Справа № 816/4508/15
Суддя: Л.О. Єресько
Дата ухвалення: 2015-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/4508/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Єресько Л.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Шевченко О.С.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідачів - Сиромятнікова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області, Головного управління Національної поліції у Полтавській області, Комсомольського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення з роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

04 листопада 2015 року ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області (надалі - відповідач 1, УМВС у Полтавській області), де з урахуванням заяв про зміну позовних вимог від 19.11.2015 (а.с. 59) просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області від 09.10.2015 року № 582 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 з посади старшого інспектора з режиму секретності Комсомольського міського відділу;

- зобов'язати відповідача призначити ОСОБА_1 на посаду старшого інспектора з режиму секретності Комсомольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області у званні капітана міліції;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Полтавській області грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 09.10.2015 і до моменту ухвалення рішення;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Полтавській області моральну шкоду у розмірі 250000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що не погоджується з наказом про звільнення його з посади старшого інспектора з режиму секретності Комсомольського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області у званні капітана міліції від 09.10.2015 № 582 о/с, винесеного на підставі довідки про результати перевірки достовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади". Підставою для формування такої довідки послугували безпідставні висновки контролюючого органу про встановлення невідповідності наявній податковій інформації про отримані із законних джерел доходи вартості майна (майнових прав), вказаних ОСОБА_1 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, набутого останнім за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини 1 статті 2 Закону України "Про очищення влади". Вказані висновки вважає такими, що не відповідають дійсності у зв'язку з наданням належних пояснень з приводу такого майна. У зв'язку з втратою чинності Закону України «Про міліцію» і набуття чинності Законом України «Про Національну поліцію», враховуючи ліквідацію Управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області і утворення Головного управління Національної поліції в Полтавській області відповідно до постанови КМУ «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ України» від 16.09.2015 № 730, а також те, що Головне управління Національної поліції в Полтавській області є правонаступником Управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області. Тому поновити його просив саме в новоутвореній структурі територіального органу Національної поліції України, так само як і стягувати з нього заявлені у позовних вимогах кошти.

Ухвалами Полтавського окружного адміністративного суду від 19.11.2015 та від 02.12.2015 до участі в справі в якості відповідачів залучено Головне управління Національної поліції у Полтавській області (надалі - відповідач 2, ГУ Національної поліції у Полтавській області та Комсомольський міський відділ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області (надалі - відповідач 3, Комсомольський МВ УМВС України у Полтавській області).

В судовому засіданні 24.12.2015 ОСОБА_1 знову подав заяву про зміну позовних вимог (а.с. 144), якою також зменшив свої первинні позовні вимоги та просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області від 09.10.2015 року № 582 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 з посади старшого інспектора з режиму секретності Комсомольського міського відділу;

- стягнути з Комсомольського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 09.10.2015 по 07.11.2015;

- стягнути з Управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області моральну шкоду у розмірі 250 000 грн.

В обґрунтування даної заяви причин зменшення позовних вимог за рахунок позовної вимоги про поновлення його на посаді зрозумілих пояснень не надав. В судовому засіданні підтримував позовні вимоги в редакції останньої заяви про зміну позовних вимог від 24.12.2015, стягнення просив проводити із Управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області.

Представник відповідачів ГУ УМВС України в Полтавській області та ГУ Національної поліції у Полтавській області в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на обґрунтованість підстав звільнення із займаної посади. Зауважив на встановлення невідповідності наявній податковій інформації про отримані із законних джерел доходи вартості майна (майнових прав), вказаних ОСОБА_1 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, набутого останньою за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини 1 статті 2 Закону України "Про очищення влади". Вказане суперечить вимогам норм Закону України "Про очищення влади".

Комсомольський МВ УМВС України в Полтавській області в судове засідання явку уповноваженого представника не забезпечив, хоча повідомлявся про час та місце судового розгляду належним чином, направив заяву про розгляд справи без його участі.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідачів, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 24.05.2013 працював на посаді старшого інспектора з режиму секретності Комсомольського МВ (а.с. 92-97).

16.10.2014 набув чинності Закон України «Про очищення влади» від 16.09.2014 №1682 (надалі - Закон № 1682), відповідно до п. 6, п. 10 ч. 1 ст. 2 якого заходи з очищення влади (люстрації) здійснюються, зокрема, щодо начальницького складу органів внутрішніх справ, інших посадових та службових осіб (крім виборних посад) органів державної влади.

Частиною 4 ст. 5 Закону № 1682 встановлено, що організація проведення перевірки осіб (крім професійних суддів та осіб, зазначених в абзаці третьому цієї частини) покладається на керівника відповідного органу, до повноважень якого належить звільнення з посади особи, стосовно якої здійснюється перевірка.

На виконання вимог вказаного Закону 06.07.2015 УМВС у Полтавській області видано наказ № 639 «Про початок проведення в апараті Управління та органах і підрозділах УМВС України у Полтавській області перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади». Згідно з п. 1 даного наказу 06.07.2015 означену перевірку розпочато, зокрема, в Комсомольському МВ УМВС України у Полтавській області.

Частиною 1 ст. 4 Закону № 1682 особи, які перебувають на посадах, визначених у пунктах 1-10 ч. 1 ст. 2 цього Закону, подають керівнику або органу, зазначеному у ч. 4 ст. 5 цього Закону, власноручно написану заяву, у якій повідомляють про те, що до них застосовуються заборони, визначені ч. 3 або ч. 4 ст. 1 цього ж Закону, або повідомляють про те, що до них не застосовуються відповідні заборони, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей щодо них відповідно до цього Закону.

10.07.2015 позивачем подано заяву про те, що до нього не застосовуються заборони, визначені ч. 3 або ч. 4 ст. 1 Закону № 1682, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей щодо нього відповідно до Закону (а.с. 155).

02.10.2015 на адресу УМВС України у Полтавській області надійшов висновок Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області від 18.09.2015 № 107 про результати перевірки відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону № 1682, відносно ОСОБА_1 (а.с. 50-51). Відповідно до цього висновку за результатами перевірки встановлено, що ОСОБА_1 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік вказано недостовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав) набутого (набутих) ОСОБА_1 за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 ч. 1 ст. 2 Закону № 1682, які не відповідають наявній податковій інформації про майно (майнові права) ОСОБА_1

Також у цьому висновку за результатами перевірки позивача встановлено, що вартість майна (майнових прав), вказаного ОСОБА_1 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік вказано недостовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав) набутого (набутих) ОСОБА_1 за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 ч. 1 ст. 2 Закону № 1682 не відповідає наявній податковій інформації про доходи отримані ОСОБА_1 із законних джерел.

На підставі вказаного висновку УМВС України у Полтавській області складено довідку про результати перевірки, передбаченої Законом України "Про очищення влади" від 09.10.2015, де зазначено, що за результатами проведеної перевірки встановлено, що до ОСОБА_1 застосовуються заборони, передбачені ч. 3 ст. 1 Закону України "Про очищення влади", а саме ч. 8 ст. 3 Закону України "Про очищення влади" (а.с. 52-53).

Наказом УМВС України у Полтавській області від 09.10.2015 № 582 о/с капітана міліції ОСОБА_1 звільнено з посади старшого інспектора Комсомольського МВ УМВС України у Полтавській області відповідно до п. 8 ст. 3 Закону України «Про очищення влади» та згідно з пунктом 62 «а» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил (із постановкою на військовий облік) (а.с. 91).

Позивач не погодився із цим наказом, посилаючись на безпідставність висновків перевірки Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області, у зв'язку з чим звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку оскаржуваному наказу, суд входить із наступного.

Правові та організаційні засади проведення очищення влади (люстрації) визначаються Законом України "Про очищення влади" від 16.09.2014 №1682 (надалі - Закон №1682).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1 цього Закону очищення влади (люстрація) - це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

Згідно з частиною 3 статті 1 цього Закону протягом 10 років з дня набрання чинності цим Законом, посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), не можуть обіймати особи, зазначені у частинах першій, другій, четвертій та восьмій статті 3 цього Закону, а також особи, які не подали у строк, визначений цим Законом, заяви, передбачені частиною першою статті 4 цього Закону.

Вказана заборона, у відповідності до ч. 8 ст. 3 Закону України "Про очищення влади", зокрема, застосовується до осіб, перевірка стосовно яких встановила недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, складених за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на Посадах, визначених пунктами 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Відповідно до ч. 5 статті 5 Закону України "Про очищення влади" перевірці підлягають: достовірність вказаних у заяві відомостей щодо незастосування заборон, передбачених частинами третьою та четвертою статті 1 цього Закону; достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Процедура проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки достовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України "Про очищення влади", зазначених особами у деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру визначається Порядком проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", затвердженим Наказом Міністерства фінансів України № 1100 від 03.11.2014, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 04.11.2014 за № 1385/26162 (надалі за текстом - Порядок № 1100).

Згідно підпункту 3 пункту 3 вищевказаного Порядку проведення перевірки фактично полягає в:

- аналізі наявної у контролюючого органу податкової інформації щодо доходів, отриманих особою, стосовно якої проводиться перевірка, з метою з'ясування джерел їх отримання, в тому числі щодо повноти їх відображення в декларації;

- порівнянні відомостей про вказане в декларації майно (майнові права), набуте (набуті) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, з наявною в контролюючого органу податковою інформацією про майно (майнові права) такої особи з метою з'ясування достовірності відомостей щодо його (їх) наявності;

- порівняльному аналізі наявної інформації з метою з'ясування відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

За змістом висновку Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області від 18.09.2015 № 107 про результати перевірки відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону № 1682 (а.с. 50-51), згідно наданої відділом державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції інформації ОСОБА_1 є власником житлового будинку загальною площею 69,1 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 26.10.2011.

Дане майно не відображено ОСОБА_1 у розділі III декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік «Відомості про нерухоме майно» Блок А «Майно що перебуває у власності, в оренді чи на праві користування декларанта, та витрати декларанта на придбання такого майна або на користування ним» (а.с. 54-57).

На запит суду Кременчуцькою ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області надано матеріали перевірки достовірності відомостей, визначених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади» відносно ОСОБА_1 (а.с. 130-143).

За даними цих матеріалів судом встановлено, що Кременчуцькою ОДПІ, відбиралися письмові пояснення від ОСОБА_1 з приводу вищевказаного майна, де останній пояснив, що ним помилково не було відображено цей будинок у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік (а.с. 142).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.10.2011 бланк ВРН № 330562 (спадкова справа № 308/2010, зареєстровано в реєстрі за № 2-2187) державним нотаріусом Комсомольської державної нотаріальної контори Пащенко Т.Б. посвідчено, що на підставі заповіту, посвідченого Гриньківською сільською радою Глобинського району Полтавської області, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_4 є ОСОБА_1. Спадщина, на яку видане це свідоцтво складається з житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 (а.с. 82). Згідно витягу № 33546733 від 21.03.2012 про державну реєстрацію прав на підставі цього свідоцтва право власності ОСОБА_1 21.03.2012 зареєстровано Комунальним підприємством «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної ради» в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно (а.с. 83).

Крім вищевказаного майна Кременчуцькою ОДПІ відбиралися від позивача пояснення ще з приводу кількох обставин, а саме з приводу доходу отриманого від ФГ «Відродження» у розмірі 6 579,52 грн. та доходу отриманого від ПАТ КБ «Приватбанк» у розмірі 4,21 грн, про який стало відомо із відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів (а.с. 132). У письмових поясненнях наданих Кременчуцькій ОДПІ позивач пояснив, що йому про цей дохід не було відомо у зв'язку з необізнаністю з умовами програми «Бонус - плюс» від ПАТ КБ «Приватбанк». А з приводу доходу від ФГ «Відродження» у розмірі 6 579,52 грн. в ході судового розгляду пояснював, що це плата за оренду успадкованих ним від померлої бабусі ОСОБА_4 земельних паїв, однак розрахунок проводився не грошима, а сільськогосподарською продукцією, яку отримали замість нього його батьки, які проживають в с. Гриньки, а тому йому було не відомо про цей дохід.

Судом встановлено, що у відповідності до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.10.2011 бланк ВРН № 330562 (спадкова справа № 308/2010, зареєстровано в реєстрі за № 2-2189) державним нотаріусом Комсомольської державної нотаріальної контори Пащенко Т.Б. посвідчено, що на підставі заповіту, посвідченого Гриньківською сільською радою Глобинського району Полтавської області, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_4 є ОСОБА_1. Спадщина, на яку видане це свідоцтво складається із земельної ділянки площею 7,60 га у межах згідно з планом, розташованої на території Гриньківської сільської ради Глобинського району Полтавської області (а.с. 147). На підставі цього свідоцтва позивачу видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, зареєстрований відділом Держкомзему у Глобинському районі у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю 07.08.2012 за № НОМЕР_3 (а.с. 148).

Судом встановлено, що дане майно також не відображено позивачем у розділі III декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік «Відомості про нерухоме майно» Блок А «Майно що перебуває у власності, в оренді чи на праві користування декларанта, та витрати декларанта на придбання такого майна або на користування ним» (а.с. 54-57).

Таким чином, судом встановлено, що позивачем на законних підставах було набуте вищевказане майно та отримані зазначені доходи, але не відображено у відповідних розділах декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік.

Яким чином Кременчуцька ОДПІ дійшла висновку про не відповідність майна та доходів, отриманих позивачем із законних джерел, із наданих на запит суду матеріалів перевірки зрозуміти не надається можливим.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про безпідставність висновку Кременчуцької ОДПІ від 18.09.2015 № 107 щодо зазначення позивачем у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік недостовірних відомостей щодо наявності майна (майнових прав) набутого (набутих) ОСОБА_1 за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 ч. 1 ст. 2 Закону № 1682 не відповідає наявній податковій інформації про доходи отримані ОСОБА_1 із законних джерел, як такий, що не відповідає дійсним обставинам справи.

Недостовірність відомостей, яка може бути підставою для звільнення особи та застосування до неї відповідних заборон, повинна встановлюватися в сукупності з невідповідністю вартості майна, яке належить особі, законним джерелам його отримання. Тобто саме по собі неповне декларування наявного у особи майна не може бути підставою для застосування наслідків Закону № 1682 в частині звільнення особи з посади в разі, якщо це майно було набуте особою на законних підставах та за рахунок коштів, отриманих із законних джерел.

За змістом ч. 2 ст.1 Закону України «Про очищення влади» очищення влади (люстрація) здійснюється з метою недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України ОСОБА_5, підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини.

Наслідком застосування норм цього Закону, крім звільнення винних осіб з посад, є встановлення заборони цим особам займати посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), протягом 10 років.

За умови, що уповноваженими органами не було підтверджено невідповідності вартості його майна доходам, отриманим ним із законних джерел, застосування до позивача означеної заборони є занадто суворим покаранням, що не є співрозмірним із вчиненим ним порушенням - неповне відображення складу свого майна та доходів, отриманих із законних джерел, за яке позивача може бути притягнуто до відповідальності за Законом України «Про запобігання корупції». Тому суд вважає не справедливим застосування до позивача вищевказаної заборони.

Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності правопорушення і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх досягнення. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому правопорушенню.

За вищевикладених обставин наказ від 09.10.2015 № 582 о/с про звільнення ОСОБА_1 з посади старшого інспектора Комсомольського МВ УМВС України у Полтавській області відповідно до п. 8 ст. 3 Закону України «Про очищення влади» та згідно з пунктом 62 «а» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил (із постановкою на військовий облік) суд вважає неправомірним, таким, що не ґрунтується на дійсних обставинах справи, а тому вважає за необхідне визнати його протиправним та скасувати.

За правовою позицією Конституційного Суду України правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (рішення КСУ від 30 січня 2003 року N 3-рп/2003 та від 02.11.2004 № 15-рп/2004).

Верховенство права, будучи одним з основних принципів демократичного суспільства, передбачає судовий контроль над неправомірним втручанням у право кожної людини.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Громадянам згідно зі статтею 43 Конституції України гарантується захист від незаконного звільнення.

Проходження служби в органах внутрішніх справ регулюється Законом України "Про міліцію", Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, затвердженим постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року N 114. Однак, даними актами не врегульовано питання відновлення порушених трудових прав осіб у випадках незаконного звільнення.

Відповідно до абз. 2 п. 13 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 за № 2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" при розгляді спорів з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби застосовуються положення, встановлені спеціальними законами. У разі коли ці закони зазначені питання не врегульовують, то необхідно субсидіарно застосовувати законодавство про працю, зокрема КЗпП України.

Згідно ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Тому, незважаючи на те, що позивач зменшив розмір своїх позовних вимог за рахунок виключення із переліку позовних вимог вимогу про поновлення його на посаді, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог на підставі ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України та поновити ОСОБА_1 на тій посаді, з якої він був звільнений - старшого інспектора з режиму секретності Комсомольського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області.

На момент розгляду справи судом а ні Комсомольський міський відділ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області, а ні Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області не припинені, згідно наданого до матеріалів справи наказу Міністерства внутрішніх справ України від 03.11.2015 № 1341 лише утворено ліквідаційну комісію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ у Полтавській області, затверджено головою ліквідаційної комісії Комсомольського МВ УМВС України в Полтавській області - начальника Комсомольського МВ УМВС України в Полтавській області підполковника міліції Саприкіна Є.І.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 241-1 КЗпП України строки виникнення і припинення трудових прав та обов'язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Коли строки визначаються днями, то їх обчислюють з дня, наступного після того дня, з якого починається строк. Якщо останній день строку припадає на святковий, вихідний або неробочий день, то днем закінчення строку вважається найближчий робочий день.

Пунктом 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 № 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.93 № 110, зазначається, що днем звільнення вважається останній день роботи.

Із аналізу вказаних норм, день звільнення - це останній день, коли працівник перебуває у трудових відносинах з роботодавцем. Таким чином, позивача слід поновити на посаді з дня, наступного за днем звільнення, тобто 10.10.2015. Однак, з урахуванням того, що 10-11 жовтня 2015 року є вихідними днями, ОСОБА_1 має бути поновлений на попередній посаді з 12.10.2015.

Згідно ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

За даними довідки Комсомольського МВ УМВС України в Полтавській області від 17.12.2015 № 608 середньомісячне грошове забезпечення позивача становило 2 708,35 грн, середньоденне грошове забезпечення становило - 88,80 грн (а.с. 206).

З огляду на те, що ОСОБА_1 підлягає поновленню на посаді старшого інспектора з режиму секретності Комсомольського МВ УМВС України в Полтавській області з 12.10.2015 розмір належного до виплати позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить:

88,80 грн. * 53 = 4 706,40 грн.,

де 88,80 грн. - середньоденна заробітна плата,

53 - кількість робочих днів до прийняття рішення судом.

Таким чином, з Комсомольського МВ УМВС України в Полтавській області належить стягнути на користь позивача суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 4 706,40 грн., а відтак позовні вимоги у частині стягнення на користь позивача з Комсомольського МВ середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягають задоволенню.

Згідно п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 256 КАС України, постанова суду про присудження виплати заробітної плати у межах стягнення за один місяць та про поновлення на посаді у відносинах публічної служби підлягає негайному виконанню.

Вирішіючи вимоги позивача про стягнення моральної шкоди в сумі 250 000 грн., суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 237-1 КЗпП відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Обґрунтовуючи вимоги про стягнення з УМВС України в Полтавській області моральної шкоди в розмірі 250 000 грн позивач виходив з того, що внаслідок протиправних дій відповідача по звільненню його з посади виникли психотравматичні фактори, що спричинили негативні емоції і переживання, які в подальшому вплинули на реалізацію його ділових стосунків.

Виходячи із вимог розумності, справедливості і достатності та враховуючи психоемоційний стан позивача, тривалість моральних страждань, їх характер та зусилля позивача на відновлення свого порушеного права, суд вважає за необхіне стягнути з УМВС України в Полтавській області моральну шкоду у розмірі 2000 грн. При цьому позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 250 000 грн. суд вважає завищеними.

Отже адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-11, 71, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області, Головного управління Національної поліції у Полтавській області, Комсомольського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення з роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області від 09.10.2015 року № 582 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 з посади старшого інспектора з режиму секретності Комсомольського міського відділу.

Поновити ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора з режиму секретності Комсомольського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області у званні капітана міліції.

Стягнути з Комсомольського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області (вул. Добровольського, 6, м. Комсомольськ, Полтавська область, 39800) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкає по АДРЕСА_2) середній заробіток за час вимушеного прогулу в період з 12 жовтня 2015 року по 24 грудня 2015 року в розмірі 4706,40 грн. (чотири тисячі сімсот шість гривень сорок копійок).

Стягнути з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області (вул. Пушкіна, 83, м. Полтава, 36014, ідентифікаційний код 08592276) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкає по АДРЕСА_2) моральну шкоду у розмірі 2000 грн. (дві тисячі гривень).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанову в частині поновленні на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з розрахунку за один місяць - допустити до негайного виконання.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови в повному обсязі.

Повний текст постанови складено 29 грудня 2015 року.

Суддя Л.О. Єресько