Справа № 2а-883/12/2170
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2015 р.м.ОдесаСправа № 2а-883/12/2170

Категорія: 8.3.1 Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Новокаховський ливарний завод» на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 12 липня 2012 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новокаховський ливарний завод» до Новокаховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

13.03.2012 року ТОВ «Новокаховський ливарний завод» звернулося до Херсонського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Новокаховської ОДПІ ГУ Міндоходів у Херсонській області, в якому просило визнати нечинним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 29.02.2012 року, яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у загальному розмірі 4 713 070 грн.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 12.07.2012 року адміністративний позов ТОВ «Новокаховський ливарний завод» задоволено частково. Скасовано податкове повідомлення-рішення відповідача від 29.02.2012 року № в частині зменшення розміру від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в сумі 2 738 495 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, представник ДПІ у м.Нова Каховка 09.08.2012 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми матеріального та процесуального права, і просив скасувати постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 12.07.2012 року в частині задоволення позовних вимог (т.б. на 2738495 грн.) та відмовити у задоволенні п/вимог в цій частині.

10.08.2012 року на адресу суду 1-ї інстанції надійшла апеляційна скарга голови ліквідаційної комісії ТОВ «Новокаховський ливарний завод», в якій просив скасувати постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 12.07.2012 року та прийняти нову, якою частково задовольнити позовні вимоги шляхом скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 29.02.2012 року № в частині зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 4 560 186 грн.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.11.2013 року апеляційну скаргу Новокаховської ОДПІ ГУ Міндоходів у Херсонській області залишено без задоволення, а апеляційну скаргу ТОВ «Новокаховський ливарний завод» задоволено. Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 12.07.2012 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позов ТОВ «Новокаховський ливарний завод» задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення відповідача № від 29.02.2012 року в частині зменшення ТОВ «Новокаховський ливарний завод» суми від'ємного значення об'єкта оподаткування з податку на прибуток у розмірі 4 560 186 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09.09.2014 року касаційну скаргу Новокаховської ОДПІ ГУ Міндоходів у Херсонській області задоволено частково. Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.11.2013 року скасовано в частині задоволення позову про скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 29.02.2012 року № на суму 1 821 691 грн. Справу у цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В іншій частині постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.11.2013 року залишено без змін.

В судове засідання суду апеляційної інстанції представник ТОВ «Новокаховський ливарний завод» (який з 14.12.2011р. знаходиться у стані припинення) тричі (т.б. 23.09.2015р., 18.11.2015р. і 23.12.2015р.) не прибув без поважних причин, про день, час та місце слухання справи був своєчасно та належним чином повідомлений, а також, з невідомих причин не відповів на два запити суду, не надав додатково витребуваних документів та письмово не висловив свою думку щодо питання про призначення судово-економічної експертизи, про призначення якої йшла мова в ухвалі ВАС України від 09.09.2014 року.

Відповідач, в свою чергу, будучи своєчасно та належним чином повідомлений, також жодного разу з невідомих причин не прибув в судове засідання суду 2-ї інстанції.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю та/або неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, сповіщених належним чином про дату, час і місце судового розгляду.

Заслухавши суддю - доповідача, та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги податкового органу, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

В лютому 2012року співробітниками ДПІ у м.Нова Каховка була проведена виїзна позапланова документальна перевірка ТОВ «Новокаховський ливарний завод» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2010 року по 31.12.2011 року, за результатами якої складено акт №158/230-36463057 від 15.02.2012 року, яким встановлено порушення підприємством позивача вимог діючого на той час податкового законодавства, а саме: неправомірне віднесення до складу валових витрат 1 кварталу 2011 року вартості пневмо-трамбовочної машини, придбаної від ТОВ ТД «Агро-Спектр» у розмірі 9592 грн.; віднесення до складу валових витрат 4 кварталу 2011 року вартості товарно-матеріальних цінностей у сумі 1 821 691 грн.; перенесення до декларації з податку на прибуток за 2 квартал 2011 року від'ємного значення з податку на прибуток попередніх податкових періодів, у розмірі 2 738 495 грн.; включення до складу валових витрат 3 кварталу 2010 року вартості товарно-матеріальних цінностей та транспортних послуг, отриманих від ПНПП «АСК» на загальну суму 143 292 грн.

На підставі вказаного акту перевірки уповноваженою особою ДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення від 29.02.2012 року №, яким підприємству позивача зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у загальному розмірі розмірі 4 713 070 грн.

Не погоджуюсь з зазначеним рішенням податкового органу, позивач оскаржив його до суду.

Як вже зазначалося вище, постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 12.07.2012 року адміністративний позов ТОВ «Новокаховський ливарний завод» задоволено частково. Скасовано податкове повідомлення-рішення відповідача від 29.02.2012 року № в частині зменшення розміру від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в сумі 2 738 495 грн. (т.е. 4713070 грн. - 1974575 грн.). В задоволенні решти позовних вимог (т.б. на суму 1974575 грн. = 1821691 грн. + 152884 грн.) відмовлено.

Проте, постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.11.2013 року вказану вище постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 12.07.2012 року було скасовано та прийнято нову постанову, якою позов ТОВ «Новокаховський ливарний завод» задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення відповідача № від 29.02.2012 року в частині зменшення ТОВ «Новокаховський ливарний завод» суми від'ємного значення об'єкта оподаткування з податку на прибуток у розмірі 4 560 186 грн. (т.е. 2738495 грн. + 1821691 грн.) У задоволенні решти позовних вимог (т.б. на суму 152884 грн.) відмовлено.

Однак, в подальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09.09.2014 року зазначену вище постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.11.2013 року, в свою чергу, теж було скасовано, але в частині задоволення позову щодо скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 29.02.2012 року № на суму 1 821 691 грн. і справу у цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В іншій частині постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.11.2013 року залишено без змін.

Тобто, зараз судом апеляційної інстанції фактично повторно переглядається в апеляційному порядку за апеляційною скаргою ДПІ у м.Нова Каховка постанова Херсонського окружного адміністративного суду від 12.07.2012 року в частині відмови у скасуванні податкового повідомлення-рішення відповідача від 29.02.2012 року № на суму 1 821 691 грн.

Вирішуючи справу по суті та відмовляючи у задоволенні вказаних вище позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості та недоведеності та, відповідно з правомірності спірного рішення відповідача у цій частині.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи, наявні в них докази, з урахуванням ухвали ВАС України від 09.09.2014 року, цілком погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обгрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

А згідно із ст.67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом.

Так, як вбачається зі змісту ухвали ВАС України від 09.09.2014 року, Вищий адміністративний суд України скасовуючи постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.11.2013 року в частині задоволення позову щодо скасування спірного податкового повідомлення-рішення відповідача від 29.02.2012 року № на суму 1 821 691 грн. та направляючи дану справу у цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, фактично зобов'язав суд 2-ї інстанції під час нового розгляду врахувати викладене ним в мотивованій частині ухвали доводи, додатково витребувати у позивача декларацію з податку на прибуток за 2011 рік, відповідну розшифровку строки декларації «валові витрати», оборотно-сальдові відомості та документами, якими підтверджено передачу ТМЦ до іншого підприємства, згідно проводок по ДТ, а також, в разі необхідності скористатись правом, визначеним ст.81 КАС України щодо призначення експертизи для з'ясування питання чи було відображено у складі валових витрат дані ТМЦ, що формують собівартість реалізованих товарів, застосувати при оцінці доводів сторін норми матеріального права, які повинні бути застосовані та на підставі належних доказів дослідити формування валових витрат, і вирішити спір згідно із законодавством.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції, діючи на виконання вимог ухвали ВАС України від 09.09.2014 року, яка, в свою чергу, згідно із ч.5 ст.227 КАС України, є обов'язковою для виконання, уважно дослідивши наявні в матеріалах справи докази та враховуючи не наданння позивачем на дві вимоги суду витребуваних додаткових доказів (документів) та неможливість проведення судово-економічної (бухгалтерської) експертизи, не погоджується з позицією податкового органу щодо правомірного визначення спірним податковим повідомленням-рішенням від 29.02.2012 року № грошового зобов'язання на суму 1 821 691 грн., з якою, в свою чергу, повністю погодився і суд 1-ї інстанції, з огляду на наступне.

Як слідує з положень п.1.1 ст.1 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, з 01.01.2011 р. він регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Пунктом 2 Підрозділу 4 Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України встановлено, що з дати набрання чинності розділом III цього Кодексу платники податку на прибуток підприємств складають наростаючим підсумком та подають декларацію з податку на прибуток за такі звітні податкові періоди: другий квартал, другий і третій квартали та другий - четвертий квартали 2011 року.

Відповідно до вимог п.150.1 ст.150 ПК України, якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками податкового року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням зазначеного від'ємного значення попереднього року у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

Крім того, п.3 Підрозділу 4 Розділу ХХ цього ж Кодексу передбачено, що пункт 150.1 ст.150 ПКУ застосовується у 2011 році з урахуванням такого: якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками 1-го кварталу 2011 року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат 2-го календарного кварталу 2011 року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками другого, другого і третього кварталів, другого - четвертого кварталів 2011 року здійснюється з урахуванням від'ємного значення, отриманого платником податку за 1-й квартал 2011 року, у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

Слід вказати, що положення Розділу ІІІ Податкового кодексу України набрали чинності з 01.04.2011 року, а тому порядок обчислення від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток підприємств у І кварталі 2011 року фактично регламентувався положеннями діючого на той час Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Так, п.22.4 статті 22 цього Закону передбачено, що у 2010 році у складі валових витрат платника податку враховується 20 % суми від'ємного значення об'єкта оподаткування з податку на прибуток, яке утворилося станом на 1 січня 2010 року. У 2011 році сума від'ємного значення, яка відповідно до абзацу першого цього пункту не була врахована у складі валових витрат, та від'ємне значення об'єкта оподаткування, яке виникло у 2010 році, підлягають включенню до складу валових витрат у порядку, встановленому статтею 6 цього Закону, без обмежень, встановлених цим пунктом.

Як встановлено судами обох інстанцій з матеріалів справи, позивач в своїй податковій декларації з податку на прибуток за 2-й квартал 2011 року в рядку 06.6 «від'ємне значення об'єкта оподаткування попереднього звітного (податкового) періоду (від'ємне значення рядку 07 податкової декларації за попередній звітний (податковий) період або від'ємне значення об'єкта оподаткування за 1 квартал 2011 року)» зазначив суму - 2 881787 грн., яка складається з від'ємного значення об'єкту оподаткування за попередні періоди, в т.ч. і з коштів в розмірі 143 292 грн., які отримані позивачем від ПНПП «АСК».

Оскільки судом першої інстанції встановлено, що в порушення положень пп. 5.3.2, 5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» підприємством позивача не підтверджено товарність проведених операцій, а як наслідок і правомірність віднесення сум за даними операціями до складу від'ємного значення свого об'єкту оподаткування, то відповідно, відповідачем на зазначену суму було правомірно зменшено розмір від'ємного значення за спірний період.

Отже, в І кварталі 2011 року сума збитків з податку на прибуток, яка утворилася станом на 01.01.2010 року та не врахована у складі валових витрат у 2010 році, та сума збитків, яка утворилася в 2011 році, включена до складу валових витрат першого календарного кварталу 2011 року та вказана сума стала від'ємним значенням І кварталу 2011 року.

Надаючи оцінку правомірності віднесення позивачем до складу валових витрат у 4 кварталі 2011 р. вартості товарно-матеріальних цінностей у сумі 1 821 691 грн., придбаних у 2011 році, судова колегія, як вже було зазначено вище, погоджується з висновками ДПІ у м. Новій Каховці щодо необгрунтованого віднесення їх до валових витрат, з якими, в свою чергу, погодився і суд 1-ї інстанції.

Так, як видно зі спірного акту перевірки, до названих товарно-матеріальних цінностей належали сировина та матеріали.

З матеріалів справи встановлено, що ці товарно-матеріальні цінності залишились нереалізованими станом на 31 грудня 2011р. та були передані згідно передаточного балансу на ТОВ «Новокаховський електромеханічний завод» згідно бухгалтерських проводок.

За приписами п.138.4 ст.138 ПК України, витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім не розподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Тобто, дата визнання витрат, що формують собівартість реалізованих товарів (виконаних робіт, наданих послуг), пов'язана із датою визнання доходів від реалізації. Інакше кажучи, поки немає доходів від реалізації, немає і зазначених витрат.

Оскільки, витрати, пов'язані з придбанням товарно-матеріальних цінностей не були включені до собівартості реалізованої продукції в 4-му кварталі 2011 р., позивач не мав підстав для включення їх вартості до валових витрат цього податкового періоду.

Отже, за таких обставин, судова колегія вважає обґрунтованим рішення податкового органу щодо зменшення підприємству від'ємного значення з податку на прибуток у зв'язку з цим порушенням на 1 821 691 грн., що, в свою чергу, і було правильно встановлено судом 1-ї інстанції.

До того ж, при цьому слід зазначити й про те, що згідно із вимогами ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

А у відповідності до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи правильності висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційних скарг на постанову суду першої інстанції має право залишити апеляційні скарги без задоволення, а постанову суду - без змін.

Отже, за таких обставин, судова колегія, враховуючи висновки і мотиви ухвали ВАС України від 09.09.2014 року та діючи в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.200 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу податкового органу у даній частині без задоволення, а постанову суду 1-ї інстанції у цій частині - без змін.

Керуючись ст.ст.195,197,198,200,205,206,254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Новокаховський ливарний завод» на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 12.07.2014 року в частині відмови у скасуванні податкового повідомлення-рішення ДПІ у м.Нова Каховка від 29.02.2012 року № на загальну суму 1 821 691 грн. - залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 12 липня 2014 року в частині відмови у скасуванні податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Нова Каховка від 29.02.2012 року № на суму 1 821 691 грн. - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Ю.В. Осіпов

Судді: О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко