Справа № 808/3493/15
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2015-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
"13" листопада 2015 р.справа № 808/3493/15
Суддя Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду Панченко О.М., перевіривши на відповідність вимогам КАС України апеляційну скаргу ОСОБА_1
на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2015 р. у справі № 808/3493/15
за позовом ОСОБА_1
до Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України
про визнання незаконним і скасування рішення та наказу, стягнення грошового забезпечення, -
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2015 року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку.
Згідно з ч.6 ст. 187 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.
Відповідно до пп.5 п.3 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір мінімальної заробітної плати.
Як свідчать матеріали справи, при зверненні з апеляційною скаргою до суду позивач не сплатив судовий збір в сумі 1218 грн.
В апеляційній скарзі позивач зазначив, що судовий збір не сплачується на підставі п.п. 1, 16 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір".
Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема:
- позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі (п.1);
- позивачі - за подання позовів щодо спорів, пов`язаних з наданням статусу учасника бойових дій відповідно до пунктів 19, 20 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту (п.16).
Відповідно до п.19 та п.20 ч.1 ст.6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасниками бойових дій визнаються:
- військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації
України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
- особи, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач в адміністративному позові просив задовольнити наступні вимоги:
- визнати протиправним рішення ТВО командира частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 та ТВО першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 - начальника штабу капітана ОСОБА_3 щодо притягнення мене до матеріальної відповідальності та стягнення суми в розмірі 33 282,59 грн.;
- визнати незаконним та скасувати Наказ № 163 від 29.10.2014 року;
- стягнути з військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь позивача недоотримані (стягнуті за наказом №163 від 29.10.2014 року) кошти грошового забезпечення в загальній сумі 2 506,83 грн.
З наведеного вбачається, що спір між сторонами виник не з приводу надання позивачу статусу учасника бойових дій відповідно до п.19 та п.20 ч.1 ст.6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
Також спірні правовідносини не стосуються стягнення заробітної плати, оскільки позивач просить фактично повернути не 2 506,83 грн. невиплаченого грошового забезпечення, а 2 506,83 грн., які були вирахувані із грошового забезпечення позивача в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної державі, відповідно до наказу від 29.10.2014 року №163 "Про притягнення до матеріальної відповідальності".
Отже, положення п.п. 1, 16 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" по цій справі на позивача не поширюються.
За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2015 року слід залишити без руху та надати позивачу строк до 22 грудня 2015 року для оформлення апеляційної скарги відповідно до вимог ст.187 КАС України.
Керуючись ст. ст. 187, 189 КАС України, суд, -
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2015 р. у справі № 808/3493/15 залишити без руху.
Надати ОСОБА_1 строк до 22 грудня 2015 року для усунення недоліків апеляційної скарги:
Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Суддя О.М. Панченко

22 грудня 2015 р.