Справа № 461/10713/15-а
Суддя: Стрельбицький В. В.
Дата ухвалення: 2015-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2015 року Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретарів Кахнич С.П., Підлужного Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної служби МВС України про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної служби МВС України в м. Львові про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 680901 під 19.09.2015 року винесеної інспектором ПС 2 роти 4 батальйону Управління патрульної служби МВС України в м. Львові рядовим міліції ОСОБА_2.

В обґрунтування заявленого позову позивач покликається на те, що оскаржуваною постановою його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 255,00 гривень. В постанові про притягнення до адміністративної відповідальності від 19.09.2015 року було вказано, що 14.09.2015 року о 10:35 год. в м. Львові по вул. перехрестя Городоцької-А.Горської водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1 залишив свій транспортний засіб на пішохідному переході, внаслідок чого створив перешкоду для пішоходів. Вважає постанову протиправною, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а саме - субєктивна сторона. Вказує, що винних дій не вчиняв, так як зупинка автомобіля була вимушеною.

Представник позивача та позивач в судовому засіданні позов підтримали з мотивів, викладених у фабулі позовної заяви. Просять позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях. Просить відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

З матеріалів справи видно наступне.

14.09.2015 року інспектором ПС 2 роти 4 батальйону Управління патрульної служби МВС України в м. Львові рядовим міліції ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №177901, в якому зазначено, що ОСОБА_1 14.09.2015 року о 10:35 год. в м. Львові по вул. перехрестя Городоцької-А.Горської, керуючи автомобілем НОМЕР_2 залишив свій транспортний засіб на пішохідному переході, внаслідок чого створив перешкоду для пішоходів, чим порушив п.15.9 Правил дорожнього руху, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення громадянин ОСОБА_1 підписати відмовився, що засвідчується підписами свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Постановою про притягнення до адміністративної відповідальності від 19.09.2015 року серії ПС2 №680901, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів,зміцнення законності.

Згідно ст. 208 КУпАп, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Допитаний в судовому засіданні 05.11.2015 року свідок ОСОБА_2, пояснив, що побачив автомобіль, який стояв на пішохідному переході. Позивач в цей момент вийшов з ринку «Привокзальний» і сказав, що дещо довозив на ринок. Після того як був складений протокол, позивач відїхав на авто, але через 15 хвилин повернувся і припаркувався на тому ж місці. Стверджує, що в протоколі про адміністративне правопорушення все відображено вірно.

Допитаний в судовому засіданні 13.11.2015 року свідок ОСОБА_4, вказав, що був присутній при складанні протоколу. Жодних попереджувальних знаків біля автомобіля позивача він не бачив. Також не бачив жодних ремонтників біля вказаного авто.

З оглянутого в судовому засіданні 13.11.2015 року відеозапису, видно, що позивач причиною зупинки автомобіля на пішохідному переході вказав необхідність вивантаження товару, який підвозив до ринку «Привокзальний». Факт вчиненого ним адміністративного правопорушення визнав, від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення відмовився. Аварійні сигнали, на які посилався позивач не працювали.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд відхиляє покликання позивача на той факт, що зупинка транспортного засобу була здійснена ним вимушено, адже такий не підтверджений жодними належними, достатніми та допустимими доказами. Факт звернення позивача на станцію технічного обслуговування жодним чином не спростовує відомостей, зазначених в протоколі та постанові про адміністративне правопорушення, а також вищенаведених доказів.

Відтак, жодних достатніх доказів, які б підтверджувати доводи позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення в судовому засіданні не здобуто.

З огляду на вищенаведене, приходжу до висновку, що громадянин ОСОБА_1 притягнутий до відповідальності на законних підставах, а тому у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.7-12,70,86,160-163,171-2 КАС України, суд -

вирішив:

В задоволенні позову відмовити.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 8 квітня 2015 року № 3-рп/2015 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, - постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 10 днів з дня її проголошення. У разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Стрельбицький В.В.