Справа № 2а-0470/5871/11
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2015-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

09 грудня 2015 рокусправа № 2а-0470/5871/11

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Іванова С.М.

суддів: Чабаненко С.В. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 червня 2011р. у справі № 2а-0470/5871/11 за позовом Фізичної особи-підприємеця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська про скасування рішення,-

ВСАНОВИВ:

Фізична особа-підприємця ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позов до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська в якому просила скасувати рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 15.11.2010р. № .

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 червня 2011р. у справі № 2а-0470/5871/11 позов задоволено.

Рішення ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська про застосування штрафних (фінансових) санкцій № 3 від 15.11.2010р. про сплату 352 420, 00 грн. штрафних санкцій скасовано.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, у поданій апеляційній скарзі відповідач, вказує на порушення норм процесуального права в наслідок чого неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 196 та ст. 41 КАС України не перешкоджає розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 21.10.2010р. працівниками Державної податкової адміністрації у Жовтневому районі Дніпропетровській області згідно направлень № 1025 від 20.10.2010р. та № 1024 від 20.10.2010р. проведено перевірку за дотриманням суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1", розташованого в ТРК "Мост-сіті-центр" за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Глінки, 2, у якому здійснює діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_1

За результатами перевірки складено акт № 004077 від 21.10.110р., в якому зафіксовано

порушення п.1.2 ст.3 та ст.6 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995р. № 265/95-ВР (надалі Закон №265/95-ВР), п.5 Порядку ведення книги обліку доходів і витрат, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2010 року № 1269, п.8 наказу ДПА України від 29.10.1999р. № 599 "Про затвердження Свідоцтва про сплату єдиного податку та Порядку його видачі, п. 2 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат громадян - суб'єктів підприємницької діяльності, абз.2 п. 1.2, абз.2 п.2.2, п.2.6 Положення про проведення касових операцій у національній валюті України від 15.12.2004р. № 637.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем у ході перевірки встановлено, що позивачем не вівся облік товарних запасів фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності у порядку визначеному чинним законодавством на суму 176 210 грн., зокрема, Державній податковій інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська не надано жодних документів (до документів, що є підставою для оприбуткуванн товару, як правило, належать накладні та товаро-транспортні накладні), які підтверджують факт ведення обліку товарних запасів. Також, у книгах обліку доходів та витрат ПП ОСОБА_1 № 13271 без реєстраційного номеру, № 13271 - реєстраційний номер ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська № 2566 від 25.12.2009р. у графі "Витрати на виробництво продукції", відсутні записи про документально підтверджені витрати, безпосередньо пов'язані з одержанням доходу на підставі первинних документів про здійснення витрат.

На підставі акту відповідачем винесено оскаржуване рішення від 15.11.2010 року № , яким до ФОП ОСОБА_1 за неведення обліку товарів за місцем їх реалізації та зберігання на суму 176 210 грн. застосовано штрафні (фінансові) санкції у двократному розмірі 352 420 грн.

Надаючи правову оцінку рішенню суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду, виходить з наступного.

За приписами п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» вбачається, що суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, вставленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (надання послуг).

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані в установленому порядку, чи не ведуть або ведуть з порушенням установленого порядку облік товарів за місцем реалізації та зберігання, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості не облікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.67 та п.1 ч.2 ст. 92 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до норм Указу Президента України від 03.07.1998 р. № 727/98 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" визначено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності для суб'єктів малого підприємництва може застосовуватися поряд з діючою системою оподаткування, обліку та звітності, передбаченою законодавством, на вибір суб'єкта малого підприємництва. Форма книги обліку доходів та витрат, що підлягають оподаткуванню відповідно до цього Указу,

і порядок її ведення суб'єктами малого підприємництва, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, встановлюються Державною податковою адміністрацією України.

З вище викладеного вбачається, що суб'єкт малого підприємництва - юридична особа зобов'язана вести книгу обліку доходів та витрат і касову книгу.

Частиною 3 ст.6 Указу Президента України від 03.07.1998 р. № 727/98 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" визначено, що суб'єкти підприємницької діяльності - фізичні особи - платники єдиного податку мають право не застосовувати електронні контрольно-касові апарати для проведення розрахунків із споживачами.

Статтею 6 вказаного вище Закону передбачено, що облік товарних запасів фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

З припису п.6 ст.9 вказаного Закону вбачається, що реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при продажу товарів (наданні послуг) суб'єктами підприємницької діяльності - фізичними особами, оподаткування доходів яких здійснюється відповідно до законодавства з питань оподаткування суб'єктів малого підприємництва (в тому числі шляхом отримання свідоцтв про сплату єдиного податку), якщо такі суб'єкти не здійснюють продажу підакцизних товарів (крім пива на розлив), за умови ведення такими особами книг обліку доходів і витрат у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за поданням державного органу, уповноваженого провадити державну регуляторну політику.

За змістом наведених норм, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що обов'язок щодо ведення обліку товарних записів покладений на суб'єктів підприємницької діяльності - фізичних осіб, які перебувають на загальній системі оподаткування, обліку та звітності, у той час як для тих, що перебувають на спрощеній системі відповідно до норм Указу Президента України від 3 липня 1998 року № 727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва», такий обов'язок не встановлено, окрім як відображення витрат, понесених у зв'язку з придбанням товарів, та отриманої від їх реалізації виручки у книзі обліку доходів і витрат.

Відповідно до п.п.1, 5 Порядку ведення книги обліку доходів і витрат, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001р. № 1269, визначено, що книга обліку доходів витрат (далі - книга) ведеться суб'єктами підприємницької діяльності фізичними особами, оподаткування доходів яких здійснюється згідно із законодавством з питань оподаткування суб'єктів малого підприємництва (у тому числі шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку), а також особами, які мають пільговий торговий патент для продажу товарів (крім підакцизних) (надання послуг) відповідно до законодавства з питань патентування деяких видів підприємницької діяльності, якщо такі особи не є платниками податку на додану вартість згідно із законодавством (далі - суб'єкти підприємницької діяльності).

Щодо доводів вказаних відповідачем в апеляційній скарзі стосовно порядку ведення Книги обліку та витрат громадян-суб'єктів підприємницької діяльності, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що суб'єктом підприємницької діяльності до книги заносяться такі відомості: порядковий номер запису; дата здійснення операції, пов'язаної з проведеними витратами і/або отриманим доходом; сума витрат за фактом їх здійснення, в тому числі заробітна плата найманого працівника; сума вартості товарів, отриманих для їх продажу (надання послуг); сума виручки від продажу товарів (надання послуг) - з підсумком за день.

Відповідно до п. 8 Порядку видачі Свідоцтва про сплату єдиного податку, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 29.10.1999 р. № 599, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.11.1999 р. за № 752/4045, встановлено, що для визначення результатів власної підприємницької діяльності на підставі хронологічного відображення здійснених господарських і фінансових операцій платник єдиного податку веде Книгу обліку доходів і витрат згідно із додатком № 10 до Інструкції про прибутковий податок з громадян, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 21.04.1993р. № 12 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 09.06.1993 р. за № 64. При цьому обов'язковому заповненню підлягають лише графи "період обліку", "витрати на виробництво продукції", "сума виручки (доходу)", "чистий доход".

Крім того, виходячи, що форма Книга обліку доходів і витрат, затверджена вищевказаним наказом, вона не передбачає ведення обліку товарних запасів.

Стосовно посилання відповідача в апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції норми процесуального права, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що відповідно з ч. 2 ст. 200 КАС України не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Виходячи з вище викладеного, колегія апеляційного суду зазначає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що облік товарів ФОП ОСОБА_1 здійснювати не зобов'язана, оскільки вона перебуває на спрощеній системі оподаткування. Книга форми №10 призначена виключно для обліку доходів і витрат підприємця, а не для обліку товарів, у зв'язку із чим внаслідок неправильного її заповнення застосовувати штрафні санкції на підставі ст. 21 Закону 265/95-ВР у відповідача не було правових підстав.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення оскаржуваного рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 195, ст. 196, 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 червня 2011р. у справі № 2а-0470/5871/11 за позовом Фізичної особи-підприємеця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська про скасування рішення - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: А.В. Шлай