Справа № 820/9455/15
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2015-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2015 р. № 820/9455/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мельникова Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Цибульник Г.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області - ОСОБА_2,

представника Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Сорелс" до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області про скасування податкових повідомлень-рішень та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "СОРЕЛС", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області, в якому після уточнення позовних вимог просить суд:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області від 15.07.2015 № НОМЕР_1, від 15.07.2015 № НОМЕР_2, прийняті на підставі висновків акту перевірки №200/17-16-22- 02/39464142 від 01.07.2015р.

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області від 18.08.2015 р. №, від 18.08.2015 р. №, прийняті на підставі висновків акту перевірки №244/17-16-22-02/39464142 від 06.08.2015р.

- зобов'язати Державну податкову інспекцію у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області та Державну податкову інспекцію у Московському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області відновити суми податкового кредиту та зобов'язань ТОВ "Сорелс" (код СДРПОУ 39464142) в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит", а також в картці особового рахунку, зміни до яких були внесені на підставі відомостей, викладених в Актах №200/17-16-22-02/39464142 від 01.07.2015р., №244/17-16-22-02/39464142 від 06.08.2015 р.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що за результатами проведених позапланових виїзних перевірок ТОВ "СОРЕЛС" відповідачем, ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області, було складено акти № 200/17-16/22-02/39464142 від 01.07.2015 року, № 244/17-16-22-02/39464142 від 06.08.2015 року.

На підставі висновків актів ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області прийнято спірні податкові повідомлення - рішення.

Позивач зазначив, що висновки, викладені в актах перевірок, зроблені з перевищенням повноважень відповідача, а винесені податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

Вказав, що ним правомірно, відповідно до норм чинного законодавства включено до складу податкового кредиту за перевіряємий період суми ПДВ за податковими накладними ТОВ "Нафтакомпані" за лютий 2015 року, ТОВ "Капітал X" за березень-квітень 2015 року.

Відповідач, ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області, проти позову заперечував, зазначив, що порушення, встановлені в ході перевірок позивача, зафіксовані належним чином в актах перевірок, підставою для винесення спірних податкових повідомлень-рішень слугував відображений в актах перевірок висновок про відсутність факту реального вчинення господарських операцій ТОВ "СОРЕЛС" із платниками податків та зборів, у зв'язку із чим просив у задоволенні позову відмовити.

Відповідач, ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області, проти позовних вимог заперечував у повному обсязі, посилаючись на те, що позивачем не надано доказів вчинення податковим органом будь-яких дій, якими порушено права чи законні інтереси ТОВ "СОРЕЛС", у звязку з чим просив у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

В судовому засіданні представники відповідача проти позовних вимог заперечував у повному обсязі, просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "СОРЕЛС" пройшло передбачену законом процедуру державної реєстрації та набуло статусу юридичної особи з ідентифікаційним кодом 39464142, взято на податковий облік і станом на час проведення перевірок перебуває на обліку в ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області. В подальшому місце офіційної реєстрації змінено на м. Харків (а.с. 15 - 20 т. 4).

Фахівцями відповідача, ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області, на підставі наказу № 364 та направлення № 336/17-16-22-02 від 15.06.2015 р., виданих ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області, згідно з п.п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 розділу ІІ Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (із змінами та доповненнями) було проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ "СОРЕЛС" () з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаєморозрахунках з ТОВ "Капітал Х" () за період з 01.03.2015 р. по 30.04.2015 р.

Результати перевірки викладені в акті № 200/17-16-22-02/39464142 від 01.07.2015 р. (а.с. 28 - 58 т.1).

За наслідками перевірки контролюючим органом було встановлено наступні порушення:

- п. 44.1 ст. 44 розділу І, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755- VІ (із змінами та доповненнями), ТОВ "СОРЕЛС" безпідставно завищено податковий кредит, в результаті чого занижено податок на додану вартість у розмірі 7 660 288 грн., в т.ч. за:

- березень 2015 року у розмірі 4 118 383 грн.,

- квітень 2015 року у розмірі 3 541 905 грн.

На підставі зазначених висновків контролюючим органом були прийняті:

- податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 15.07.2015 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 5955792,50 грн., з яких: за основним платежем 4764634,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 1 191 158,50 грн.

- податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 15.07.2015 р., яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 2895654,00 грн.(а.с. 59 - 60 т. 1).

Фахівцями ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області, на підставі наказу № 457 від 21.07.2015 р., наказу № 474 від 28.07.2015 р., направлень № 427/17-16-22-02, № 428/17-16-22-04 від 21.07.2015 р., № 447/17-16-22-02 від 28.07.2015 р., виданих ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області, згідно із п.п. 78.1.11 п. 78.1, п. 78.4 ст. 78, п. 81.1 ст. 81, п. 82.2 ст. 82 глави 8 розділу ІІ Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI із змінами та доповненнями, було проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ "СОРЕЛС" () з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаєморозрахунках з ТОВ "Нафтакомпані" () за період з 01.02.2015 р. по 28.02.2015 р.

Результати перевірки викладені в акті № 244/17-16-22-02/39464142 від 06.08.2015 р (а.с. 61 - 106 т.1).

За наслідками перевірки контролюючим органом було встановлено порушення вимог п.п. 44.1 ст. 44 розділу І, п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 розділу V Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (із змінами та доповненнями) ТОВ "СОРЕЛС" завищено податковий кредит по безтоварним операціям з ТОВ "Нафтакомпані" на загальну суму ПДВ 3635722 грн., в т.ч. за лютий 2015 р. - 3 635 722 грн., в результаті чого завищено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (ряд. 24) на суму 2833782 грн. та занижено суму податку на додану вартість за лютий 2015 р. - 801 940 грн.

- податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_3 від 18.08.2015 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 1202910,00 грн., з яких: за основним платежем 801 940,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 400970 грн.

- податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_4 від 18.08.2015 р., яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 2833782,00 грн.(а.с. 225 - 228 т. 2).

Матеріали справи свідчать, що в перевіряємому періоді ТОВ "СОРЕЛС" мало взаємовідносини з ТОВ "Нафтакомпані", ТОВ "Капітал Х".

Між ТОВ "СОРЕЛС" та ТОВ "Капітал Х" у березні-квітні 2015 р. укладено наступні договори поставки нафтопродуктів: №КХ-0175 від 20.03.2015 року; № КХ-0044 від 01.03.2015 року; № КХ04-0027 від 01.04.2015 року; № КХ04-0067 від 22.04.2015 року (а.с. 133 - 134, 138 - 139, 143 - 144, 148 - 149 т. 1).

На виконання умов договору №КХ-0175 від 20.03.2015 року, сторонами було укладено додаткову угоду №00175 від 01.03.2015 року, відповідно до якої постачальник зобов'язується поставити на умовах ЕХW (резервуари нафтобаз ПАТ "Дніпронафтопродукт" і інших нафтобаз, що належать ПАТ "Дніпронафтопродукт" на правах власності або використовуються ним на підставі цивільно-правових договорів), а покупець прийняти до 31.03.2015 року зазначені в додатковій угоді види товарів. Перехід права власності від постачальника до покупця підтверджується актом приймання-передачі нафтопродуктів №00175 від 31.03.2015 року, відповідно до якого кількість ТМЦ становить 280.303 тонн, а загальна вартість з ПДВ складає 6 853 721,04 грн. (а.с. 138 - 141 т. 1).

На виконання умов договору № КХ-0044 від 01.03.2015 року, сторонами було укладено додаткову угоду №00044 від 01.03.2015 року, відповідно до якої постачальник зобов'язується поставити на умовах ЕХW (резервуари нафтобаз ПАТ "Дніпронафтопродукт" і інших нафтобаз, що належать ПАТ "Дніпронафтопродукт" на правах власності або використовуються ним на підставі цивільно-правових договорів), а покупець прийняти до 31.03.2015 року зазначені в додатковій угоді види товарів. Перехід права власності від постачальника до покупця підтверджується актом приймання-передачі нафтопродуктів №00044 від 31.03.2015 року, відповідно до якого кількість ТМЦ становить 682.085 тонн, а загальна вартість з ПДВ складає 17856576,12 грн. (а.с. 133 - 136 т. 1).

На виконання умов договору № КХ04-0027 від 01.04.2015 року, сторонами було укладено додаткову угоду №00027 від 01.04.2015 року, відповідно до якої постачальник зобов'язується поставити на умовах ЕХW (резервуари нафтобаз ПАТ "Дніпронафтопродукт" і інших нафтобаз, що належать ПАТ "Дніпронафтопродукт" на правах власності або використовуються ним на підставі цивільно-правових договорів), а покупець прийняти до 30.04.2015 року зазначені в додатковій угоді види товарів. Перехід права власності від постачальника до покупця підтверджується актом приймання-передачі нафтопродуктів №00027 від 30.04.2015 року, відповідно до якого кількість ТМЦ становить 578.224 тонн, а загальна вартість з ПДВ складає 13873208,76 грн. (а.с. 143 - 146 т. 1).

На виконання умов договору № КХ04-0067 від 22.04.2015 року, сторонами було укладено додаткову угоду №00067 від 22.04.2015 року, відповідно до якої постачальник зобов'язується поставити на умовах ЕХW (резервуари нафтобаз ПАТ "Дніпронафтопродукт" і інших нафтобаз, що належать ПАТ "Дніпронафтопродукт" на правах власності або використовуються ним на підставі цивільно-правових договорів), а покупець прийняти до 30.04.2015 року зазначені в додатковій угоді види товарів. Перехід права власності від постачальника до покупця підтверджується актом приймання-передачі нафтопродуктів №00067 від 30.04.2015 року, відповідно до якого кількість ТМЦ становить 304.254 тонн, а загальна вартість з ПДВ складає 7 378 222,74 грн. (а.с. 148 - 151 т. 1).

З метою повідомлення позивача про місцезнаходження товару та виконання постачальником своєї частини договорів, ТОВ "Капітал Х" складено та надіслано на адресу ТОВ "СОРЕЛС" листи: №197/03-КХ від 01.03.2015 р., №198/03-КХ від 20.03.2015 р., №69/04-КХ від 01.05.2015 р., №70/04-КХ від 22.04.2015 р., в яких зазначено, що придбані товари знаходяться на зберіганні в ПАТ "Дніпронафтопродукт" та можуть бути отримані в будь-який час протягом дії вищевказаного договору (а.с. 137, 142, 147, 152 т. 1).

Розрахунки по договорам поставки №КХ-0175 від 20.03.2015 року; № КХ-0044 від 01.03.2015 року; № КХ04-0027 від 01.04.2015 року; № КХ04-0067 від 22.04.2015 року у березні-квітні 2015 року не здійснювалися, що підтверджується оборотно - сальдовими відомостями по рахунку 63.

В матеріалах справи наявні податкові накладні, виписані ТОВ "Капітал Х" в адресу позивача (а.с. 98 - 103 т. 3).

За перевіряємий період між ТОВ "СОРЕЛС" та ТОВ "Нафтокомпані" були укладені наступні договори поставки нафтопродуктів: №НК-0272 від 26.02.2015 р., №НК-0207 від 23.02.2015 р., №НК-0109 від 12.02.2015 р., №НК-0056 від 01.02.2015 р. (а.с. 71 - 72, 75 - 76, 79 - 80, 83 - 84 т. 3).

Відповідно до умов вказаних договорів номенклатура, кількість, ціна товару та строки поставки визначаються сторонами у додаткових угодах до договору, які є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до п. 4.2. договорів товар поставляється покупцю партіями протягом поточного місяця, в кількості та за ціною, визначеними у кожній додатковій угоді до договору, на умовах: ЕХW резервуари нафтобаз ПАТ "Дніпронафтопродукт" і інших нафтобаз, що належать ПАТ "Дніпронафтопродукт" на правах власності або використовуються ним на підставі цивільно-правових договорів.

За погодженням сторін умови договору викладені у відповідності до Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів "Інкотермс" (в редакції 2010 року).

На виконання умов договору №НК-0272 від 26.02.2015р. сторонами укладено додаткову угоду, в якій уточнено номенклатуру, кількість, якість та ціну товару: №00272 від 26.02.2015р. на загальну суму 5686231,20 грн. у т.ч. ПДВ 947 705,20 грн. Сторонами складено акт приймання - передачі нафтопродуктів №00272 від 28.02.2015р., відповідно до якого кількість ТМЦ становить 182,251 тонн, а загальна вартість з ПДВ складає 5686231,20 грн. (а.с. 71 - 73, 87 т. 3).

На виконання умов договору №НК-0207 від 23.02.2015р. сторонами укладено додаткову угоду, в якій уточнено номенклатуру, кількість, якість та ціну товару: №00207 від 23.02.2015р. на загальну суму 4 548 301,68 грн. у т.ч. ПДВ 758 050,28 грн. сторонами складено акт приймання - передачі нафтопродуктів №00207 від 28.02.2015р., відповідно до якого кількість ТМЦ становить 162,536 тонн, а загальна вартість з ПДВ складає 4548301,68 грн. (а.с. 75 - 77, 89 т. 3).

На виконання умов договору №НК-0109 від 12.02.2015р. сторонами укладено додаткову угоду, в якій уточнено номенклатуру, кількість, якість та ціну товару: №00109 від 12.02.2015р. на загальну суму 9 242 557,20 грн. у т.ч. ПДВ 1540426,20 грн. сторонами складено акт приймання - передачі нафтопродуктів №00109 від 28.02.2015р., відповідно до якого кількість ТМЦ становить 393,133 тонн, а загальна вартість з ПДВ складає 9242557,20 грн. (а.с. 79 - 81, 87 т. 3).

На виконання умов договору №НК-0056 від 01.02.2015р. сторонами укладено додаткову угоду, в якій уточнено номенклатуру, кількість, якість та ціну товару: №00056 від 01.02.2015р. на загальну суму 2 337 239,04 грн. у т.ч. ПДВ 389 539,84 грн. сторонами складено акт приймання - передачі нафтопродуктів №00056 від 28.02.2015р., відповідно до якого кількість ТМЦ становить 111,814 тонн, а загальна вартість з ПДВ складає 2337239,04 грн. (а.с. 83 - 85, 87 т. 3).

ТОВ "Нафтакомпані" були надані ТОВ "Сорелс" сертифікати відповідності на товар (а.с. 153- 160 т. 1).

З метою повідомлення позивача про місцезнаходження товару та виконання постачальником своєї частини договорів, ТОВ "Нафтокомпані" складено та надіслано на адресу ТОВ "СОРЕЛС" листи: №249/02/15-Н від 26.02.2015 р., №248/02/15-Н від 23.02.2015 р., №247/02/15-Н від 12.02.2015 р., №246/02/15-Н від 01.02.2015 р., в яких зазначено, що придбані товари знаходяться на зберіганні в ПАТ "Дніпронафтопродукт" та можуть бути отримані в будь-який час протягом дії вищевказаного договору (а.с. 74, 78, 82, 86 т. 1).

Розрахунки по договорам поставки №НК-0272 від 26.02.2015 р., №НК-0207 від 23.02.2015 р., №НК-0109 від 12.02.2015 р., №НК-0056 від 01.02.2015 р. у лютому 2015 року не здійснювалися, що підтверджується оборотно - сальдовими відомостями по рахунку 63.

Факт оприбуткування нафтопродуктів підтверджується оборотно-сальдовими відомостями по рахунку 281, 282, 203 (а.с. 165 - 168 т. 3).

В матеріалах справи наявні податкові накладні, виписані ТОВ "Нафтокомпані" в адресу позивача (а.с. 88, 90, 92, 97 т. 3).

Зберігання нафтопродуктів, отриманих від ТОВ "Нафтакомпані", ТОВ "Капітал Х" здійснювалося ПАТ "Дніпронафтопродукт" на підставі договору зберігання № 4407 від 10.12.2014 р. На підтвердження виконання договору зберігання сторонами укладалися акти прийняття-передачі наданих послуг: № 03169 від 31.03.2015 р., № 04209 від 30.04.2015 р. (а.с. 161 - 164 т. 1).

Транспортування ТМЦ здійснювалося ТОВ "РИСОЛ" на підставі договору на перевезення вантажів автомобільним транспортом № 17/02/15 від 02.02.2015 р. (а.с. 165 - 167 т. 1), автоперевізним підприємством: ТОВ ТД "Кременчукнафтопродуктсервіс" на підставі договору на перевезення вантажів автомобільним транспортом № 38 від 30.01.2015 р. На виконання договору та за результатами надання послуг по перевезенню нафтопродуктів складено акт здачі - прийомки виконаних робіт № АР-0000164 від 28.02.2015 р. (а.с. 231 - 235 т. 3).

На виконання договору та за результатами надання послуг по перевезенню нафтопродуктів складено акти виконання робіт і послуг від 31.03.2015 р. (а.с. 169 - 172 т. 1).

За результатами перевезень складалися товарно-транспортні накладні, які наявні в матеріалах справи (а.с. 173 - 250 т. 1, а.с. 1 - 17 т. 2, а.с. 169 - 230 т. 3).

Як вбачається з листа ПАТ "Дніпронафтопродукт" №10/2503/02 від 25.03.2015 р., ТОВ "Гед Вілс" надає ПАТ "Дніпронафтопродукт" послуги з приймання, розміщення та відпуску нафтопродуктів (прийняті ПАТ "Дніпронафтопродукт" на зберігання), в зв'язку з чим ТОВ "Гед Вілс" має статус "вантажовідправника" в розумінні Наказу Міністерства транспорту України "Про затвердження правил переведення вантажів автомобільним транспортом України" від 14.10.1997 р. №363 (а.с. 7 т. 4).

Розрахунки за надані послуги перевезення здійснювалися у безготівковій формі, про що свідчить оборотно-сальдова відомість по рахунку № 631 за березень, квітень 2015 р. (а.с. 18, 19 т. 2), лютий 2015 р. (а.с. 164 т. 3).

По взаємовідносинам після доставки вантажу, зазначеного у ТТН, в пункт розвантаження, паливо оприбутковувалось відповідальними особами позивача відповідно до вимог Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (затвердженої Наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20 травня 2008 року № 281/171/578/155, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 вересня 2008 р. за № 805/15496).

А саме: з прибуттям нафтопродуктів на АЗС в автоцистерні перевіряється наявність і цілісність пломб, технічний стан автоцистерни, відповідність об'єму і густини нафтопродукту в автоцистерні об'єму і густині, зазначеним у ТТН, відповідність найменування, марки і виду (залежно від масової частки сірки) нафтопродукту, зазначених у ТТН і паспорті якості на відвантажений нафтопродукт.

Згідно п.п. 10.2.8 Інструкції у разі відсутності розходження між фактично прийнятою кількістю нафтопродукту і кількістю, зазначеною у ТТН, оператор проставляв час надходження автоцистерни на АЗС і власним підписом в накладній засвідчував її приймання. Один примірник ТТН залишається на АЗС, а два - повертаються водієві, який поставляв нафтопродукт.

На підтвердження виконання вищезазначених операцій свідчать підписи уповноважених осіб відповідальних за приймання нафтопродуктів та інформація про прийнятий нафтопродукт (вид, марка, вага час прибуття та вибуття перевізника), що знаходяться в кожній ТТН. ТТН також містить штампи автопідприємства, вантажовідправника, вантажоодержувача.

Крім того, на кожній ТТН міститься копія чеку з АЗС, який підтверджує оприбуткування товару. На такому чеку міститься точна адреса місцезнаходження АЗС, дата проведення операції, резервуар до якого здійснюється оприбуткування нафтопродуктів, номенклатура та кількість палива.

Матеріали справи містять сертифікати відповідності, паспорти якості (а.с. 153- 160 т. 1).

Факт оприбуткування нафтопродуктів підтверджується оборот сальдовими відомостями по рахунку 281, 203 за березень-квітень 2015 р. (а.с. 20 - 25 т. 2).

В матеріалах справи наявний штатний розпис ТОВ "СОРЕЛС" (а.с. 85-94 т. 2).

На підтвердження реальності проведення господарських операцій, отримання придбаних ТМЦ, позивачем надано довіреності на отримання ТМЦ, копію журналу виданих довіреностей та журнали обліку надходження нафтопродуктів (а.с. 95 - 121 т. 2).

В подальшому позивач реалізував отримані від ТОВ "Капітал Х", ТОВ "Нафтакомпані", нафтопродукти через мережу АЗС.

Матеріали справи містять договори оренди автозаправних станцій, укладені позивачем з ТОВ "НАЯДА ПЛЮС", ТОВ "Гед Холдингз", ТОВ "АССАГАЙ", ТОВ "Новел-Істейт", ТОВ "ЛИБІДЬ ПЛЮС", ТОВ "РУСТЕЛЬ" (а.с. 30 -84 т. 2).

Господарські операції "СОРЕЛС" мали реальний характер, призвели до зміни майнового стану учасників господарських відносин, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами.

Суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Тобто, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. При цьому, оцінюватись при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

За приписами п.п. 2.4 п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р. за № 168/704, первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Надані суду первинні документи за своєю формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства, наявності недоліків (дефектів форми, змісту або походження), які б згідно з п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, ч.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку спричиняли втрату означеними накладними юридичного статусу первинних документів судом не виявлено та актом перевірки не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно з п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі ПК України) під "господарською діяльністю" розуміється діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Податковим кредитом в розумінні підпункту 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК визнається сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

З огляду на викладені положення, для отримання права сформувати податковий кредит із сум ПДВ, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник ПДВ повинен мати податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності.

Таким чином, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на податковий кредит можуть мати лише реально вчинені господарські операції з придбання товарів, послуг чи основних фондів з метою використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, а не саме лише оформлення відповідних документів або рух грошових коштів на поточних рахунках платників податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Положеннями п. 44.1 ст. 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Як встановлено судом, сума податкового кредиту підтверджена відповідними податковими накладними. Ці податкові накладні складені на підставі договорів, актів виконаних робіт та відповідають вимогам п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України.

Матеріали справи не містять доказів наявності між позивачем та його контрагентами при укладанні і виконанні договорів взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад.

Факт здійснення господарської діяльності підтверджується документально первинними бухгалтерськими документами, що були надані до суду, а саме: договорами, актами, ТТН.

Відповідачем не надано належних доказів щодо визнання недійсними в установленому законом порядку договорів, укладених між позивачем та його контрагентами.

Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Податкового кодексу України, відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Законом не встановлено обмежень по включенню до складу податкового кредиту сум ПДВ по товарах з підстав викладених другим відповідачем, за умови, що такий постачальник зареєстрований платником податку на додану вартість, за наявності належним чином оформлених податкових накладних, та за наявності фактичного здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг). Окрім того порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом не впливають на права та обовязки іншого платника податків.

З огляду на встановлені обставини у справі, враховуючи індивідуальний характер юридичної відповідальності особи, встановлений ст. 61 Конституції України, суд зазначає, що у разі порушення контрагентами платника податків чинного законодавства, відповідальність та негативні наслідки настають саме щодо цих осіб. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податків права на віднесення сум до складу податкового кредиту у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови його отримання (сплатив ПДВ у ціні замовлених та фактично отриманих товарів) та має документальне підтвердження розміру податкового кредиту.

З наведених норм законодавства та досліджених матеріалів справи, суд зазначає, що ТОВ "СОРЕЛС" виконало вимоги законодавства, сплативши податок на додану вартість в ціні придбаного товару у контрагентів ТОВ "Нафтакомпані" та ТОВ "Капітал X", які в свою чергу, виконали вимоги діючого законодавства, видавши позивачу належним чином оформлені податкові накладні. Підстав для зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість встановлено не було.

Відповідно до ст. 202 Цивільного Кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочин повинен відповідати вимогам зазначеним у ст.203 ЦК України. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).

Притягнення суб'єкта права до відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, є неможливим, за винятком встановлених ст. 228 Цивільного кодексу України та ст.ст. 207, 208 Господарського кодексу України випадків свідомого укладення таким суб'єктом права нікчемного правочину з метою відображення певних первинних документів в податковому обліку без фактичного проведення господарських операцій.

Обов'язок контролю за правильністю нарахування та сплати ПДВ покладається на відповідача, а не на позивача, у зв'язку з чим відсутні підстави для позбавлення позивача права на податковий кредит через можливі порушення податкового законодавства контрагентом.

Якщо контрагент, можливо, не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку (покупця товарів, робіт, послуг) права на відшкодування ПДВ у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування і має документальне підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Виконання правочинів підтверджується наявними в матеріалах справи первинними документами. Отримані позивачем від контрагентів зазначені податкові накладні не мають недоліків, відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", та п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, що спричиняють втрату ними статусу первинного документа.

Судом не встановлені факти, які свідчили б про те, що зміст договорів не відповідає діючому законодавству України, дійсним намірам сторін та що ці наміри спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

З огляду на положення ПК України, негативними наслідками для позивача стали прийняті відповідачем податкові повідомлення-рішення про нарахування грошових зобов'язань, які суд вважає за необхідне скасувати.

Стосовно вимог про зобов'язання ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області та ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області відновити суми податкового кредиту та зобов'язань ТОВ "Сорелс" () в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит", а також в картці особового рахунку, зміни до яких були внесені на підставі відомостей, викладених в Актах №200/17-16- 22-02/39464142 від 01.07.2015р., №244/17-16-22-02/39464142 від 06.08.2015 р., суд зазначає, що під час судового розгляду з наданих відповідачами витягів баз даних судом встановлено, що контролюючим органом зміни на підставі зазначених актів до баз даних та картки особового рахунку ТОВ «Сорелс» не вносились, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ТОВ "Сорелс" в цій частині.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_2 України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Сорелс" до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області про скасування податкових повідомлень-рішень та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області від 15.07.2015 № НОМЕР_1, № НОМЕР_2 та від 18.08.2015 № НОМЕР_3, № НОМЕР_4.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Сорелс" (61001, м. Харків, просп. Московський, 55, ідентифікаційний код юридичної особи 39464142) сплачену суму судового збору в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн 20 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 30 грудня 2015 року.

Суддя Р.В. Мельников