Справа № 817/3214/15
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2015-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2015 року 18 год. 15 хв. Справа № 817/3214/15 м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., за участю: секретаря судового засідання Єрмошкіної Л.І.; позивача ОСОБА_1; представника відповідача 1 ОСОБА_2; представника відповідача 2 ОСОБА_3; розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури міста Рівне та Прокуратури Рівненської області про визнання дій протиправними та скасування подання.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі іменується позивач) до Прокуратури міста Рівне (далі іменується відповідач 1) та Прокуратури Рівненської області (далі іменується відповідач 2), в якому позивач просить суд визнати протиправними дії Прокуратури міста Рівне як спеціально уповноваженого суб'єкта у сфері протидії корупції щодо складання в порядку частини 3 статті 65 Закону України «Про запобігання корупції» подання від 02.10.2015 №58-12486вих15 з вимогою вирішити питання про призначення та проведення службового розслідування по факту вчинення першим заступником начальника Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1 правопорушення, пов'язаного з корупцією, та вирішення питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності першого заступника начальника Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1 по факту вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією; визнати протиправними дії Прокуратури Рівненської області як спеціально уповноваженого суб'єкта у сфері протидії корупції щодо надсилання 08.10.2015 на адресу Головного територіального управління юстиції у Рівненській області подання Прокуратури міста Рівне від 02.10.2015 № 58-1248вих15; визнати протиправним та скасувати подання від 02.10.2015 №58-12486вих15 Прокуратури міста Рівне як спеціально уповноваженого суб'єкта у сфері протидії корупції в порядку частини 3 статті 65 Закону України «Про запобігання корупції» з вимогою вирішити питання про призначення та проведення службового розслідування по факту вчинення першим заступником начальника Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1 правопорушення, пов'язаного з корупцією, та вирішення питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності першого заступника начальника Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1 по факту вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією.

Позивач обґрунтовує свій позов тим, що обставиною, яка повинна передувати внесенню відповідного подання у порядку частини 3 статті 65 Закону України «Про запобігання корупції», є встановлення факту вчинення корупційного або повязаного з корупцією правопорушення, оскільки метою подання є виявлення причин та умов його вчинення. Оскільки жодного судового рішення, яким би підтверджувався факт вчинення корупційного або повязаного з корупцією правопорушення, відносно нього не існує, вважає, що у прокурора були відсутні підстави вносити відповідне подання.

Ухвалою судді від 19.10.2015 відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання, призначене на 04.12.2015, прибув позивач, підтримав заявлені позовні вимоги та додатково пояснив суду, що у його діях відсутнє порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції», оскільки за рішенням засновника Приватного підприємства «Полістар-Трейд» від 02.02.2013 трудові відносини з підприємством були припиненні ще до вступу на державну службу позивача. Просив задовольнити позов у повному обсязі.

До суду також прибули представники відповідача 1 та відповідача 2, які проти позову заперечили. Так, представник відповідача 1 пояснив, що протокол про вчинення корупційного правопорушення відносно ОСОБА_1 за порушення обмежень щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, не складався, оскільки не було встановлено факту отримання прибутку Приватним підприємством «Полістар-Трейд». Однак, факт перебування ОСОБА_1 на посаді директора ПП «Полістар-Трейд» одночасно з перебуванням його на державній службі створює передумови для можливого отримання доходів від підприємницької діяльності в майбутньому та відповідно вчинення корупційного правопорушення. Вважає, що у прокурора міста Рівне були підстави у такому разі вносити подання на підставі частини 3 статті 65 Закону України «Про запобігання корупції», оскільки ОСОБА_1 вчинив правопорушення, повязане з корупцією, тобто діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим законом обмеження. У задоволенні позову просив відмовити.

Представник відповідача 2 пояснив суду, що Прокуратура Рівненської області не здійснювала перевірку фактів, викладених у поданні Прокуратури міста Рівне від 02.10.2015 №58-12486вих15 відносно ОСОБА_1, не здійснювала перевірку його обґрунтованості, а лише надіслала його на розгляд у Головне територіальне управління юстиції у Рівненській області як установа обласного рівня. У задоволенні позову просила відмовити.

На підставі частини 3 статті 160 КАС України, вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні 04.12.2015.

Відповідно до статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного зясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та зясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 08.02.2015 №121/К ОСОБА_1 призначений на посаду першого заступника начальника Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.

Листом від 08.10.2015 №32-474вих-15 Прокуратура Рівненської області надіслала начальнику Головного територіального управління юстиції у Рівненській області подання Прокуратури міста Рівне від 02.10.2015 №58-12486вих15, складене в порядку частини 3 статті 65 Закону України «Про запобігання корупції», у якому прокурор міста Рівне вимагає вирішити питання про призначення та проведення службового розслідування по факту вчинення першим заступником начальника Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1 правопорушення, повязаного з корупцією, а також вирішити питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності першого заступника начальника Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1 по факту вчинення правопорушення, повязаного з корупцією.

Подання Прокуратури міста Рівне обґрунтоване тим, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСОБА_1 з 06.04.2011 по теперішній час являється керівником приватного підприємства «Полістар-Трейд», що знаходиться за адресою буд. 28, кв. 1, с. Рубче, Рівненського району, Рівненська область. Наведене суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки за вказаних обставин, як зазначає прокуратура, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді першого заступника начальника Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, виконує функції держави, у той же час є діючим керівником приватної фірми «Полістар-Трейд», тобто займається підприємницькою діяльністю, повязаною з наданням юридичних послуг.

Водночас, як зазначено у поданні, під час проведення перевірки Прокуратурою міста Рівне не встановлено факту отримання прибутку приватною фірмою «Полістар-Трейд», а тому підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за корупційне правопорушення на даний час не вбачається. Однак, факт перебування ОСОБА_1 на посаді директора ПП «Полістар-Трейд» одночасно з перебуванням його на державній службі створює передумови для можливого отримання доходів від підприємницької діяльності в майбутньому та відповідно вчинення корупційного правопорушення.

Обґрунтовуючи подання посиланням на частину 3 статті 65 Закону України «Про запобігання корупції», прокуратура міста Рівне зазначає, що воно вноситься з метою попередження корупційних або повязаних з корупцією правопорушень, що можуть виникнути в подальшому у діях першого заступника начальника Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1 та з метою запобігання корупційних проявів у діях працівників управління юстиції в майбутньому, керуючись частиною 3 статті 65 Закону України «Про запобігання корупції» з метою виявлення причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення, повязаного з корупцією, або невиконання вимог цього Закону в інший спосіб.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

Правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень визначені Законом України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VII (далі іменується Закон України №1700-VII).

Відповідно до абзацу 13 частини 1 статті 1 Закону України №1700-VII, органи прокуратури віднесені до спеціально уповноважених субєктів у сфері протидії корупції.

Суд встановив, що оскаржуване подання Прокуратури міста Рівне 02.10.2015 №58-12486вих15 обґрунтоване посиланням на частини 2 та 3 статті 65 Закону України №1700-VII.

Так, відповідно до частини 2 статті 65 Закону України №1700-VII, особа, яка вчинила корупційне правопорушення або правопорушення, повязане з корупцією, однак судом не застосовано до неї покарання або не накладено на неї стягнення у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, повязаними з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або такою, що прирівнюється до цієї діяльності, підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Отже, за змістом цієї статті субєктом дисциплінарної відповідальності є особа, щодо якої сукупно наявні такі умови: вона вчинила корупційне правопорушення або правопорушення повязане з корупцією; судом не застосовано до неї покарання або не накладено на неї стягнення у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, повязаними з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або такою, що прирівнюється до цієї діяльності.

Суд зазначає, що визначення понять «корупційне правопорушення» та «правопорушення, повязане з корупцією» наведені у статті 1 Закону України «Про запобігання корупції»:

корупційне правопорушення діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність;

правопорушення, повязане з корупцією діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Суд звертає увагу, що за чинним на час розгляду справи законодавством України перелік корупційних правопорушень наведений у статті 45 КК України (ними є злочини, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також злочини, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 КК України).

Натомість, перелік правопорушень, повязаних з корупцією, встановлений главою 13-А Кодексу України про адміністративні правопорушення «Адміністративні правопорушення, повязані з корупцією» (ними є адміністративні правопорушення, передбачені статтями 1724, 1725, 1726, 1727, 1728 та 1729 КУпАП).

Відповідно до статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Із врахуванням наведеного, суд зазначає, що доказом вчинення особою корупційного правопорушення може бути лише обвинувальний вирок суду, який набрав законної сили, а доказом вчинення особою правопорушення, повязаного з корупцією постанова судді у справі про вчинення адміністративного правопорушення, винесена у порядку КУпАП.

В ході судового розгляду справи встановлено, що відносно ОСОБА_1 не виносився ні вирок суду, ні постанова по справі про вчинення ним адміністративного правопорушення, які б набрали законної сили, а тому підстав для застосування відносно позивача частини 2 статті 65 Закону щодо притягнення його до дисциплінарної відповідальності немає.

Крім того, Прокуратура міста. Рівне обґрунтовує оскаржуване подання також посиланням на частину 3 статті 65 Закону України №1700-VII.

Відповідно до частини 3 статті 65 Закону України №1700-VII, з метою виявлення причин та умов, що сприяли вчиненню корупційного або повязаного з корупцією правопорушення або невиконанню вимог цього Закону в інший спосіб, за поданням спеціально уповноваженого субєкта у сфері протидії корупції або приписом Національного агентства рішенням керівника органу, підприємства, установи, організації, в якому працює особа, яка вчинила таке правопорушення, проводиться службове розслідування в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Отже, за змістом цієї правової норми спеціально уповноважений субєкт у сфері протидії корупції може звертатися з поданням до керівника органу, підприємства, установи, організації, де працює відповідна особа, про проведення службового розслідування з метою виявлення причин та умов, які сприяли:

- вчиненню особою корупційного правопорушення;

- вчиненню особою правопорушення, повязаного з корупцією;

- невиконання особою вимог Закону в інший спосіб.

Натомість, факт вчинення відповідною особою корупційного правопорушення, правопорушення, повязаного з корупцією або невиконання вимог цього Закону в інший спосіб повинен бути попередньо встановлений, зафіксований та підтверджений спеціально уповноваженим субєктом у сфері протидії корупції, оскільки метою проведення службового розслідування є зясування причин та умов вчинення цих правопорушень або невиконання Закону в інший спосіб.

У судовому засіданні представники відповідачів пояснили, що у діях ОСОБА_1 вбачається невиконання вимог Закону України «Про запобігання корупції», а саме пункту 1 частини 1 статті 25, в інший спосіб, що давало прокурору підстави звертатися із оскаржуваним поданням.

В оскаржуваному поданні Прокуратури міста Рівне від 02.10.2015 №58-12486вих15 міститься вимога про вирішення питання про призначення та проведення службового розслідування відносно позивача та притягнення його до дисциплінарної відповідальності саме «… по факту вчинення правопорушення, повязаного з корупцією», а не у звязку з імовірним порушенням позивачем вимог Закону України «Про запобігання корупції» в інший спосіб.

Однак, у відповідача 1 було відсутнє рішення суду, яке б підтверджувало факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, повязаного з корупцією (їх перелік наведений у главі 13-А КУпАП), а отже підстав для вчинення у відношенні позивача дій в порядку частини 3 статті 65 Закону України «Про запобігання корупції» не було.

У судовому засіданні представники відповідачів стверджували, що частиною 3 статті 65 Закону передбачено лише право прокурора звертатися із таким поданням, а остаточне рішення приймає роботодавець.

Суд зазначає, що жодним чином не обмежує прокурора у реалізації його прав, передбачених Законом України «Про запобігання корупції». Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 65 Закону України «Про запобігання корупції» надає прокуратурі як спеціально уповноваженому субєкту з питань протидії корупції повноваження вносити відповідні подання, однак лише за наявності законних підстав, які обумовлені диспозиціями частин 2 та 3 цієї статті.

При цьому, судом встановлено, що подання від 02.10.2015 №58-12486вих15 є взаємосуперечливим, оскільки одночасно обґрунтоване наявністю встановленого факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, повязаного з корупцією (що не знайшло свого підтвердження письмовими доказами) та необхідністю попередження корупційних проявів, які можуть виникнути у майбутньому (що не є підставою для внесення такого подання відповідно до статті 65 Закону).

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що перевірка, яка передувала внесенню подання 02.10.2015 №58-12486вих15, проводилася Прокуратурою міста Рівне без участі позивача, його пояснення не витребовувалися.

Своїх висновків відповідач 1 дійшов виключно на підставі відомостей, отриманих з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо керівника приватного підприємства «Полістар-Трейд», що знаходиться за адресою буд. 28, кв. 1, с. Рубче, Рівненського району, Рівненська область.

Із запитами про надання відомостей до самого підприємства чи до його засновника Прокуратура міста Рівне не зверталася.

Натомість, в ході розгляду справи суду надано рішенням засновника ПП «Полістар-Трейд» від 02.02.2015, відповідно до якого ОСОБА_1 звільнено з посади директора ПП «Полістар-Трейд» на підставі п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін, а на посаду директора призначено іншу особу, ОСОБА_4 Відтак, трудових відносин між ПП «Полістар-Трейд» та ОСОБА_1 не існує.

Рішенням засновника від 15.10.2015 вирішено ліквідувати юридичну особу ПП «Полістар-Трейд», обовязки ліквідатора покладено на засновника підприємства ОСОБА_5

Отже, перевірка Прокуратури міста Рівне проведена без урахування права ОСОБА_1 на участь у прийнятті рішення, оскільки проведена без отримання його пояснень та без надання йому можливості надати додаткові докази й документи, а також необгрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, які мають значення для прийняття рішення, оскільки при цьому відповідачем 1 не були враховані рішення, прийняті засновником підприємства ОСОБА_5

В оскаржуваному поданні відповідач 1 також зазначає, що ОСОБА_1 перебуваючи на посаді першого заступника начальника Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, у той же час є діючим керівником приватної фірми ПП «Полістар-Трейд», тобто займається підприємницькою діяльністю, повязаною з наданням юридичних послуг.

Такий висновок прокуратури також є хибним з огляду на наступне.

Відповідно до статті 42 Господарського кодексу України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Тобто підприємницьку діяльність можуть здійснювати лише субєкти господарювання.

Перелік видів субєктів господарювання є вичерпним та встановлений у частині 2 статті 55 ГК України. Так, субєктами господарювання є: 1) господарські організації юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Отже, директор підприємства (діючого, не діючого або в стані припинення), у жодному разі не вважається особою, яка займається підприємницькою діяльністю.

Таким чином, дослідивши наявні в матеріалах справи допустимі та належні докази у їх сукупності та заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що подання Прокуратури міста Рівне від 02.10.2015 №58-12486вих15 є протиправним та підлягає скасуванню.

Таке подання винесено з порушенням принципу офіційного та обєктивного зясування усіх обставин, оскільки відповідач 1 жодним чином не звертався до ПП «Полістар-Трейд» щодо надання інформації про наявність чи відсутність трудових відносин з позивачем.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дій Прокуратури міста Рівне щодо складання оскаржуваного подання суд зазначає, що оскаржувані дії відповідача 1 по своїй суті зумовили формування самого подання. Відтак, у цій частині суд відмовляє у задоволенні позову, оскільки визнання судом протиправним та скасування подання як підсумкового акту є необхідним, але водночас достатнім засобом захисту прав та інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дії Прокуратури Рівненської області як спеціально уповноваженого суб'єкта у сфері протидії корупції щодо надсилання 08.10.2015 на адресу Головного територіального управління юстиції у Рівненській області подання Прокуратури міста Рівне від 02.10.2015 № 58-1248вих15, то суд зазначає, що у даному випадку відповідач 2 не приймав відносно позивача будь-яких рішень та не вчиняв дій, що порушували б права, свободи чи інтереси останнього. Прокуратура у Рівненській області лише здійснила формальне процедурне надіслання подання, що підготовлене відповідачем 1, на адресу Головного територіального управління юстиції у Рівненській області. Таким чином, дана позовна вимога є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи допустимі та належні докази у їх сукупності та заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись статтями 2, 4, 7 12, 14, 86, 158 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати подання Прокуратури міста Рівне від 02 жовтня 2015 року №58-12486вих15.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 162 грн. 40 коп.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії постанови, складеної у повному обсязі, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Суддя К.М. Недашківська