Справа № 809/4352/15
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2015-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" грудня 2015 р. Справа № 809/4352/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Матуляка Я.П.

при секретарі Візінському М.В.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1, вул. Євшана, 3/1,м. Калуш,Калуський район, Івано-Франківська область,77300

до відповідача: Волинської митниці ДФС, с.Доманове,Ратнівський район, Волинська область,44110

про визнання протиправним та скасування рішення №205081001/2015/00026 від 19.11.2015 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного державного інспектора Волинської митниці ДФС України ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення № 205081001/2015/00026 від 19.11.2015 року.

25.12.2015 року судом, на підставі статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України, допущено заміну первинного відповідача - Головного державного інспектора Волинської митниці ДФС України ОСОБА_3 на Волинську митницю ДФС.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем безпідставно, в порушення норм митного законодавства, відмовлено ОСОБА_1 у пропуску через митний кордон України транспортного засобу на підставі оскаржуваного рішення.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позовній заяві. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Проти заявлених позовних вимог заперечив з підстав наведених в письмовому запереченні, яке міститься в матеріалах справи (а.с. 34-37), просив суд в задоволенні позову відмовити, а розгляд справи здійснювати без його участі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, суд встановив наступне.

19.11.2015 року в зону митного контролю п/п "Доманове" з території Республіки Білорусь заїхав транспортний засіб марки "ГАЗ 3110", реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN-код ХТН7323 під керуванням ОСОБА_1, який усно задекларував режим "транзит".

Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу 71 РМ307431 від 10.07.2007 року, власником вказаного транспортного засобу є громадянин ОСОБА_4 Федерації - ОСОБА_5 (а.с.7).

Судом встановлено, що до митного контролю позивачем було подано наступні документи: паспорт серії ES № 395072 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу 71 РМ307431 від 10.07.2007 року, що і не заперечується позивачем.

За результатами перевірки вказаних документів, головним державним інспектором Волинської митниці ДФС України ОСОБА_3 прийнято рішення про відмову у пропуску транспортного засобу через митний кордон України, яке оформлено карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за № 205081001/2015/00026 від 19.11.2015 року з підстав невиконання вимог пункту 60 статті 4 Митного кодексу України та пункту 51 Постанови Кабінету Міністрів України за № 1388 від 07.09.1998 року, а саме відсутність підтвердження права власності або тимчасового користування на транспортний засіб (а.с.8).

Слід зазначити, що статтею 381 Митного кодексу України визначено особливості ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування з метою транзиту через митну територію України.

Відповідно до частини 1 зазначеної вище норми, громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

За приписами пункту 60 частини 1 статті 4 Митного кодексу України транспортні засоби особистого користування - наземні транспортні засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, плавучі засоби та повітряні судна, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно.

Правила митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України затверджені Наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року за № 1118 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 25.11.2005 року за № 1428/11708 (надалі - Правила).

Дія цих Правил поширюється на транспортні засоби (далі - ТЗ), що переміщуються через митний кордон України громадянами, які не є суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності, для вільного обігу (у тому числі з метою розкомплектування на запасні частини) на митну територію України (за її межі) або з метою транзиту, а також тимчасово вивозяться за межі митної території України. Вимоги цих Правил не застосовуються за умови документального підтвердження, що транспортні засоби ввозяться для особистого користування особами, зазначеними в статтях 287-290, 292-294 Митного кодексу України (пункт 1 Правил).

Згідно пункту 3 Правил ТЗ для здійснення митного контролю та митного оформлення може бути пред'явлений митному органу як власником, так і вповноваженою особою.

Відповідно до пункту 2 Правил власник ТЗ - громадянин, що відповідно до законів України має право власності на ТЗ, яке підтверджується документально;

документи, що підтверджують право власності на ТЗ:

а) придбані (отримані) у громадян чи підприємств - засвідчені нотаріально в країні придбання або в консульських установах чи в посольствах України договори купівлі-продажу, міни чи дарування тощо;

б) придбані в підприємств - оформлені на відповідних бланках і завірені печатками цих осіб чи інших організацій та установ оригінали рахунків, чеків, рахунків-фактур, інвойсів, інших документів. У цих документах, крім чеків, згідно з формою відповідного бланка повинні бути зазначені дата продажу, номери шасі (рами), кузова (або ідентифікаційний номер), двигуна ТЗ, його модель і рік виготовлення, а також прізвище, ім'я, по батькові особи, якій продано ТЗ;

в) технічні паспорти, технічні талони, сервісні книжки, реєстраційні свідоцтва та інші документи на ТЗ, видані вповноваженими органами країни придбання, із зазначенням власника ТЗ або відміткою про зняття ТЗ з обліку;

Вказаною нормою також визначено, що уповноважена особа це особа, яка на підставі договору або належно оформленого доручення, виданого власником товарів і транспортних засобів, наділена правом учиняти дії, пов'язані з пред'явленням цих товарів і транспортних засобів митним органам для митного контролю та митного оформлення при переміщенні їх через митний кордон України, або іншим чином розпоряджатися зазначеними товарами та транспортними засобами.

За приписами пункту 7 Правил власник ТЗ або вповноважена особа, який переміщує ТЗ через митний кордон України, пред'являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів:

що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження);

реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом;

митної декларації - у разі потреби;

ВМД ( za140-07, 910а - 2007-п ) (у разі транзиту ТЗ, нового або знятого з обліку в реєстраційному органі, через митну територію України);

що підтверджують право на надання пільг в оподаткуванні (у разі митного оформлення ТЗ з наданням пільг в оподаткуванні);

паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо;

довідки про ідентифікаційний номер громадянина (за наявності).

Згідно пункту 9 Правил не підлягає пропуску через митний кордон України ТЗ: номер кузова (або ідентифікаційний номер), шасі (рами) чи двигуна якого знищено, підроблено або який не відповідає запису в реєстраційних документах; що ввозиться в Україну громадянином для вільного обігу, не знятий з обліку в реєстраційних органах країни придбання або іншої країни; що вивозиться за межі України громадянином для вільного обігу, не знятий з обліку в підрозділах МВС України, які відповідно до законодавства України вповноважені здійснювати державну реєстрацію та зняття з обліку ТЗ; увезення якого в Україну заборонено згідно із законодавством або на який відсутні документи, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); що ввозиться в Україну для вільного обігу й за який не сплачено податки і збори, що підлягають сплаті при переміщенні ТЗ через митний кордон України; який знято з обліку, увозиться з метою транзиту і на який не оформлено гарантії доставки ТЗ до митного органу призначення.

У разі виявлення ознак порушень митних правил посадова особа митного органу, яка здійснює митний контроль та митне оформлення ТЗ, уживає заходів відповідно до законодавства України з питань митної справи.

У відповідності до частини 1 статті 256 Митного кодексу України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні розяснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження (частина 2 статті 256 Митного кодексу України).

Підсумовуючи все вищевикладене, суд зазначає, що при переміщенні через митний кордон України власник транспортного засобу або уповноважена особа, серед документів, передбачених пунктом 7 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, повинен предявити митному органу документи, що підтверджують право власності на транспортний засіб або користування ним (у тому числі з правом розпорядження).

В той же час, всупереч вимогам вищенаведених норм чинного законодавства, позивачем не було надано митному органу документа, який би підтверджував право користування транспортним засобом.

Тому, суд приходить до висновку, що відповідач при винесенні оскаржуваного рішення про відмову у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, діяв правомірно, в межах компетенції та у спосіб встановлений законом.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Матуляк Я.П.

Постанова складена в повному обсязі 30.12.2015 року.