Справа № 530/774/13-а
Суддя: Дігтяр М. І.
Дата ухвалення: 2013-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 530/774/13-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2013 року Зіньківський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Дігтяр М.І. при секретарі Бедюх Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщеннні Зіньківського районного суду в м.Зіньків справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної інспекції сільського господарства в Полтавській області про скасування постанови Державної інспекції сільського господарства України про накладення адміністративного стягнення та протоколу про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Зіньківського районного суду Полтавської області звернувся громадянин ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Державної інспекції сільського господарства в Полтавській області про скасування постанови Державної інспекції сільського господарства України про накладення адміністративного стягнення та протоколу про адміністративне правопорушення, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 01 квітня 2013 року №123 Державної інспекції сільського господарства України винесену державним інспектором сільського господарства в Полтавській області ОСОБА_2 та закрити справу.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач проти позову заперечував посилаючись на доводи викладені ним у запереченні на позовну заяву.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши наявні в матеріалах справи документальні докази суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав:

Відповідно ст. 2 КАС України, Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

За змістом ст. 4 КАС України, правосуддя в адміністративних справах здійснюється адміністративними судами. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Як передбачено нормою пункту 3 частини 1 ст. 288 КупАП, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно пункту 2 частини 1 ст. 18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Нормою ст. 5 КАС України, - Адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом ст. 69 70 КАС України, - Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно ст. 86 КАС України, Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Як вбачається із матеріалів справи Державним інспектором сільського господарства в Полтавській області ОСОБА_2 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 1 квітня 2013 року № 123, якою було визнано ОСОБА_1 винним у вчиненніадміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено статтею 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

Дана постанова була винесена відповідачем за наслідками розгляду протоколу про адміністративне правопорушення від 1 квітня 2003 року ПО-ЗН № 000121, який було складено на підставі акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 1 квітня 2013 року та акта обстеження земельної ділянки від 1 квітня 2013 року.

Як зазначається в акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 1 квітня 2013 року в результаті перевірки встановлено факт самовільного зайняття земельної ділянки площею 30,6 га, що знаходиться на території Великопавлівської сільської ради за межами населеного пункту, яка перебуває у користуванні позивача без наявних документів, що посвідчують право користування, а також не виконано природоохоронний режим використання земельної ділянки, межові знаки не встановлені, проект землеустрою не затверджено, що є порушенням статей 96, 125, 126 Земельного кодексу України.

Аналогічне твердження зазначено також і в акті обстеження земельної ділянки від 1 квітня 2013 року.

З даним твердженням непогоджується позивач зазначаючи, що він не використовує і не використовував даних земельних ділянок, не розорював їх і на даний час лише здійснює виготовлення правовстановлюючих документів на право користування даними земельними ділянками у встановленому законом порядку.

Відповідно частини 1, 2 ст. 71 КАС України, - Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В своєму запереченні від 18.04.2013 року №01-14/1933 відповідач проти позову заперечує посилаючись на ст. 125, 126 Земельного кодексу України, ст. 3, 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. 210, 334, 759, 792 ЦК України та надає в обгрунтування своїх заперечень копію акта обстеження земельної ділянки від 16 квітня 2013 року №2.

Суд не приймає до уваги, як належний доказ, копію акта обстеження земельної ділянки від 16 квітня 2013 року №2 з тих підстав, що по перше даний акт складено вже після винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, а по друге в акті зазначено, що він складений за межами Великопавлівської сільської ради, із чого суд приходить до висновку відносно того, що даний доказ не має відношення для правильного розгляду та вирішення даної справи по суті.

Інших доказів в обгрунтування своїх заперечень відповідач суду не надав, заяв чи клопотань про витребування доказів не заявляв, а отже суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.

Великопавлівський сільський голова ОСОБА_3, який брав участь у проведенні перевірки, в судовому засіданні пояснив, що земельні ділянки площею 30,6 га, що знаходиться на території Великопавлівської сільської ради за межами населеного пункту дійсно були передані розпорядженням голови Зіньківської райдержадміністрації в оренду ОСОБА_1 для сінокосіння та випасання худоби, так-як в останні роки вони ніким не оброблялись, хоча раніше вони оброблялись колиншім колгоспом імені Чапаєва, а пізніше його правонаступником Колективним сільськогосподарським підприємством імені Чапаєва і були залужені, технічна документація із землеустрою, щодо тимчасової консервації даних земельних ділянок відсутня.

Згідно пунктів 1.1 1.4. розділу І Загальні положення «Порядку планування та здійснення контрольних заходів з питань перевірки стану дотримання субєктами господарювання вимог земельного законодавства» затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.02.2013 № 132 Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 березня 2013 р. за № 412/22944, - Державний нагляд (контроль) з питань перевірки стану дотримання субєктами господарювання вимог земельного законодавства здійснюється Державною інспекцією сільського господарства України та її територіальними органами (далі - інспекційні органи) відповідно до статей 15-2 та 188 Земельного кодексу України, статей 5, 6, 9, 10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", статей 18-1 та 19 Закону України "Про охорону земель", пунктів 4, 5 Положення про Державну інспекцію сільського господарства України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 459, пунктів 4, 6 Положення про державну інспекцію сільського господарства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 23 грудня 2011 року № 770, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 січня 2012 року за № 34/20347. Цей Порядок визначає процедуру планування та здійснення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) з питань перевірки стану дотримання субєктами господарювання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, які використовуються ними у процесі ведення господарської діяльності, визначає організаційні заходи, які необхідно здійснити перед початком проведення перевірок, загальні вимоги до їх здійснення, а також вимоги до оформлення матеріалів за результатами проведених перевірок. Інспекційні органи здійснюють планові та позапланові заходи державного нагляду (контролю). Планові та позапланові заходи здійснюються шляхом проведення перевірок, обстежень земельних ділянок.

Як вбачається зі змісту Акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 1 квітня 2013 року відповідачем було проведено позапланову перевірку, тобто державним інспектором було здійснено позапланові заходи державного нагляду (контролю).

За змістом пунктів 3.1., 3.2. даного Порядку - Позаплановим заходом є захід державного нагляду (контролю), який не передбачений планом роботи інспекційного органу. Підставами для здійснення позапланового заходу є: - подання субєктом господарювання письмової заяви до інспекційного органу про проведення перевірки за його бажанням; - виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених у документах обовязкової звітності, поданих субєктом господарювання; - перевірка виконання субєктами господарювання приписів чи інших розпорядчих документів інспекційного органу щодо усунення порушень вимог земельного законодавства, виданих за результатами раніше проведених планових та позапланових заходів; - отримання заяв, скарг чи звернень фізичних та юридичних осіб, у яких міститься інформація про порушення субєктом господарювання вимог земельного законодавства (із обовязковим зазначенням суті порушення). Позаплановий захід у таких випадках проводиться за наявності згоди Державної інспекції сільського господарства України на його проведення; - неподання у встановлений термін субєктами господарювання документів обовязкової звітності без поважних причин, а також письмових пояснень про причини, які перешкоджали поданню таких документів.

З наявних у матеріалах справи документів не вбачається, які саме передбачені тунктом 3.2. Порядку, підстави були у відповідача для проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю).

Згідно пункту 3.3. вищезазначеного Порядку, під час проведення позапланового заходу зясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обовязковим зазначенням цих питань у направленні на проведення планової/позапланової перевірки, форма якого наведена у додатку 1 до цього Порядку.

В даному випадку у матеріалах справи відсутнє направлення на проведення позапланової перевірки і відповідач не надав його до матеріалів справи, а тому суд немає можливості визначити, які саме питання мав зясовувати відповідач при проведені перевірки і чи дійсно це саме ті питання, що відображені в акті перевірки.

Таким чином суд керується загальним переліком питань, які можуть досліджуватись при проведенні планових заходів державного нагляду (контролю) за дотриманням субєктами господарювання вимог земельного законодавства, що визначені Переліком питань для здійснення Державною інспекцією сільського господарства України та її територіальними органами планових заходів державного нагляду (контролю) за дотриманням субєктами господарювання вимог земельного законодавства, затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 12.07.2012 № 424, Зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30 липня 2012 р. за № 1289/21601.

Нормою пункту 1 вищезазначеного норматавно-правового акта визначено вичерпний перелік питань, що перевіряються при здійсненні планових заходів державного нагляду (контролю) за дотриманням субєктами господарювання вимог земельного законодавства.

Як вбачається зі змісту акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 1 квітня 2013 року при здійсненні позапланової перевірки перевірялось дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельних ділянок сільськогосподарського призначення для сінокосіння та випасання худоби за межами населених пунктів, тобто досліджувалось питання не передбачене пунктом першим Переліку.

Нормою пункту 2 Переліку встановлено, що зазначений Перелік є вичерпним і здійснення планових заходів державного нагляду (контролю) за дотриманням субєктами господарювання вимог земельного законодавства з інших питань, які не включені до Переліку, забороняється.

За таких обставин суд приходить до висновку відносно того, що у даному випадку відповідачем було здійснено позаплановий захід державного нагляду (контролю) за дотриманням субєктами господарювання вимог земельного законодавства з інших питань, які не включені до Переліку питань для здійснення Державною інспекцією сільського господарства України та її територіальними органами планових заходів державного нагляду (контролю) за дотриманням субєктами господарювання вимог земельного законодавства.

Відповідно ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Як передбачено нормою частини 1 ст. 256 КупАП, У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

В даному випадку у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено місце його складення, час вчинення адміністративного правопорушення, не зазначено правового статусу громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які підписались у протоколі та не зазначено їхніх адрес, не витребувано необхідні додаткові матеріали в порядку передбаченому чинним законодавством України.

Таким чином суд приходить до висновку відносно того, що посадовою особою, яка здійснювала розгляд справи про адміністративне правопорушення не було вирішено питань щодо правильності складення протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Окрім того суд вважає недоведеним той факт, що самовільне зайняття земельних ділянок вчинено саме тією особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, так-як не вбачає в матеріалах справи належних цьому доказів.

Відповідно ст. 251 КУпАП, Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як передбачено ст. 252 КупАП, Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В даному випадку процедура одержання від центральних і місцевих органів виконавчої влади, виконавчих органів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, власників і користувачів, у тому числі орендарів, земельних ділянок документів, матеріалів та іншої інформації, необхідних для здійснення державного нагляду (контролю) за використанням та охороною земель, виклику громадян, у тому числі посадових осіб, для одержання від них усних або письмових пояснень з питань, повязаних з порушенням земельного законодавства, а також процедуру оскарження дій посадових осіб Держсільгоспінспекції України передбачено Порядком одержання документів, матеріалів та іншої інформації, необхідних для здійснення державного нагляду (контролю) за використанням та охороною земель, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 14.03.2013 № 179, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 березня 2013 р. за № 515/23047.

В матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем процедури одержання документів, матеріалів та іншої інформації, необхідних для здійснення державного нагляду (контролю) за використанням та охороною земель, виклику громадян, у тому числі посадових осіб, для одержання від них усних або письмових пояснень з питань, повязаних з порушенням земельного законодавства у встановленому законом порядку.

Відповідно ст. 19 Конституції України, Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В даному випадку посадовою особою органу владних повноважень не будо дотримано вимог чинного законодавства, щодо порядку здійснення державного нагляду (контролю) за використанням та охороною земель, в наслідок чого відносно позивача було без достатніх на те підстав складено протокол про адміністративне правопорушення та протиправно винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, яким накладено на нього адміністративне стягнення, в чому вбачається порушення ст. 19 Конституції України.

Відповідно ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В даному випадку з наявних в матеріалах справи доказів не вбачається події вчинення адміністративного правопорушення з боку ОСОБА_1.

Керуючись ст. 2, 4, 5, 18, 69 72, 86, 122 154, 158 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення від 01 квітня 2013 року №123 Державної інспекції сільського господарства України винесену державним інспектором сільського господарства в Полтавській області ОСОБА_2 скасувати і справу закрити.

Суддя: