Справа № П/811/55/15
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2015-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

15 грудня 2015 рокусправа № П/811/55/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Іванова С.М.

суддів: Чабаненко С.В. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2015р. у справі № П/811/55/15 за позовом Фізичної особи-підприємеця ОСОБА_1 до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу,-

ВСАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 ( далі - позивач) звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служи у Кіровоградській області (далі - відповідач), в якому просив:

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу № ф-000491701 від 18.09.2014р.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2015р.в задоволені позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, у поданій апеляційній скарзі позивач, вказує на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 196 та ст. 41 КАС України не перешкоджає розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, в межах доводів апеляційної скарги, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 зареєстрований в якості фізичної особи - підприємця виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради 14.05.2009 року (а.с.68).

Посадовою особою Кіровоградської ОДПІ проведено документальну виїзну планову перевірку Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення

трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011р. по 31.12.2013р., правильності

нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011р. по 31.12.2013р., за результатами якої складено акт перевірки № 658/11-23-17-01/НОМЕР_1 від 01.09.2014р. (а.с. 11-32).

Як вбачається з акту перевірки податковим органом зафіксовано наступні порушення:

- п.14.1.11 п.14.1 ст.14, п.135.5.4 п.135.5 ст.135, п.117.2, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України - донараховано податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 9017,78 грн., в тому числі за 2011 рік - 1821,88 грн., за 2012 рік - 1821,88 грн., за 2013 рік - 3691,28 грн.;

- п.2 ч.1 ст.7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" донараховано ЄСВ в сумі 18575,45 грн., в тому числі за 2011 рік - 8107,36 грн., за 2012 рік -4214,61 грн., за 2013 рік - 6253,48 грн.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, податковим органом прийнято рішення № від 18.09.2014 року, яким донараховано 18 575,75 грн. єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та застосовано 312,67 грн. штрафних (фінансових) санкцій (а.с.83).

В зв'язку з несплатою суми, що визначена в рішенні № від 18.09.2014р., податковим органом сформовано податкову вимогу № Ф-000491701 від 18.09.2014 року на суму боргу 18 575,75 грн. (а.с.10).

Надаючи правову оцінку рішенню суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду, виходить з наступного.

Відповідно до п.56.18 ст. 56 Податкового кодексу України та п. 4.5. розділу 4 "Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.11.2012 року № 1236 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 20.12.2012 року за № 2135/22447) сума грошового зобов'язання платника податків є узгодженою після закінчення процедури адміністративного оскарження та/або судового оскарження та набрання судовим рішенням законної сили.

Також, приписами пп.14.1.39 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України передбачено, що грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання набуває статусу податкового боргу.

Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Також, п. 59.3 ст.59 Податкового кодексу України передбачено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем були виконання умов вище вказаної статті, а саме направлено позивачу податкова вимога (а.с.84).

Приписами п.п.56.1, 56.2 ст.56 Податкового кодексу України передбачено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Отже у зв'язку з не проведенням оплати податкових зобов'язань, визначених узгодженим рішенням № від 18.09.2014р., відповідачем правомірно сформовано податкову вимогу, на підставі п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України (а.с.10)

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з вищевикладеного, колегія апеляційного суду зазначає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги позивача не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення оскаржуваного рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 195, ст. 196, 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2015р. у справі № П/811/55/15 за позовом Фізичної особи-підприємеця ОСОБА_1 до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: А.В. Шлай