Справа № 22-а-23138/11
Суддя: Приходько К. П.
Дата ухвалення: 2011-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Категорія 90 23.09.2011
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 вересня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: судді Приходька К.П., суддів: ТаргонійД. О., ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві адміністративну справу за апеляційними скаргами апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Іванківському районі Київської області на рішення Іванківського районного суду Київської області від 29 вересня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Іванківському районі Київської області про визнання дій неправомірними та забов'язання щодо проведення перерахунку пенсії,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просила забовязати Управління Пенсійного фонду України у Іванківському районі Київської області визнати дії відповідача неправомірними та забовязати відповідача з 01.08.2007 року по 01.08.2010 року пре. ли перерахунок та виплату держаної та додаткової пенсії ОСОБА_2 та забовязати Управління Пенсійного фонду України у Іванківському районі Київської області з 01 серпня 2007 року провести належної їй щомісячної соціальної допомоги як дитині війни, і на подальший період в розмірі 30% від розміру мінімальної пенсії за віком та виплачувати їй вказану допомогу в перерахованому розмірі..

Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 29 вересня 2010 року позов задоволено частково. Визнано дії Управління Пенсійного фонду України у Іванківському районі Київської області щодо призначення пенсії ОСОБА_2 в розмірі який не відповідає вимогам ч. 4 ст. 54 ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильсьокї катастрофи» з та соціальної допомоги в розмірі, що не відповідає вимогам ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» неправомірними. Забовязано Управління Пенсійного фонду України у Іванківському районі Чеської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 відповідно до ч. 4 ст.

ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильсьокї катастрофи» та соціальної допомоги відповідно до ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 10.09.2007 року.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі УПФУ у Іванківському районі Київської області просить скасувати рішення суду та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач має статус учасника ліквідаціїнаслідків аварії на ЧАЕС 1-ОЇ категорії та є інвалідом 2-ої групи внаслідок захворювання, повязаного з роботами по дквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується наявними в справі письмовими доказами.

Встановлено, що підвищення пенсії відповідачем здійснювалось позивачу у розмірах, начених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836 «Про ипенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», (До 5,20 грн.

За змістом ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали іаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають і території радіоактивного забруднення, підвищуються у розмірі - одна мінімальна робітна плата.

Відповідно до ст.49 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які страждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорій 1,

, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, зподіянуздоров»ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

І ч.4 ст.54 цього Закону передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо ких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 1групі інвалідності ніж 8 мінімальних пенсій за віком.

Ігияо ст. 50 даного Закону особам, віднесеним до категорії І, призначається щомісячна додаткова іенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю. у розмірі: інвалідам другої групи - 75 процентів мінімальної іенсії за віком. Ця додаткова пенсія відповідно до положень ст. 53 цього Закону виплачується повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Тобто, відповідно до ст. ст. 39. 49, 50, 53. 54 Закону України «Про статус і соціатьний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивач має право на державну пенсію по другій групі інвалідності не нижче 8 мінімальних пенсій за віком, додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров»ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком та на підвищення пенсії непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю у розмірі - одна мінімальна заробітна плата.

З урахуванням наведеного, приймаючи постанову про задоволення позову, суд обгрунтовано виходив з положень ст. ст. 39, 49, 50, 53. ч. 4 ст. 54. ч. З ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року з наступними змінами та доповненнями та прийшов до правильного висновку про те, що позивач відповідно до вказаних нормативно-правових актів має право на одержання державної пенсії по другій групі інвалідності не нижче 8 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком та на підвищення пенсії непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю у розмірі - одна мінімальна заробітна плата.

Позивач, оспорюючи дії відповідача, вважав, що він отримує державну та додаткову пенсію в розмірі, значно нижчому, ніж передбачено ч.4 ст.54 Закону України «Про статус та Соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в звязку з чим і звернувся до суду за захистом своїх прав. Посилався на те, що відповідачем безпідставно при нарахуванні пенсії застосовуються не норми вищевказаного закону, а підзаконні нормативні акти, якими є постанови Кабінету Міністрів України, які звужують обсяг прав в сфері пенсійного забезпечення, гарантовані йому відповідним законом.

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, з яким погоджується і колегія суддів, про порушення відповідачем норм ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з наступного.

По справі встановлено, що позивач перебуває на обліку у відповідача та є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та інвалідом II групи.

Задовольняючи позов суд першої інстанції правомірно виходив з того, що діями дповідача порушено право позивача та діюче законодавство.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

Механізм обчислення вказаних пенсій передбачений постановою КМ України відіі.05.1997 року № 523 "Про затвердження нового Порядку обчислення пенсій по Гідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратоюмх^альника внаслідок Чорнобильської катастросЬи". яка є чинною і положення постанови госовнокритеріїв обчислення розмірів пенсій відповідають положенням ст.54 Закону'країни"Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідокІорнобильської катастрофи".

КМ України 27.12.2005 року прийнята постанова № 1293 "Про збільшення розмірів іенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іка набрала чинності з 01.01.2006 року і якою передбачено підвищення пенсій по інвалідності потерпілим від Чорнобильської катастрофи і установлено тверді розміри пенсій в залежності від групи та причини інвалідності потерпілих, нижче яких не може бути мінімальний розмір пенсії, передбачений ч.4 ст. 54 вказаного Закону.

Оскільки закони України мають вищу юридичну силу над урядовими нормативними актами, то при вирішенні даного спору щодо визначення розміру пенсії та додаткової пенсії позивачів підлягають застосуванню саме положення ст.ст.50,54 Закону, а не постанова Кабінету Міністрів України.

Пунктом 28 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" внесено на 2008 рік зміни до ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за № 10-рп визнано неконституційними деякі положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік", в т.ч. п.28 розділу 2 цього Закону.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку щодо того, що позов підлягає задоволенню в межах строку позовної давності, встановленої ЦПК

України (діючий на той час), тобто за три року. Разом з тим суд першої інстанції

задовольняючи позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача здійснити нарахування позивачу з 11 серпня 2007 року не врахував, що дія ст.54 Закону України "Про статус ісоціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" призупинялась, і лише 22 травня 2008 року рішенням Конституційного суду України №10- рп було визнано неконституційними деякі положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік", в т.ч. п.28 розділу 2 цього Закону, а тому таке нарахування слід проводити з 11 серпня 2007 року по 31 грудня 2007 рік та з 22 травня 2008 року з урахуванням фактично виплачених сум.

Тому, враховуючи положення ст.257 ЦПК, Рішення Конституційного Суду України -'"ЧО-рп від 22 травня 2008 року та межі позовних вимог, останні підлягають з 10 вересня 2007 року по 31 грудня 2007 рік та з 22 травня 2008 року по 01.08.2010 року. За наведених обставин, рішення суду в цій частині підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 198, 201, 205. 207 КАС України, колегія суддів. -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Іванківському районі Київської області задоволитичастково.

Рішення Іванківського районного суду Київської області від 29 вересня 2010 року ^ змінити, в частині періоду, за який повинен бути здійснений перерахунок та виплата різниці

іоотриманої пенсії ОСОБА_2 зазначивши даний період «10 вересня (у по 31 грудня 2007 рік та з 22 травня 2008 року по 01.08.2010 року».

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

головуючий

судді