Справа № 819/3280/15
Суддя: Білоус І.О.
Дата ухвалення: 2015-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Справа № 819/3280/15

04 січня 2015 року м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Білоус І.О.

при секретарі судового засідання Габрилецькій С. Є.

за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача Котович Б. В.

розглянувши у відкритому судовому засідані в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної інспекції сільського господарства в Тернопільській області про поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся із адміністративним позовом до Державної інспекції сільського господарства в Тернопільській області про поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Представником відповідача у судовому засіданні заявлено клопотання про залишення позову без руху, оскільки, посилаючись на правову позицію, викладену у Постанові Верховного Суду України від 20.03.2007 р., вважає, що цей спір не відноситься до юрисдикції адміністративних судів.

Представник позивача проти поданого клопотання заперечував, надав суду письмові пояснення з цього приводу. Вважає що даний спір є публічно правовим та підлягає до розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали даної адміністративної справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення поданого представником відповідача клопотання виходячи з наступного.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється, в тому числі і на публічно-правові спори, зокрема, на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Частиною 2 ст. 18 КАС України визначенена предметна підсудність адміністративних справ окружним адміністративним судам.

Як встановлено судом, та знайшло своє підтвердження в матералах даної адміністративної справи, позивача призначено 10.09.2012 р. на посаду головного спеціаліста відділу оперативного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства як переможця конкурсу (наказ № 194-К від 06.09.2012 р.) Йому 12.11.2012 р. присвоєно 13 (тринадцятий) ранг державного службовця шостої категорії посад (наказ № 214-К від 09.11.2012 р.). Наказом від 09.11.2012 р. № 214-К, який і є предметом оскарження у даній справі, позивача звільнено із вищезазначеної посади у зв"язку із ліквідацією на підставі п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України.

Вищезазначені факти також не заперечувались у судовому засіданні сторонами, а відтак, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 72 КАС України - не підлягають доказуванню.

Аналізуючи визначенні поняття публічної службі, надане у п. 15 ч. 1 ст. 3 КАС України, та співставляючи його зміст із вищевказаними фактичними обставинами щодо посади, з якої було звільнено позивача, суд приходить до висновку що позивач, перебуваючи на посаді головного спеціаліста відділу оперативного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства був державним службовцем, а спір з приводу його звільнення є публічно-правовим.

Відтак, зважаючи на вищевикладене, у відповідності до приписів ч. 2 ст. 17 КАС України такий спір належить до юрисдикції адміністративних судів, та предметно підсудний окружному адміністративному суду.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на правову позицію, викладену у Постанові Верховного Суду України від 20.03.2007 р., оскільки у даній постанові ідеться про спір, що виник із трудових відносин і не пов"язаний із проходженням публічної служби, в той час як судом встановлено, що данний спір пов"язаний із звільненням з публічної служби та є публічно-правовим.

Також суд звертає увагу що у відповідності до п. 6 ч. 3 ст. 108 КАС України, на який посилається позивач як на підставу для залишення без руху даного адміністративного позову встановлено підстави повернення справи позивачеві, у разі якщо справа не підсудна цьому адміністративному суду, а не залишення без руху, як на то посилається представник відповідача.

Крім того, в обгрунтуванні поданого клопотання представник відповідача, посилаючись на Постанову Верховного Суду України від 20.03.2007 р., стверджує що даний спір є спором цивільної а не адміністративної юрисдикції, а за приписами ст. 108 КАС України залишенню без руху та поверненню підлягають справи, подані з порушенням правил предметної, територіальної чи інстанційної підсудності. Дії суду прешої інстанції у разі подання позову із порушенням юрисдикції, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 109 та п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України.

Відтак, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення данного клопотання.

Керуючись ст.ст. 17 160, 165 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви ОСОБА_3 до Державної інспекції сільського господарства в Тернопільській області про поновлення на роботі і стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу без руху - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлено 06.01.2016 р.

Суддя Білоус І.О.

копія вірна

Суддя Білоус І.О.