Справа № 234/14353/15-а
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Фоміна Ю.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року справа №234/14353/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., Міронової Г.М., за участю секретаря судового засідання Челахової О.О., за участю представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, діючих за довіреностями, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника позивача - ОСОБА_2 на постанову Краматорського міського суду Донецької області від 04 листопада 2015 року у справі № 234/14353/15-а за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області, Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання неправомірними дії та зобовязання сплатити недоплачену суму пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

31 серпня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (з урахуванням уточнень) про визнання неправомірними дії управління щодо утримання з 01 січня 2015 року по 31 серпня 2015 року, сум податку на доходи фізичних осіб і військового збору із його пенсії по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи; зобовязання відповідача сплатити позивачу недоплачену за період з 01 лютого 2015 року по 31 серпня 2015 року суму пенсії позивача без утримання сум податку на доходи фізичних осіб і військового збору (а.с. 1-2, 44).

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 10 вересня 2015 року залучено до участі у справі в якості другого відповідача ОСОБА_5 податкову інспекцію у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області (а.с. 20).

Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 04 листопада 2015 року у справі № 234/14353/15-а відмовлено у задоволені адміністративного позову у повному обсязі(а.с. 70-72).

Не погодившись з судовим рішенням, представник позивача - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено на неврахування судом першої інстанції істотної обставини у справі, а саме того, що пенсія позивача за своєю суттю є відшкодування шкоди позивачу, завданої наслідками Чорнобильської катастрофи, а відтак, вона звільняється від оподаткування.

На цих підставах просить суд скасувати постанову Краматорського міського суду Донецької області від 04 листопада 2015 року у справі № 234/14353/15-а та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі(а.с. 76-77).

15 грудня 2015 року до канцелярії суду надійшли заперечення Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, відповідач просить суд залишити постанову суду першої інстанції без змін (а.с. 89).

Представник позивача в судовому засіданні наполягав на задоволенні апеляційної скарги, надав пояснення аналогічні викладених в ній.

Представник відповідача у судовому засіданні зазначив, що рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги є такими, що не підлягають задоволенню.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі залишити без задоволення, постанову суду першої - без змін, з наступних підстав.

В суді першої та апеляційної інстанції встановлено, щоЧеркасов ОСОБА_6 є інвалідом 2 групи, має статус ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС 1-й категорії (а.с. 4-6), перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області як одержувач пенсії по інвалідності, призначеної згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 01 січня 2015 року, розмір пенсії позивача з обмеженнями склав 9490,00 грн. (а.с. 15), враховуючи, що розмір пенсії перевищує три розміри мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня 2015 року управлінням, як податковим агентом, утримано в період з лютого по серпень 2015 року податок на доходи з фізичних осіб та військовий збір.

Не погодившись із утриманням з пенсії податку на доходи з фізичних осіб у розмірі 15 % та військового збору у розмірі 1,5 % позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з того, що управління діяло в межах та у спосіб, визначених законодавством, а тому утримання з пенсії позивача у період з 01 січня 2015 року по 31 серпня 20115 року податку на доходу фізичних осіб та військового збору є правомірними та такими, що не суперечать чинному законодавству.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції по суті, однак вважає за потрібне зазначити додаткові мотиви щодо відмовити у задоволені позовних вимог, з огляду на наступне.

З 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року № 71-VIII, яким внесено ряд змін до норм Податкового кодексу України (далі - ПКУ) та до норм Бюджетного кодексу України.

Відповідно до ст.1 ПКУ в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов'язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом, До загальнодержавних податків (ст. 9 ПКУ) належить податок на доходи фізичних осіб.

Зарахування загальнодержавних податків та зборів до державного і місцевих бюджетів здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу України.

Відповідно до норм, встановлених ПКУ, починаючи з 01 січня 2015 року, платниками податку на доходи фізичних осіб є, зокрема, фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи, податковий агент (п.п.162.1.1,162.1.3 п.162.1 ст.162 ПКУ).

Згідно з п.п.163.1.1, 163.1.2 п.163.1 ст.163 КПУ об'єктом оподаткування є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід та доходи, що визначені пунктом 162.1 статі 163 ПКУ, тобто доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Пунктом 164.1 статті 164 ПКУ передбачено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до п.п.164.2.19 п.164.2 ст.164 ПКУ до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Пунктом 167.1 статті 167 ПКУ визначено, що ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.6 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року (далі у цьому пункті мінімальна заробітна плата). Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, до суми такого перевищення застосовується ставка 20 відсотків.

При цьому, з 01 січня 2015 року згідно ст.8 Закону України «Про ОСОБА_5 бюджет на 2015 рік» від 28 грудня 2014 року № 80-VIII розмір мінімальної заробітної плати для працездатних осіб встановлено у розмір 1 218 гривень на місяць.

Згідно з пп.168.1.1 п.168.1 ст.168 ПКУ оподаткування доходів, нарахованих (виплачених, наданих) платнику податку податковим агентом.

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Отже, починаючи з 01 січня 2015 року, податкові агенти при виплаті пенсій у розмірі, що перевищує 3 654,00 грн. (розмір мінімальної заробітної плати 1 218,00 грн. х 3), зобов'язані утримати податок на доходи фізичних осіб за ставкою 15 відсотків. Якщо сума нарахування більше 12 180,00 грн (мінімальна заробітна плата 1 218,00 грн. х 10) ставка податку становитиме 15 та 20 відсотків.

Статтею 64 Бюджетного кодексу України (із змінами та доповненнями) передбачено, що податок на доходи фізичних осіб, який сплачується податковим агентом - юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) чи представництвом нерезидента - юридичної особи, зараховується до відповідного місцевого бюджету за її місцезнаходженням (розташуванням) в обсягах податку, нарахованого на доходи, що сплачуються фізичній особі.

Згідно Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України» від 37 липня 2014 року №1621 та Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів, щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року № 71 тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені п.162.1 ст.162 ПКУ. Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені ст.163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5% від об'єкта оподаткування, визначеного ст. 163 цього Кодексу.

Отже, з 01 січня 2015 року органи Пенсійного фонду України визначені податковими агентами при нарахуванні та виплаті пенсії. Положення Податкового кодексу України в частині оподаткування пенсії набрали чинності 01 січня 2015 року, і не визнані такими, що не відповідають Конституції України, тому у відповідача відсутні правові підстави не застосовувати норму закону, яка є чинною та такою, що не визнана не конституційною.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що управління правомірно утримувало з позивача 15% пенсії на податок з доходу фізичних осіб та 1,5% військового збору.

Щодо доводів апелянта що основна частка пенсії із заробітку та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю відноситься до суми відшкодування платнику податку розміру шкоди, заподіяної йому внаслідок Чорнобильської катастрофи в контексті п.165.13 ст.165 ПК України, та не включаються до загального місячного ( річного) оподатковуваного доходу платника податку, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до п.п.5,7 розяснень Пленуму Вищого адміністративного суду, викладеним в постанові № 4 від 16 березня 2012 року «Про судову практику вирішення адміністративними судами спорів, що виникають у звязку із застосуванням статей 39, 48, 50, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до статті 49 Закону про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановлюються пенсії у вигляді:

державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю,яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Субєктами, які мають право на компенсації за шкоду, заподіяну здоровю, визначені статтею 48 Закону про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, сімї, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких повязана з Чорнобильською катастрофою.

Компенсаціями за шкоду, заподіяну здоровю, є одноразова компенсація та щорічна допомога на оздоровлення.

Отже отримання пенсії та отримання компенсації за шкоду є не тотожними поняттями та мають різне правове навантаження.

Таким чином, суд вважає, що висновки апелянта є недопустимими та суперечать нормам Кодексу адміністративного судочинства України і які суд не приймає з огляду на положення ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до цієї норми кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

На підставі наведеного, керуючись статтями 184, 195, 197, 198, 200,205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Представника позивача - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Краматорського міського суду Донецької області від 04 листопада 2015 року у справі № 234/14353/15-а за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області, Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання неправомірними дії та зобовязання сплатити недоплачену суму пенсії залишити без змін.

Вступну та резолютивну частини ухвали прийнято в нарадчій кімнаті та проголошено в судовому засіданні 16 грудня 2015 року.

Повний текст ухвали виготовлено 18 грудня 2015 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі

Судді Т.Г.Арабей

ОСОБА_7

ОСОБА_8