаження до 30.06.2014 року (т.2 а.с. 44). Вказані документи: контракт та додаткові угоди надавалися відповідачу на запит, що підтверджено супровідним листом АПТД «СГ» від 10.08.2015 року з відміткою про отримання 10.08.2015 року (т.3 а.с. 112-113).

З вищезазначених документів вбачається, що в перевіряємому періоді умови контракту та додаткових угод виконувалося ТОВ «Транс-Сервіс» та позивачем з використанням залізничного транспорту, а отже посилання відповідача в акті про не обґрунтованість контракту на транспортно-експедиційне обслуговування зв'язком з господарською діяльністю АПТД «СГ», оскільки у позивача є власні транспортні засоби суд вважає необґрунтованим, оскільки у позивача наявний лише автотранспорт та вибір транспорту відвантаження вантажу саме залізницею це є господарською діяльністю позивача, а також предмет даного контракту не обмежується послугою по перевезенням вантажу, а вбачає і інші послуги експедиційного обслуговування.

На підтвердження виконання умов контракту позивачем надано витяг з ЄДРПОУ відносно ТОВ «Транс-Сервіс», серія АГ №70 (т.3 а.с. 116-120), де передбачено в видах діяльності ТОВ «Транс-Сервіс» за КВЕД-2010 - інша допоміжна діяльність у сфері транспорту (52.29).

До суду відповідачем не надано доказів невиконання умов вказаного контракту.

На спростування висновків відповідача в акті перевірки АПТД «СГ» надано до суду наступні документи: податкові накладні, оформлені ТОВ «Транс-Сервіс» на виконання умов контракту від 18.09.1998 року (з розрахунками корегування) (т.4 а.с. 47-135); акти здачі-прийняття робіт (надання послуги) (т.3а.с. 150-152, 154-156); звіти ТОВ «Транс-Сервіс», складених в ході виконання Договору від 18.09.1998 року (т.2 а.с. 153); реєстри вагонів (т.3 а.с. 170-172); переліки Єдиного технологічного центру по обробці документів Одеської залізниці (т.3 а.с. 157-169); залізничні накладні (т.3 а.с. 173-204).

На підтвердження оплати послуг ТОВ «Транс-Сервіс» згідно контракту № 1 від 18.09.1998 року, позивачем надано платіжні доручення на оплату послуг (т.4 а.с. 160-220).

Вище вказані документи підтверджують факт реальності здійснення ТОВ «Транс-Сервіс» своїх обов'язків з транспортно-експедиційного обслуговування відповідно до контракту № 1 від 18 вересня 1998 року, містять інформацію щодо кількості товару, його виду, дані щодо залізничних вагонів, дату їх відправлення, маршрут руху.

Також під час розгляду справи судом встановлено, що крім документів, які надані позивачем під час перевірки (додаток №9 до акту (т.1 а.с. 69-71) первинні бухгалтерські документи по взаємовідносинам з ТОВ «Транс-Сервіс» надавалися позивачем до ДПІ у Малиновському районні разом з запереченнями до акту від 27.07.2015 року. Що підтверджено відміткою про отримання заперечень з додатками в ДПІ 06.07.2015 року (т. 2 а.с. 28-34).

На підтвердження здійснення господарської діяльності за контрактом № 1 укладеним з ТОВ «Транс-Сервіс», позивачем надані первині бухгалтерські документи щодо подальшого використання товару:

- контракт №РСН259-FC від 19 березня 2014 року укладений між АПТД «СГ» (продавець) та МАГ Коммодітіз АГ (покупець) на поставку кукурудзи врожаю 2013 року (т.3 а.с. 124-130). На підтвердження виконання умов контракту надано вантажно-митні декларації: №500060703/2014/003230 з відміткою митного органу від 28 квітня 2014 року (т.3 а.с. 131), №500060703/2014/003468 з відміткою митного органу від 07 травня 2014 року (т.3 а.с. 132);

- контракт купівлі-продажу №SG 06-13 FBR від 18 грудня 2013 року укладений між АПТД «СГ» (продавець) та «SHINTRACO LND» (покупець) на поставку ячменю врожаю 2013 року (т.3 а.с. 133-137). На підтвердження виконання умов контракту надано вантажно-митну декларацію: №500040406/2014/000319 з відміткою митного органу від 23 січня 2014 року (т.3 а.с. 138-139);

- контракт купівлі-продажу №SG 07-13 CRN від 18 грудня 2013 року укладений між АПТД «СГ» (продавець) та «SHINTRACO LND» (покупець) на поставку кукурудзи врожаю 2013 року (т.3 а.с. 140-144). На підтвердження виконання умов контракту надано вантажно-митну декларацію: №500040406/2014/000314 з відміткою митного органу від 23 січня 2014 року (т.3 а.с. 145-146);

- договір поставки №К1406-5522 від 02 червня 2014 року укладений між АПТД «СГ» (продавець) та ТОВ «Луї Дрейфус Комодітіз Україна ЛТД» (покупець) на поставку пшениці врожаю 2013 року (т.3 а.с. 147-148). На підтвердження виконання умов договору позивачем надано видаткову накладну №РН-0000036 від 12 червня 2014 року (т.3 а.с.149).

З досліджених податкових накладних та розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних та Додатку №9 до акту перевірки (т.2 а.с. 1-3), на який посилається відповідач в акті, як на перелік первинних документів, на підставі яких визначено позивачу зобов'язання за порушення п. 198.3 ст. 198 ПК України (безпідставно сформовано податковий кредит за рахунок сум ПДВ по податковим накладним, по отриманим послугам з транспортного обслуговування від ТОВ «Транс - Сервіс» згідно договору № 1 від 18.09.1998 року), встановлено, що ДПІ у Малиновському районі необґрунтовано врахувало податкові накладні та розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних:

- №41 від 28 листопада 2014 року на суму - 4 000 грн., (з ПДВ), (т.3 а.с. 1),

- № 36 від 25 листопада 2014 року на суму - 2 000 грн., (з ПДВ),(т.3 а.с.2-3),

- № 1 від 01 грудня 2014 року на суму - 9 500 грн., (з ПДВ),(т.3 а.с.26-27),

- № 7 від 13 січня 2014 року на суму 300 000 грн., (з ПДВ),(т.3 а.с.28),

- №2 від 30 вересня 2014 року на суму - 35 586.5 грн. (з ПДВ),(т.3 а.с. 61), оскільки з даних документів вбачається, що вони складені на підставі та на виконання договору №6/13 ТС від 01 грудня 2013 року. З акту перевірки не вбачається, що відповідачем встановлювалися порушення приписів чинного законодавства при виконанні позивачем умов договору №6/13 ТС від 01 грудня 2013 року.

До суду позивачем надано реєстри виданих та отриманих податкових накладних за період з вересня 2014 року по грудень 2014 року та податкові декларації з податку на додану вартість за період з вересня 2014 року по грудень 2014 року та зазначено, що відповідачем при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, враховано при їх формуванні податкові накладні, які не існують взагалі.

Судом під час розгляду справи досліджено реєстри виданих та отриманих податкових накладних за період з вересня 2014 року по грудень 2014 року включно (т.4 а.с. 1-30) та податкові декларації з податку на додану вартість за період з вересня 2014 року по грудень 2014 року включно (т.4 а.с. 31-46), а також додаток № 9 до акту перевірки (т.2 а.с.1-3) та встановлено, що відповідачем необґрунтовано враховано податкові накладні при визначені позивачу грошових зобов'язань: №8 від 27 вересня 2014 року на суму 7200 грн., (з ПДВ); №1 від 03 вересня 2014 року на суму 53000 грн., (з ПДВ) так як позивачем не формувався податковий кредит за даними документами.

Враховуючи вище викладене суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення від 17 серпня 2015 року: №, №, № є необґрунтованими та підлягають скасуванню.

В акті перевірки від 27.07.2015 року встановлено, що «згідно наданих до перевірки відомостей по бухгалтерському рахунку № 105 «транспортні засоби» на балансі підприємства рахуються легкові вантажні автомобілі з причепами, техніка сільськогосподарського призначення (трактори, комбайни, сіялки, жатки) на загальну суму 10524511 грн., (за первісною вартістю) на які в перевіряємому періоді нарахована амортизація у сумі 759170 грн.» «Внаслідок порушення п.п. 16.1.13 п. 16.1 ст. 16, п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 144.1 ст. 144 ПК України, підприємством завищено склад витрат у сумі 759170 грн.»

ДПІ у Малиновькому районі зазначено, що позивачем безпідставно віднесені до складу витрат, суми витрат у вигляді нарахованої амортизації на транспортні засоби у сумі 759 170 грн., (т.1 а.с. 25). В обґрунтування зазначеного висновку, ДПІ у Малиновському районі послалася на неналежне оформлення результатів інвентаризації позивачем та не встановлення посадовими особами ДПІ у Малиновському районі фактичної наявності транспортних засобів через недопущення їх на територію ПрАТ «Весело-Кутський КХП», де зберігаються транспортні засоби.

Відповідно до п. 4 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби» (затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 року N 92), (далі ПСБУ7 «Основні засоби») основні засоби, це матеріальні активи, які підприємство/установа утримує з метою використання їх у процесі виробництва/діяльності або постачання товарів, надання послуг, здавання в оренду іншим особам або для здійснення адміністративних і соціально-культурних функцій, очікуваний строк корисного використання (експлуатації) яких більше одного року (або операційного циклу, якщо він довший за рік).

Пунктом 23 ПСБУ 7 «Основні засоби», передбачено, що нарахування амортизації здійснюється протягом строку корисного використання (експлуатації) об'єкта, який встановлюється підприємством/установою (у розпорядчому акті) при визнанні цього об'єкта активом (при зарахуванні на баланс), і призупиняється на період його реконструкції, модернізації, добудови, дообладнання та консервації.

Приписами п. 144.1. ст. 144 ПК України (редакція, чинна на час нарахування амортизації в 2014 році), амортизації підлягають витрати на придбання основних засобів, нематеріальних активів та довгострокових біологічних активів для використання в господарській діяльності.

Відповідно до п.п.145.1.2 п. 145.1 ст. 145 ПК України, (редакція, чинна в 2014 році) нарахування амортизації здійснюється протягом строку корисного використання (експлуатації) об'єкта, який встановлюється наказом по підприємству при визнанні цього об'єкта активом (при зарахуванні на баланс), але не менше ніж визначено в пункті 145.1 і призупиняється на період його виводу з експлуатації (для реконструкції, модернізації, добудови, дообладнання, консервації та інших причин) на підставі документів, які свідчать про виведення таких основних засобів з експлуатації).

Згідно з п.146.2 ст. 146ПК України, амортизація об'єкта основних засобів нараховується протягом строку корисного використання (експлуатації) об'єкта, установленого платником податку, але не менше мінімально допустимого строку, встановленого пунктом 145.1 статті 145 цього Кодексу, помісячно, починаючи з місяця, що наступає за місяцем введення об'єкта основних засобів в експлуатацію і зупиняється на період його реконструкції, модернізації, добудови, дообладнання, консервації та інших видів поліпшення та консервації.

З акту перевірки не вбачається, що перевіряючими встановлені обставини за яких позивач повинен зупиняти або не здійснювати нарахування амортизації на зазначені транспортні засоби.

В акті перевірки як на підставу необґрунтованого нарахування амортизації на техніку, що обліковується в бухгалтерському обліку позивача по рахунку № 105 та наведену інформацію про транспортні засоби у додатку № 7 до акту (т.1 а.с. 64-67), зазначено про неналежне оформлення результатів інвентаризації позивачем (т.1 а.с. 153-163).

Під час розгляду справи судом встановлено, що на підставі наказу директора АПТД «СГ» № 11 від 17 липня 2015 року «Про проведення інвентаризації» (т.1 а.с. 152), 17.07.2017 року посадовими особами директора АПТД «СГ» проведено інвентаризацію автотранспортних засобів станом на 17.07.2015 року про що складено інвентаризаційний опис (т.1 а.с. 148-151). Даний опис надано до ДПІ у Малиновському районі як додаток до заперечень на акт перевірки (т.2 а.с.28-34). Інвентаризаційні описи містять усю необхідну інформацію та відповідають за формою вимогам Положенню про інвентаризацію активів та зобов'язань (затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України від 02.09.2014 року №879).

Визначаючи позивачу суму завищення складу витрат в розмірі 759170 грн., відповідач посилається на неможливість встановлення наявності транспортних засобів через недопущення їх на територію ПрАТ «Весело-Кутський КХП», де зберігаються транспортні засоби .

Проте, суд вважає, що можливий (оскільки акт про не допуск не підписаний посадовими особами ДПІ, та з акту не можливо встановити дату не допуску) не допуск сторонніми особами перевіряючих на територію ПрАТ «Весело-Кутський КХП» не може бути підставою для визначення позивачу завищення складу витрат по нарахованій амортизації на транспортні засоби у сумі 759170 грн., оскільки порушень допущених позивачем при здійснені нарахування амортизації у сумі 759170 грн., в акті не зазначено.

Також з досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що позивачем (орендодавець): 09 грудня 2014 року укладено з ТОВ «Транс-Сервіс Форвардинг» (орендар) договір оренди №2/12 автомобілю Mazda 323 д/н ВН 38-24 АТ терміном до 31.12.2017 року (інвентарний номер №274). Транспортний засіб передано позивачем орендарю - ТОВ «Транс-Сервіс Форвардинг» згідно акту прийняття - передачі № 1 від 09.12.2014 року (т.2а.с. 204-205); 30 грудня 2014 року укладено з ТОВ «Транс-Сервіс» (орендар) договір оренди №3/12 автомобілю LEXUS RX 300 д/н 45000 ОА терміном до 31.12.2017 року (інвентарний номер №276). Транспортний засіб передано позивачем орендарю - ТОВ «Транс-Сервіс» згідно акту прийняття - передачі № 1 від 30.12.2014 року (т.2а.с. 206-207); 01 листопада 2014 року укладено з ТОВ «Транс-Сервіс» (орендар) договір оренди №1/11 автомобілю Range Rover д/н 37-89 СН терміном до 31.12.2017 року (інвентарний номер №7921). Транспортний засіб передано позивачем орендарю - ТОВ «Транс-Сервіс» згідно акту прийняття - передачі № 1 від 01.11.2014 року (т.2а.с. 208-209); 01 липня 2009 року укладено з ТОВ «Транс-Сервіс» (орендар) договір оренди №7/09 автомобілю ВАЗ 21213 д/н 21952 ОК терміном до 31.12.2011 року (інвентарний номер №280). Транспортний засіб передано позивачем орендарю - ТОВ «Транс-Сервіс» згідно акту прийняття - передачі № 1 від 01.07.2009 року. Згідно додаткової угоди від 30.12.2011 року термін договору оренди продовжений до 31.12.2015 року (т.2а.с. 210-212). Дані документи підтверджують наявність у позивача транспортних засобів та обґрунтованого нарахування амортизації на цю техніку.

В акті перевірки (т.1 а.с. 26) зазначено, що «в ході перевірки встановлено що АПТД «СГ» до складу витрат віднесені витрати у загальній сумі 460000 грн. (без ПДВ), пов'язані з послугами охорони, отриманими від Підрозділу охорони «Дельта», які за змістом інформації, наведеної у первинних документах (актах виконаних робіт (послуг), договорах), не підтверджуються як реально здійснені та не обґрунтовані зв'язком із господарською діяльністю». «Згідно наданих до перевірки документів встановити факт здійснення охорони орендуємих об'єктів та власного майна АПТД «СГ» Підрозділом охорони «Дельта» виявилось неможливим. До перевірки не було надано будь-яких підтверджуючих документів щодо надання послуг охорони працівниками ПО «Дельта» (розпоряджень щодо знаходження на об'єктах осіб охоронних організацій з указанням особистих даних таких робітників, журналів прийняття - здачі об'єктів під охорону по об'єктам тощо, інформації щодо прийняття під охорону конкретних об'єктів, актів прийому - передачі об'єктів)».

З досліджених в судовому засіданні письмових доказів, які були предметом перевірки ДПІ у Малиновському районі встановлено, що між позивачем (замовник) та Підрозділом охорони «Дельта» (агентство) () укладено договір №31 від 16 вересня 2013 року (т.1 а.с.80-82, т. 2 а.с. 4-8). Згідно умов договору агентство забезпечує охорону товарно-матеріальних цінностей розташованих за адресою: Одеська область, Великомихайлівський район, с. Новоборисівка, вул. Леніна, 2, що належать замовнику (п.1). Охорона об'єкту здійснювалася цілодобово на 4 постах у кількості 8 охоронців (п.11)

На підтвердження виконання умов договору в 2014 році позивачем надано акти виконаних робіт: №ОУ-0000271 від 31 січня 2014 року, №ОУ-00005 від 28 лютого 2014 року, №ОУ-00029 від 31 березня 2014 року, №ОУ-00030 від 30 квітня 2014 року, №ОУ-00064 від 31 травня 2014 року, №ОУ-00075 від 30 червня 2014 року, №ОУ-00107 від 31 липня 2014 року, №ОУ-00119 від 31 серпня 2014 року, №ОУ-00143 від 30 вересня 2014 року, №ОУ-00160 від 31 жовтня 2014 року, №ОУ-00181 від 30 листопада 2014 року, №ОУ-00198 від 31 грудня 2014 року (т.2 а.с. 9-20).

До суду на підтвердження оплати ПО «Дельта» за послуги охорони позивачем надані платіжні доручення (т.1 а.с. 136-139).

З листа ПрАТ Весело-Кутський КХП» від 25 вересня 2015 року № 23 (т.2 а.с. 27) вбачається, що охорона ремонтних майстерень та майданчику для зберігання автотранспорту за адресою: Одеська область, Великомихайлівський район, с. Новоборисівка, вул. Леніна, 2, здійснювалося Підрозділом охорони «Дельта» за договором з АПТД «СГ». ПрАТ «Весело-Кутський КХП» не здійснювало охорону вказаних об'єктів у зв'язку з їх перебуванням в оренді у АПТД «СГ». Також у листі зазначено, що в травні 2015 року працівники вказаного охоронного підприємства залишили територію ПрАТ «Весело-Кутський КХП», журнал приймання-здачі чергувань та журнал приймання-здачі об'єктів під охорону залишені не були.

Відсутність у позивача документації, на яку наявні посилання в акті перевірки, а саме: розпоряджень щодо знаходження на об'єктах осіб охоронних організацій з указанням особистих даних таких робітників, журналів прийняття - здачі об'єктів під охорону по об'єктам тощо, інформації щодо прийняття під охорону конкретних об'єктів, не може бути підставою для не врахування у витрати сум сплачених за охорону за договором надання охоронних послуг №31 від 16 вересня 2013 року у 2014 році, оскільки діюче законодавство, у тому числі і податкове не покладає на позивача обов'язок витребувати зазначені документи у охоронного підприємства, а також не передбачено складання цих документів позивачем.

Зазначення в акті, що під час перебування посадових осіб органу податкової служби на перепускному пункті елеватору ПрАТ «Весело-Кутський КХП» та не допуску для огляду майна АПТД «СГ» встановлено, що охороні організації надають послуги безпосередньо ПрАТ «Весело-Кутський КХП», а не перевіряємому платнику АПТД «СГ», (т.1 а.с. 27) не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки в акті не зазначено які саме охороні організації надають послуги по охороні ПрАТ «Весело-Кутський КХП», а не АПТД «СГ», не зазначені докази на підтвердження вказаної обставини. Також судом встановлено, що з червня 2015 року Підрозділ охорони «Дельта» не здійснює охорону об'єкту за адресою: Одеська область, Великомихайлівський район, с. Новоборисівка, вул. Леніна, 2, (що підтверджується листом ПрАТ «Весело-Кутський КХП» (т.2 а.с. 27).

Враховуючи вище викладене судом не встановлено та відповідачем не доведено, що АПТД «СГ» завищено склад витрат у сумі 460000 грн.

Також в акті перевірки зазначено (т.1 а.с. 27-28), що в ході перевірки встановлено, що АПТД «СГ» до складу витрат віднесені витрати у загальній сумі 951290 грн. (без ПДВ), пов'язані з послугами зберігання та обробці зернових культур, отриманим від ПрАТ «Весело-Кутський КХП» які за змістом інформації, наведеної у первинних документах (актах виконаних робіт (послуг), договорах) не обґрунтовані зв'язком із господарською діяльністю.

Судом встановлено, що відповідно до зазначених у довідці Головного управління статистики в Одеській області видів діяльності за КВЕД 2010 позивач здійснює діяльність - оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин.

Для здійснення господарської діяльності позивач придбав сільськогосподарську продукцію згідно:

- договору поставки №101Л від 20 січня 2014 року укладеного з Приватним акціонерним товариством «Укрзерноімпекс» (т.2 а.с. 88-89). На підтвердження виконання умов договору надано видаткові накладні (т.2 а.с. 90-92, 108-110). За даним договором пшениця відвантажена в «Весело-Кутський КХП», що підтверджено товарно-транспортними накладними (т.2 а.с. 93-107, 111-125);

- договору поставки №102Л від 09 квітня 2014 року укладеного з Фермерським господарством «Туманове» (т.2 а.с. 126-127) На підтвердження виконання умов договору надано накладну №12 від 10 квітня 2014 року (т.2 а.с. 128). За даним договором пшениця відвантажена в «Весело-Кутський КХП», що підтверджено товарно-транспортною накладною від 10 квітня 2014 року (т.2 а.с. 129);

- договору поставки №305М від 15 липня 2013 року укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Лекс Каунт» (т.2 а.с.130-131). На підтвердження виконання умов договору надано акти прийому-передачі ячменю від 21 липня 2014 року та від 08 липня 2014 року (т.2 а.с. 132-133); видаткові накладні від 08 липня 2014 року та від 21 липня 2014 року;

- договору поставки №201Г від 14 січня 2014 року укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Косівське» (т.2 а.с. 136-138). На підтвердження виконання умов договору надано накладні на поставку пшениці та ячменю (т. 2 а.с.139-143). За даним договором пшениця та ячмінь відвантажено в «Весело-Кутський КХП», що підтверджено товарно-транспортними накладними (т.2 а.с. 144-160);

- договору поставки №303М від 27 серпня 2014 року укладеного з Фермерським господарством Зайченка Олега Володимировича (т.2 а.с. 161). На підтвердження виконання умов договору надано актом прийому-передачі пшениці від 28 серпня 2014 року (т.2 а.с. 162) та накладну № 27 від 27 серпня 2014 року (т.2 а.с. 163);

- договору поставки №202Г від 16 січня 2014 року укладеного з Селянським (фермерським) господарством «Валентина» (т.2 а.с. 164-165). На підтвердження виконання умов договору надано видаткову накладну №7 від 18 січня 2014 року (т.2 а.с. 166). За даним договором пшениця відвантажена в «Весело-Кутський КХП», що підтверджено товарно-транспортними накладними серія ААК №0001, ААК№0002 (т.2 а.с. 167-168).

Зазначені документи підтверджують придбання позивачем товару (зерна), щодо якого ПрАТ «Весело-Кутський КХП» надавались послуги зі зберігання та інші послуги.

Відповідно до частин 1 та 2 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні», зерно підлягає зберіганню у зернових складах. Власники зерна мають право укладати договори складського зберігання зерна на зберігання зерна у зернових складах з отриманням складських документів на зерно, а також зберігати зерно у власних зерносховищах.

З пояснень представників позивачів судом встановлено у позивача відсутні власні зерносховища.

Як встановлено під час перевірки та і в судовому засіданні, що між позивачем та ПрАТ «Весело-Кутський КХП» укладено: договір складського зберігання зерна №4 від 01 липня 2011 року, договір №7 про надання послуг з прийомки, сушки, підробітки, зберігання та відвантаження соняшника та кукурудзи від 01 вересня 2011 року, договір №16 про надання послуг з прийомки, сушки, підробітки, зберігання та відвантаження соняшника та кукурудзи від 01 вересня 2013 року, договір складського зберігання зерна №1 від 25 червня 2013 року та договір №2 про надання послуг з прийомки, сушки, підробітки, зберігання та відвантаження соняшника та кукурудзи від 01 листопада 2012 року.

Приписами п. 138.2. ст. 138 ПК України, передбачено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

На підтвердження виконання умов зазначених договорів та формування витрат які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, до суду надані первинні документи бухгалтерського обліку: акти здачі-прийняття робіт за вказаними вище договорами з розшифровкою наданих послуг за 2014 рік (т.1 а.с. 164-281).

Враховуючи вище викладене суд вважає обґрунтованим віднесення позивачем до складу витрат, сум витрат за договорами укладеними між позивачем та ПрАТ «Весело-кутський КХП» на зберігання зерна.

При прийнятті податкового повідомлення-рішення від 17 серпня 2015 року №, ДПІ у Малиновському районі виходило з висновку про безпідставне віднесення до складу витрат позивача - сум витрат за договором оренди №1 від 01 лютого 2012 року між Позивачем та ПрАТ «Весело-Кутський КХП».

Однак такий висновок ДПІ у Малиновському районі є безпідставним та не ґрунтується на приписах Податкового Кодексу України та спростовується дослідженими доказами: актами здачі прийняття робіт (надання послуг) (т.2 а.с. 178-189); податковими накладними (т. 2 а.с. 190-203); платіжними дорученнями (т.2 а.с. 171-177), а отже суми сплачені позивачем за договором оренди №1 від 01 лютого 2012 року були обґрунтовано включені до складу витрат.

При прийнятті податкового повідомлення-рішення ДПІ від 17 серпня 2015 року № відповідачем враховані висновки зазначені в акті перевірки, щодо наявності між позивачем та ПВКП «Прем'єр» правовідносин з надання та отримання фінансової допомоги. Також, в Акті зроблений висновок про порушення АПТД «СГ» пп.14.1.257 п.14.1. ст.14, пп.135.5.4. п.135.5 ст.135 ПК України (т.1 а.с. 20).

Положеннями 14.1.257 п. 14.1. ст..14 ПК України, визначено, що безповоротна фінансова допомога - це: сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів; сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості; сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності; основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних). Поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов'язковою до повернення.

Отже підпункт 14.1.257 п. 14.1. ст.14 ПК України містить визначення фінансової допомоги, та не містить склад будь-якого правопорушення чи норми Закону, що може бути порушена.

Відповідно до п.п. 135.5.4, п.п. 135.5.5 п. 135.5 ст.135 ПК України, інші доходи включають вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи (п.п. 135.5.4); суми поворотної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, що залишаються неповерненими на кінець такого звітного періоду, від осіб, які не є платниками цього податку (в тому числі нерезидентів), або осіб, які згідно із цим Кодексом мають пільги з цього податку, в тому числі право застосовувати ставки податку нижчі, ніж установлені пунктом 151.1 статті 151 цього Кодексу (п.п.135.5.5) (редакція, чинна на час укладання відповідних договорів).

З акту перевірки (т.1 а.с. 17) вбачається, що позивачем та ПВКП «Прем'єр» в 2011 році були укладені договори поставки сільськогосподарської продукції №1/12 від 26 грудня 2011 року, №2/12 від 26 грудня 2011 року та №3/12 від 22 грудня 2011 року.

Однак відповідач на власний розсуд визначає зазначені договори як договори про надання поворотної фінансової допомоги, оскільки позивачем частково повернені ПВКП «Прем'єр» авансово сплачені кошти за зазначеними договорами.

В адміністративному позові та і в судовому засіданні представники позивача надали пояснення, що у зв'язку з тим, що операції з поставки значної кількості відповідного товару не були проведені, а ціна товару збільшувалась через об'єктивні причини (інфляція, ріст цін на сільськогосподарську продукцію через міну попиту та пропозиції на ринку), за пропозицією-вимогою АПТД «СГ» до ПВКП «Прем'єр» вказані договори були припинені. Через це, проведена за ними передоплата була повернута нашим підприємством на користь ПВКП «Прем'єр» в частині, в якій не було здійснено поставки товару. В подальшому, між АПТД «СГ» та ПВКП «Прем'єр» укладені договори поставки, але на інших умовах, а саме щодо ціни товару.

Під час розгляду справи судом встановлено, що між АПТД «СГ» (постачальник) та ПВКП «Прем'єр» (покупець) укладено договори поставки сільськогосподарської продукції: 17 квітня 2013 року № 302М (т.1 а.с. 91); 04 листопада 2014 року № 304М (т.1 а.с. 90); 25 жовтня 2014 року № 305М (т.1 а.с. 92); 27 листопада 2014 року №306М (т.1 а.с. 89). На підтвердження виконання умов договорів до суду надано позивачем видаткові накладні від 19.05.2015 року та 25.06.2015 року (т.3 а.с. 121-122).

Правовою основою для отримання поворотної фінансової допомоги є договір позики. Відносини за договором позики регулюються відповідно до статей 1046 - 1053 Цивільного кодексу України.

Зокрема, у ст. 1046 ЦК Кодексу за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) у власність гроші або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути таку саму суму грошей або таку саму кількість речей того самого роду та якості. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами ст. 1053 ЦК України визначено, що за домовленістю сторін борг, що виник із договорів купівлі-продажу, найму майна або з іншої підстави, може бути замінений позиковим зобов'язанням. Заміна боргу позиковим зобов'язанням провадиться з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, встановленій для договору позики (стаття 1047 цього Кодексу).

Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Однак з акту перевірки не вбачається та в судовому засіданні не встановлено, що сторони вказаних договорів: АПТД «СГ» та ПВКП «Прем'єр», укладали договори поворотної фінансової допомоги, а тому посилання ДПІ у Малиновському районі в акті про наявність між АПТД «СГ» та ПВКП «Прем'єр» правовідносин з надання та отримання фінансової допомоги є необґрунтованим та не підтверджені належними доказами.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Приймаючи до уваги викладене, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що адміністративний позов Агропромислового торгівельного дому «СГ» (підприємство у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 69-71,76,79,86,158-163 України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Агропромислового торгівельного дому «СГ» (підприємство у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) - задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Малиновському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області від 17.08.2015 року № , № , №, № .

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний суддею 30.12.2015 року.

Суддя Вовченко O.A.

.