Справа № 2-а-2223/11
Суддя: Яценко В. В.
Дата ухвалення: 2011-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2223/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2011 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ЯЦЕНКО В. В.

при секретарі - Білик Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни справу за позовом ОСОБА_1 до Управліня праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради, Центру по нарахуванню та здійснення соціальних виплат у Полтавській області про перерахунок невірно виплачених компенсаційних виплат, суд,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управліня праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради, Центру по нарахуванню та здійснення соціальних виплат у Полтавській області про перерахунок невірно виплачених компенсаційних виплат.

В заяві вказав, що він є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 2 категорії та інвалідом 2 групи з 09.11.2010 року. Отримує щорічну допомогу на оздоровлення, розмір якої значно менший, ніж це передбачено ч. 4 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Згідно вищевказаного закону,

Учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, щорічна грошова допомога на оздоровлення виплачується в розмірі 5 мінімальних заробітних плат. При цьому мінімальний розмір заробітної плати визначається на момент виплати.

З приводу перерахування та виплати недоплаченої щорічної допомоги за 2003 -2010 р.р. позивач звернувся з заявою до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради, але йому було відмовлено.

Прохає суд:

-продовжити строк звернення до суд;

-визнати неправомірними дії УП та соц..захисту населення Виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області щодо відмови йому в призначенні та проведенні виплати одноразової компенсації за ушкоджене здоров»я в зв»язку з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи по 2 групі інвалідності та щорічної допомоги на оздоровлення за 2003 -2010р.р. в розмірах встановлених ст.. 48 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

-Стягнути з УП та соц.. захисту населення Виконавчого комітету Лубенської міської ради на користь ОСОБА_1 одноразову компенсацію за ушкоджене здоров»я по групі інвалідності в розмірі 4 205 грн. 60 коп. та допомогу на оздоровлення за 2006-2010 роки включно в розмірі 13 195, 0грн.

Позивач в судове засідання не з»явився прохав справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідач - Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради проти задоволення позову заперечує.

Відповідач - Центр по нарахуванню та здійснення соціальних виплат у Полтавській області надіслав суду листа з проханням розглядати справу без участі представника, позов не визнають, проти позовних вимог заперечують, вважають, що нарахування і виплата допомоги проводилася правильно.

Заслухавши представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 2 категорії, інвалідом 2 групи. Він за період з 2003 р.-по 2010р. отримував щорічну допомогу на оздоровлення, розмір якої значно менший, ніж це передбачено ч. 4 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно вищевказаного закону, учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, щорічна грошова допомога на оздоровлення виплачується в розмірі 5 мінімальних заробітних плат. При цьому мінімальний розмір заробітної плати визначається на момент виплати.

З приводу перерахування та виплати недоплаченої щорічної допомоги за 2003 -2010 р.р. позивач звернувся з заявою до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради, але йому було відмовлено.

Суд вважає , що позовні вимоги позивача про перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги за 2003 -2009р слід залишити без розгляду, оскільки згідно ст. 99 КАСУ для звернення до адміністративного суду за захистом свобод, прав та інтересів особи встановлюється 6-ти місячний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, відповідно до ст. 100КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Позивач зазначає причини пропуску строку звернення до суду незадовільний стан здоров»я, юридична казуїстика дій держави. Але нормативно-правові акти належним чином публікуються в ЗМІ, позивач щорічно отримує допомогу на оздоровлення, отже мав можливість дізнатися про порушення своїх прав, ще в 2004р. чи в 2005р, та маючи незадовільний стан здоровя звернутися до суду через представника. Отже, суд визнає не поважними причини пропуску строку для звернення до суду за період з 2003 по 2009р.р., а тому позовні вимоги позивача за цей період підлягають залишенню без розгляду.

Що стосується позовних вимог позивача за 2010р., то суд вважає, що вони підлягають задоволенню оскільки, щорічна разова грошова допомога на оздоровлення позивачу виплачена 10.02.2010р., коли категорія таких справ почала розглядалася в порядку цивільного судочинства, де загальний строк позовної давності складав 3 роки. В серпні 2010р. були внесені зміни в законодавство України, і дана категорія справ стала розглядатися в порядку адміністративного судочинства, але строк позовної давності, згідно ст. 99 КАСУ складає 6 міс.

Тому, враховуючи неодноразову зміну процесуального законодавства ( в звязку з цим і строків позовної давності) , суд вважає, що строк звернення до суду позивачем в частині перерахунку та стягнення недоплаченої щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2010р. не пропущений.

Відповідно до ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щорічна допомога на оздоровлення інвалідам чорнобильцям виплачується в таких розмірах: інвалідам 2 групи - 5 мінімальних заробітних плат.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору застосуванню підлягають саме ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та законодавство щодо розмірів заробітних плат на 2010 рік, а не Постанови Кабінету Міністрів.

Згідно ст. 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією конституцією, не є вичерпними.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно п. 1 ст. 13 „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобовязується відшкодувати її за пошкодження здоровя або втрату працездатності громадянами та їх дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Слід зазначити, що згідно із ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого , зокрема Людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд вважає, що оскільки компенсаційні виплати особам регулюються Законом України, який має вищу юридичну силу над підзаконними актами, зменшення цих компенсаційних виплат заборонено Конституцією України, що підтверджується із року в рік рішеннями Конституційного Суду України позивач має право на отримання допомоги в розмірах встановлених ст 48 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи

Обовязок по нарахуванню та виплаті допомоги законодавчо покладено на управління праці та соціального захисту населення Лубенської міської ради, але в Полтавській області, як виключення, існує Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, суд вважає, що обрахування сум недорахованої допомоги за 2010р. у відповідності до вимог закону з урахуванням виплаченої допомоги необхідно покласти на даних відповідачів, зобовязавши їх спільно виплатити позивачу перераховану допомогу на оздоровлення.

З метою забезпечення інтересів Управління праці та соціального захисту населення Лубенської міської ради, Центру по нарахуванню та здійснення соціальних виплат у Полтавській області, які фінансуються за рахунок держави, є її структурними підрозділами, позивач звільнений від сплати судових витрат, суд вважає за можливе витрати по справі віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.8,19,22 Конституції України, ЗУ «Про державний бюджет України на 2010р.», ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст.ст. 10, 11, 12, 86, 128, 158 -160 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов»язати Управліня праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради нарахувати на користь ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу на оздоровлення за 2010р.р. в розмірі 5 мінімальних заробітних плат відповідно до вимог ст.. 48 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру мінімальної заробітної плати встановленої ЗУ «Про державний бюджет України на 2010р.» та одноразову грошову компенсацію, відповідно до ч.1 ст. 48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як інваліду 2 групи по захворюванню повязаному із ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з розрахунку мінімальної заробітної плати на час встановлення 2 групи інвалідності, з урахуванням виплаченої коменсації.

Стягнути з Центру по нарахуванню та здійснення соціальних виплат у Полтавській області на користь ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу на оздоровлення за період з 2010р.р. в розмірі 5 мінімальних заробітних плат відповідно до вимог ст.. 48 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру мінімальної заробітної плати встановленої ЗУ «Про державний бюджет України на 2010р.» та одноразову грошову компенсацію, відповідно до ч.1 ст. 48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як інваліду 2 групи по захворюванню повязаному із ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з розрахунку мінімальної заробітної плати на час встановлення 2 групи інвалідності, з урахуванням виплаченої коменсацій.

Іншу частину вимог залишити без розгляду.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_2 В. В.