Справа № 810/3832/15
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2015-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2015 року 810/3832/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Виноградова О.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом приватного товариства "Кондитерська фабрика "Лагода" до Миронівської об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

25 серпня 2015 р. до Київського окружного адміністративного суду звернулося приватне акціонерне товариство "Кондитерська фабрика "Лагода" (далі - позивач) з позовом до Миронівської об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23 березня 2015 р. № НОМЕР_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем податкове повідомлення-рішення від 23 березня 2015 р. № 0 винесено протиправно, оскільки, позивачем не було порушено терміни розрахунків ЗЕД. Крім того, зазначив, що відповідачем неправильно визначено момент поставки товару за експортною операцією.

Відповідач позов не визнав, подав до суду письмові заперечення, в яких просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що період прострочення надходження валютних коштів по експортномих контрактах встановлено під час перевірки. Крім того, зазначив, що позивач до центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики для отримання висновку на перевищення законодавчо встановлених термінів розрахунків по експортних поставках не звертався (а.с. 113-117).

Представник відповідача подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

У судовому засіданні 13 листопада 2015 р. представник позивача просив суд подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, клопотання сторін, суд не знаходить перешкод для розгляду справи та вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, без участі повноважних представників сторін відповідно до приписів ч. 4 ст. 122 КАС України за наявними в ній матеріалами.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, встановив таке.

7 вересня 2004 р. позивач зареєстрований як юридична особа, що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серія А01 № 627153 (а.с. 55).

У період з 24 лютого по 2 березня 2015 р. відповідачем було проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотриманням вимог валютного законодавства у період з 1 січня 2014 р. по 28 лютого 2015 р., за результатами якої 10 березня 2015 р. було складено акт перевірки № 116/22-011/32967502 (далі акт перевірки № 116/22-011/32967502) (а.с. 9-21).

У розділі "Висновок" названого акту перевірки зазначено, що позивачем порушено законодавчо встановлені строки розрахунків, передбачених ст. 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23 вересня 1994 р. № 185/94-ВР (далі - Закон № 185/94-ВР) та п. 1 Постанови правління Національного Банку України "Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов"язкового продажу надходжень в іноземній валюті" від 14 листопада 2013 р. № 453 (далі - Постанова № 453) при здійсненні розрахунків в іноземній валюті за експортними контрактами з нерезидентом ООО "Мечи Компани" від 4 грудня 2013 р. № 12/ГР та з нерезидентом SRL "MIHPRODCOM" від 5 квітня 2013 р. № 3/МЛ (а.с. 20).

23 березня 2015 р. на підставі названого акту перевірки, відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення № 0, яким позивачу нараховано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД у сумі 37 704 грн 58 коп. (далі - податкове повідомлення-рішення № 0) (а.с. 26).

У зв'язку з тим, що позивач вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним, ним було подано даний адміністративний позов до суду.

Спірні правовідносини врегульовані Законом № 185/94-ВР.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону № 185/94-ВР виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. При поміщенні товарів у митний режим переробки за межами митної території строк повернення цих товарів або продуктів їх переробки на митну територію України у митному режимі імпорту визначається відповідно до Митного кодексу України ( 4495-17 ). Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Як убачається з ст. 4 названого Закону, порушення резидентами, крім субєктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Відповідно до вимог п. 1 Постанови № 453 розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті, здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Наявні матеріали справи свідчать про таке.

І. Щодо господарських правовідносин між позивачем та ООО "Мечи Компани", судом встановлено таке.

4 грудня 2013 р. між позивачем (постачальник) та ООО "Мечи Компани" (замовник) укладено контракт поставки № 12/ГР (а.с. 162-164).

Згідно з п. 1.1. названого контракту постачальник зобов"язується поставити на умовах даного контракту кондитерські вироби в асортименті згідно Специфікаціям на кожну партію товару, а замовник - прийняти та оплатити товар (а.с. 162).

Відповідно до п. 5.1 контракту № 12/ГР замовник здійснює 100% предоплату за товар протягом 10-ти календарних днів з моменту погодження з постачальником специфікацій.

Як убачається з митної декларації від 28 лютого 2014 р. № 125130007/2014/615139, вона оформлена на суму 42 539, 90 дол США (а.с. 57-59).

Згідно з повідомленням про фактичне вивезення товарів, датою перетину кордону є 4 березня 2014 р. (а.с. 60).

Постановою № 453 встановлено 90-денний строк на розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів.

Відлік 90 днів в разі експорту товару починаться з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується. Датою митного оформлення продукції, що експортується, слід вважати дату завершення вантажної митної декларації, тобто момент фактичного перетину товаром митного кордону України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 р. № 21-412а11.

Наведене свідчить, що перебіг 90-денного терміну надходження валютної виручки розпочався з 5 березня 2014 р. та закінчувався 2 червня 2014 р.

Проте, у строк до 2 червня 2014 р. грошові кошти у сумі 42 539, 90 дол США на рахунок позивача не надійшли.

Водночас судом встановлено, що у подальшому ООО "Мечи Компани" було частково сплачено заборгованість по контракту поставки № 12/ГР.

Зокрема, 10 червня 2014 р. у сумі 8100 дол США, 12 червня 2014 р. - 4800 дол США, 19 червня 2014 р. - 4000 дол США, що підтверджується виписками по особовому рахунку позивача, завіреними печаткою публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (а.с. 180-182).

Крім того, судом встановлено, що 16 червня 2014 р. ухвалою Господарського суду Київської області у справі № 911/2292/14 за позовом позивача до ООО "Мечи Компани" порушено провадження у справі про стягнення заборгованості у сумі 42 539, 90 дол США за контрактом поставки № 12/ГР (а.с. 183-184).

Наведене свідчить, що у період з 3 червня 2014 р. (1-й день прострочення терміну надходження валютної виручки) по 10 червня 2014 р. (дата часткової сплати заборгованості за контрактом № 12/ГР) позивачем було дійсно прострочено розрахунки за експортним контрактом № 12/ГР у сумі 42 539, 90 дол США, у період з 11 по 12 червня 2014 р. (дата часткової сплати заборгованості за контрактом № 12/ГР) - у сумі 34 439, 90 дол США, у період з 13 по 16 червня 2014 р. (дата порушення провадження у справі) - у сумі 29 639, 90 дол США.

Як убачається з розрахунку пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД по експортному контракту № 12/ГР по вантажно-митній декларації від 28 лютого 2014 р. № 125130007/2014/615139, відповідачем було нараховано пеню на загальну суму 2004, 84 дол США, що еквівалентно 23 606 грн 99 коп. (а.с. 122 "б"-122 "в").

Зокрема, за період:

- з 30 травня 2014 р. (91-й день на думку відповідача) по 10 червня 2014 р. включно відповідачем було нараховано пеню у сумі 1531, 44 дол США (42 539,90 дол США (сума заборгованості)* 0,3 % (розмір пені за кожний день прострочення)* 12 (кількість днів прострочення));

- з 11 по 12 червня 2014 р. - у сумі 206, 64 дол США (34 439, 90 дол США (залишок заборгованості)*0,3% (розмір пені за кожний день прострочення)*2 (кількість днів прострочення));

- з 13 по 16 червня 2014 р. - 266, 76 дол США (29 639, 90 дол США (залишок заборгованості)*0,3% (розмір пені за кожний день прострочення)*3 (кількість днів прострочення)).

Проте, як убачається з названого розрахунку, відповідач дійшов помилкового висновку щодо дати виникнення заборгованості - 30 травня 2014 р. (91-й день).

Оскільки, як вже зазначалося, першим днем (91-й день) прострочення розрахунків за експортним контрактом № 12/ГР є 3 червня 2014 р.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачем дійсно було прострочено розрахунки за експортним контрактом № 12/ГР у період з 3 по 16 червня 2014 р., проте, відповідачем невірно встановлено кількість днів прострочення та відповідно суму пені за таке прострочення.

При вирішенні справи судом встановлено, що з дати винесення Господарським судом Київської області ухвали про порушення провадження відповідачем пеня не нараховувалася.

Так, сума пені за порушення строків розрахунків за експортним контрактом № 12/ГР за період:

- з 3 по 10 червня 2014 р. включно складає 1020, 95 дол США (42 539, 90 дол США (сума заборгованості)*0,3% (розмір пені за кожнийдень прострочення)*8 (кількість днів прострочення));

- з 11 по 12 червня 2014 р. - 206, 64 дол США (34 439, 90 дол США (залишок заборгованості)*0,3% (розмір пені за кожний день прострочення)*2 (кількість днів прострочення));

- з 13 по 16 червня 2014 р. - 266, 76 дол США (29 639, 90 дол США (залишок заборгованості)*0,3% (розмір пені за кожний день прострочення)*3 (кількість днів прострочення)).

Наведене свідчить, що сума пені за порушення строків розрахунків за контрактом № 12/ГР за період з 3 по 16 червня 2014 р. складає 1494, 35 дол США (1020, 95 дол США+206, 64 дол США+266 дол США), що еквівалентно 17 683 грн 10 коп. (курс гривні до 100 доларів США на день виникнення заборгованості - 3 червня 2014 р. складає 1183, 3307)

ІІ. Щодо господарських відносин між позивачем та SRL "MIHPRODCOM", судом встановлено таке.

5 квітня 2013 р. між позивачем (постачальник) та SRL "MIHPRODCOM" (замовник) укладено контракт поставки № 3/МЛ (далі - контракт № 3/МЛ) (а.с. 137-139).

Згідно з п. 1.1. названого контракту постачальник зобов"язується поставити на умовах даного контракту кондитерські вироби в асортименті згідно Специфікаціям на кожну партію товару, а замовник - прийняти та оплатити товар (а.с. 137).

Відповідно до п. 5.1 контракту № 3/МЛ замовник здійснює оплату за товар протягом 30 днів з момента відвантаження товару постачальником.

На виконання названого контракту позивачем було здійснено 2 поставки товару за вантажно-митними деклараціями від 4 березня 2014 р. № 125130007/2014/615172 на суму 20 183,09 дол США та від 30 квітня 2014 р. № 125130007/2014/616069 на суму 17701,71 дол США (а.с. 68, 79 відповідно).

Стосовно поставки товару по митній декларації від 4 березня 2014 р. № 125130007/2014/615172, судом встановлено таке.

Як убачається з митної декларації 4 березня 2014 р. № 125130007/2014/615172, вона оформлена на суму 20 183, 09 дол США (а.с. 68-70).

Згідно з повідомленням про фактичне вивезення товарів, датою перетину кордону є 5 березня 2014 р. (а.с. 71).

Як вже зазначалося, Постановою № 453 встановлено 90-денний строк на розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів.

Відлік 90 днів в разі експорту товару починаться з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується. Датою митного оформлення продукції, що експортується, слід вважати дату завершення вантажної митної декларації, тобто момент фактичного перетину товаром митного кордону України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 р. № 21-412а11.

Наведене свідчить, що перебіг 90-денного терміну надходження валютної виручки розпочався з 6 березня 2014 р. та закінчувався 3 червня 2014 р.

Проте, у строк до 3 червня 2014 р. грошові кошти у сумі 20 183, 09 дол США на рахунок позивача не надійшли.

Водночас судом встановлено, що у 10 червня 2014 р. SRL "MIHPRODCOM" було сплачено заборгованість по контракту № 3/МЛ, що підтверджується випискою по особовому рахунку позивача, завіреною печаткою публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (а.с. 140).

Наведене свідчить, що у період з 4 червня 2014 р. (1-й день прострочення терміну надходження валютної виручки) по 10 червня 2014 р. (дата сплати заборгованості за контрактом №3/МЛ) позивачем було дійсно прострочено розрахунки за експортним контрактом № 3/МЛ у сумі 20 183, 09 дол США.

Як убачається з розрахунку пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД по експортному контракту № 3/МЛ по вантажно-митній декларації від 4 березня 2014 р. № 125130007/2014/615172, відповідачем було нараховано пеню у сумі 544, 94 дол США (20 183, 09 дол США (сума заборгованості)*0,3% (розмір пені за кожний день прострочення)*9 (кількість днів прострочення)), що еквівалентно 6448 грн 44 коп. (а.с. 122 "а").

Проте, як убачається з названого розрахунку, відповідач дійшов помилкового висновку щодо дати виникнення заборгованості - 3 червня 2014 р. та щодо дати погашення заборгованості за контрактом № 3/МЛ - 11 червня 2014 р., оскільки, як вже зазначалося, згідно з випискою по особовому рахунку позивача сума коштів 20 183, 09 дол США надійшли на рахунок останнього 10 червня 2014 р. (а.с. 140).

Крім того, як вже зазначалося, першим днем (91-й день) прострочення розрахунків за експортним контрактом № 3/МЛ є 4 червня 2014 р.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачем дійсно було прострочено розрахунки за експортним контрактом № 3/МЛ у період з 4 по 10 червня 2014 р., проте, відповідачем невірно встановлено кількість днів прострочення та відповідно суму пені за таке прострочення.

Так, сума пені за порушення строків розрахунків за експортним контрактом № 3/МЛ за період 4 по 10 червня 2014 р. складає 423, 84 дол США (20 183, 09 дол США (сума заборгованості)*0,3% (розмір пені за кожний день прострочення)* 7 (кількість днів прострочення)).

Наведене свідчить, що сума пені за порушення строків розрахунків за контрактом № 3/МЛ за період з 4 по 10 червня 2014 р. складає 423, 84 дол США, що еквівалентно 5031 грн 03 коп. (курс гривні до 100 дол США на день виникнення заборгованості - 4 червня 2014 р. складає 1187, 0105)

Стосовно поставки товару по митній декларації від 30 квітня 2014 р. № 125130007/2014/616069, судом встановлено таке.

Як убачається з митної декларації 30 квітня 2014 р. № 125130007/2014/606169, вона оформлена на суму17 701, 71 дол США (а.с. 79-81).

Згідно з повідомленням про фактичне вивезення товарів, датою перетину кордону є 1 травня 2014 р. (а.с. 82).

Як вже зазначалося, Постановою № 453 встановлено 90-денний строк на розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів.

Відлік 90 днів в разі експорту товару починаться з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується. Датою митного оформлення продукції, що експортується, слід вважати дату завершення вантажної митної декларації, тобто момент фактичного перетину товаром митного кордону України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 р. № 21-412а11.

Наведене свідчить, що перебіг 90-денного терміну надходження валютної виручки розпочався з 2 травня 2014 р. та закінчувався 30 липня 2014 р.

Проте, у строк до 30 липня 2014 р. грошові кошти у сумі 17 701, 71 дол США на рахунок позивача не надійшли.

Водночас судом встановлено, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 11 серпня 2014 р. порушено провадження у справі № 910/16638/14 за позовом позивача до SRL "MIHPRODCOM" про стягнення заборгованості у сумі 17 701 дол США (а.с. 156).

Наведене свідчить, що у період з 31 липня 2014 р. (1-й день прострочення терміну надходження валютної виручки) по 11 серпня 2014 р. (дата ухвали про порушення провадження у справі) позивачем було дійсно прострочено розрахунки за експортним контрактом № 3/МЛ у сумі 17 701, 71 дол США.

Як убачається з розрахунку пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД по експортному контракту № 3/МЛ по вантажно-митній декларації від 30 квітня 2014 р. № 125130007/2014/616069, відповідачем було нараховано пеню у сумі 637, 26 дол США (17 701, 71 дол США (сума заборгованості)*0,3% (розмір пені за кожний день прострочення)*12 (кількість днів прострочення)), що еквівалентно 7649 грн 15 коп. (а.с. 122 "а"-122 "б").

Проте, як убачається з названого розрахунку, відповідач дійшов помилкового висновку щодо дати виникнення заборгованості - 30 липня 2014 р. , оскільки, першим днем (91-й день) прострочення розрахунків за експортним контрактом № 3/МЛ є 31 липня 2014 р.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачем дійсно було прострочено розрахунки за експортним контрактом № 3/МЛ у період з 31 липня по 11 серпня 2014 р., проте, відповідачем невірно встановлено кількість днів прострочення та відповідно суму пені за таке прострочення.

При вирішенні справи судом встановлено, що з дати винесення Господарським судом міста Києва ухвали про порушення провадження - 11 серпня 2014 р., відповідачем пеня не нараховувалася.

Так, сума пені за порушення строків розрахунків за експортним контрактом № 3/МЛ за період з 31 липня по 11 серпня 2014 р. складає 584,15 дол США (17 701, 71 дол США (сума заборгованості)*0,3% (розмір пені за кожний день прострочення)* 11 (кількість днів прострочення)).

Наведене свідчить, що сума пені за порушення строків розрахунків за контрактом № 3/МЛ за період з 31 липня по 11 серпня 2014 р. складає 584, 15 дол США, що еквівалентно 7066 грн 61 коп. (курс гривні до 100 доларів США на дату виникнення заборгованості - 31 липня 2014 р. складає 1209, 7248).

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позивачем дійсно було порушено строки розрахунків за експортними контрактами з ООО "Мечи Компани" № 12/ГР та SRL "MIHPRODCOM" № 3/МЛ, проте, відповідачем було помилково визначено початок перебігу такого строку та відповідно і суму пені за таке порушення.

Так, судом встановлено, що сума пені за порушення позивачем строків розрахунків за експортними контрактами в даному конкретному випадку має становити 29 780 грн 74 коп. (7066 грн 61 коп. + 5031 грн 03 коп.+ 17 683 грн 10 коп.).

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 підлягає частковому скасуванню, а саме, в частині нарахованої пені у сумі 7923 грн 84 коп.

При вирішенні справи судом не можуть бути взяті до уваги посилання позивача на те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесено за порушення позивачем вимог Постанови № 453, яка на період надходження грошових коштів на рахунок позивача не діяла, оскільки, названа постанова встановлювала строки розрахунків за експортними операціями на дату завершення оформлення митних декларацій.

Дана правова позиція викладена у постановах Вищого адміністративного суду України від 19 травня 2015 р. № К/800/62409/14 та від 26 травня 2015 р. № К/800/46138/14.

Зокрема, зі змісту приписів Закону № 185/94-ВР право Національного Банку України щодо запровадження інших строків розрахунків, ніж ті, що визначені ч. 1 ст. 1 даного Закону закріплено на законодавчому рівні, та вказана норма діє з 17 листопада 2012 р., незалежно від дати укладання зовнішньоекономічного договору, якщо авансовий платіж за імпортним договором або поставка товару за експортним договором здійснюються в період дії постанови Правління Національного банку України, то на такі операції розповсюджуються вимоги щодо завершення цих операцій у 90-денний строк.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 23 березня 2015 р. № НОМЕР_1 підлягає частковому скасуванню, а саме, в частині нарахувння пені у сумі 7923 грн 84 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - субєкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, повязані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Враховуючи, що відповідач не надав суду доказів понесених ним зазначених судових витрат, в даній адміністративній справі такі витрати стягненню з позивача не підлягають.

Проте, підлягає стягненню з позивача судовий збір у розмірі, передбаченому Законом України "Про судовий збір" (із змінами та доповненнями, внесеними Законом України від 19.09.2013 №590-VІІ ).

Зокрема, згідно з цим законом під час подання адміністративного позову майнового характеру позивачем сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Враховуючи, що позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір в сумі 182 грн 70 коп., а позов задоволено частково, то з позивача підлягає стягненню решта суми судового збору 1260 грн 35 коп.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кагарлицького відділення Миронівської об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 23 березня 2015 р. № НОМЕР_1 в частині нарахування пені у сумі 7923 грн 84 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Виноградова О.І.