Справа № 331/7001/15-а
Суддя: Федченко(Павленко) І. М.
Дата ухвалення: 2015-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/331/120/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.09.2015 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого райсуду м. Запоріжжя Федченко І.М., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом в якому зазначив , що згідно копії протоколу 27 травня 2015 року №1793 Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Запоріжжя про призначення позивачу пенсії за віком, умовою її призначення були загальні підстави.

Це означає не застосування при призначенні позивачу пенсії за віком будь-якого порядку і будь-яких умов, передбачених Законом України "Про судоустрій і статус суддів".

Тому, відмова Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Запоріжжя від 23.06.2015р у розв'язанні цього спору у позасудовому порядку є такою, яка не відповідає смислу абз.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року N1058-1V (в редакції від 2 березня 2015 року).

У справі "Корбелі проти Угорщини" від 19 вересня 2008 року Європейський суд з прав людини зазначив:

«... як би чітко не було спроектоване законодавче положення, у будь-якій системі права, є такий неуникненний елемент як судове тлумачення. Завжди буде існувати потреба у поясненні сумнівних положень закону та в їх пристосуванні до змінних обставин життя».

Одним з багатьох законів національного законодавства, який також потребує судового тлумачення є Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року N 213-УІІІ в частині внесення змін до ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року N 1058-ІV.

Згідно діючий редакції абз.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року N1058-IV:

«Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року:

у період роботи особи (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру". "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються».

Для усвідомлення цих сумнівних положень закону позивач виділяє ключові слова правової норми:

«Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року:

у період роботи особи (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру". "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються».

З усвідомленням ключових виписів -судове тлумачення цієї норми може бути лише наступним:

відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року N 1058-ІУ(в редакції від 2 березня 2015 року):

не підлягають виплаті пенсії, призначені у період роботи осіб на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру". "Про судоустрій і статус суддів".

При вирішенні спору також підлягають врахуванню положення:

ст.22 Конституції України;

п.5 Рішення Конституційного Суду України від 2005.10.11 р. № 8-рп/2005 "У справі за конституційними поданнями Верховного Суду України та 50 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців третього, четвертого пункту 13 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та офіційного тлумачення положення частини третьої статті 1 1 Закону України "Про статус суддів" (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання)" згідно з яким -

«... Право на пенсійне забезпечення, загальні умови, порядок нарахування та розмір пенсій визначаються, зокрема, законами України "Про пенсійне забезпечення", "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Для окремих категорій громадян пенсійне забезпечення встановлюється іншими нормативно-правовими актами з урахуванням особливостей умов праці. характеру виконуваної роботи, її складності і значущості, ступеня відповідальності, певних обмежень конституційних прав і свобод. ...».

Звертаю увагу на те, що хоча позивач продовжує працювати суддею Апеляційного суду Запорізької області -

пенсійне забезпечення не було встановлено іншими нормативно-правовими актами з урахуванням особливостей умов праці, характеру виконуваної роботи. її складності і значущості, ступеня відповідальності, певних обмежень конституційних прав і свобод.

Позивач вважає, що у суду є всі підстави до припинення порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод згідно з якими -

кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права (див., наприклад, серед багатьох інших, рішення у справі "Зубко та інші проти України", рішення від 20 липня 2004 року у справі "Шмалько проти України", заява N 60750/00, та рішення від 29 червня 2004 року у справі "Войтенко проти України", заява N 18966/02).

Позивач просить суд визнати протиправними дії Управління пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Запоріжжя щодо призупинення виплати пенсії за віком з 01.04.2015р. всупереч змісту ст. 47 Закону України "Про загальнообв'язкове державне пенсійне страхування" ( в ред. чинній з 01.04.2015р.) Зобов'язати Управління пенсійного фонду України у Жовтневому районі м.Запоріжжя поновити виплату пенсії за віком з 20.05. 2015р. відповідно до протоколу від 27 травня 2015 року № 1793 Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Запоріжжя про призначення позивачу пенсії за віком на загальних підставах.

Ухвалою суду від 17.09.2015 р. відкрито скорочене провадження по справі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.183-2 КАС України, суд розглядає справу в порядку скороченого провадження без судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Дії відповідача позивач вважає неправомірними і такими, що порушують конституційні права позивача на більший розмір пенсії.

Відповідачем по справі надані заперечення. Відповідач просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 01.04.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 N 213- VIII, яким внесено зміни, зокрема, до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно абзацу другого частини першої статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (у редакції чинній з 01.04.2015 року): «Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року:

У період роботи особи (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Позивач станом на 01.04.2015 року працював на посаді судді Апеляційного суду Запорізької області, яка дає право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених законом України «Про державну службу».

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Установлення менш сприятливих умов надання гарантій матеріального та соціального забезпечення суддям, що призначені (обрані) на посаду раніше введеного в дію нового правового регулювання, порівняно з тими умовами, що були законодавчо передбачені при призначені (обрані) їх на посаду, за своїм значенням у системі правового регулювання практично означає зниження рівня незалежності суддів, що є недопустимим в силу положень ст..126 Конституції України.

Крім того, положенням Закону від 02.03.2015 року, а саме п.п.5 п.2 розділу 1, окрім рівності всіх громадян , порушено принцип пропорційності, бо працюючи пенсіонери постав лен і нерівні умови.

Зокрема, у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до Закону №1788-ХІІ, не виплачуються.

Натомість у період роботи особи на інших посадах/роботах пенсії призначені, відповідно до Закону №1788-XII (розмір яких перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму) виплачуються в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Тобто, суддів виділено в окрему групу осіб, яким не виплачується пенсії або довічне грошове утримання в разі їх перебування на посаді судді в цей період. Таке обмеження не може бути застосовано, оскільки воно зачіпає саму сутність права на отримання пенсії та є перепоною в реалізації закріплених ст..21-24 Конституції України прав, що всі люди є вільні і рівні у своїх правах, які гарантуються Конституцією і не можуть бути скасовані.

Згідно діючій редакції абз. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року № 1058-1У, «тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього закону, не виплачуються».

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

Керуючись ст.. 159-163, 186 КАСУ, ст. ст. 8,22,55,95,64, 124,152 Конституції України, Законом України «Про судоустрій і статус суддів», Законом України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Запоріжжя щодо призупинення виплати пенсії за віком з 01.04.2015р. всупереч змісту ст. 47 Закону України "Про загальнообв'язкове державне пенсійне страхування" ( в ред. чинній з 01.04.2015р.)

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України у Жовтневому районі м.Запоріжжя виплачувати пенсію за віком з 20.05. 2015р. ОСОБА_1 відповідно до протоколу від 27 травня 2015 року № 1793 Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Запоріжжя про призначення позивачу пенсії за віком на загальних підставах.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного адміністративного суду Дніпропетровській області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення апеляційної скарги.

Суддя: Федченко І.М.

25.09.2015 .