Справа № 161/17505/15-а
Суддя: Присяжнюк Л. М.
Дата ухвалення: 2015-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/581/15
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 грудня 2015 року м.Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі :

головуючого судді Присяжнюк Л.М.,
з участю секретаря Шандерик В.В.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача Засєкіної О.М.,
представника відповідача Авраменко С.З.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Луцької районної державної адміністрації Волинської області про визнання відмов неправомірними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:
16.11.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача про визнання відмов неправомірними та зобов`язання призначити виплати державної допомоги сім`ї з дітьми. Зазначає, що має трьох дітей, і є одинокою матір`ю, та отримувала матеріальну допомогу як одинока мати та державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, а також державну допомогу по догляду за дитиною до 3-х років. 14.05.2015 року вона звернулася до відповідача із заявами про призначення допомоги як малозабезпеченій сім`ї, однак до кінця вересня 2015 року будь-якої відповіді на заяву не отримала. 02.10.2015 року вона повторно звернулася до відповідача із заявою про надання роз`яснень щодо попередніх заяв, однак вказана заява була залишена без реагування. Лише на запит адвоката від 16.10.2015 року, їй було надано відповідь, з якої вбачалося, що виплата допомоги як одинокій матері їй була припинена з 01.11.2014 року, з підстав встановлення факту спільного проживання, ведення господарства та виховання дітей із співмешканцем ОСОБА_2 , з яким шлюб не зареєстровано. Щодо допомоги як малозабезпеченій сім`ї, то в наданні останньої було відмовлено, з урахуванням обставин встановлених актом обстеження матеріально-побутових умов та порядку п.10 абзацу 2 «Порядку призначення і виплати державної допомоги малозабезпеченим сім`ям». Вважає, вказані відмови неправомірними, так як вона не одружена, виховує дітей сама, відомості про батька дітей в актових записах про народження зазначені в порядку ст. 135 СК України, із своїм співмешканцем на момент складання акту від 09.10.2014 року не проживала, відповідачу були надані усі належні документи для призначення допомоги, будь-яких інших додаткових документів надати не вимагалось. Просить визнати незаконним дії Управління соціального захисту населення Луцької районної державної адміністрації Волинської області щодо припинення призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми з 01.11.2014 року одинокій матері ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та припинення призначення та виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї ОСОБА_1 з 01.05.2015 року; зобов`язати Управління соціального захисту населення Луцької районної адміністрації Волинської області поновити та виплатити державну допомогу сім`ям з дітьми з 01.11.2014 року одинокій матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 і поновити виплату державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї ОСОБА_1 з 01.05.2015 року.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Представник відповідача Авраменко С.З. у судовому засіданні просила в задоволенні позовних вимог відмовити із врахуванням письмових заперечень.

Всебічно, повно та об`єктивно дослідивши подані суду докази у їх сукупності, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має трьох малолітніх дітей: сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 11, 13, 15). Як слідує зі свідоцтв про народження дітей, їх батьком вказаний ОСОБА_8 .

Відповідно до копій витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України (а.с. 12, 14, 16) відомості щодо батька дітей записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Водночас, позивач у зареєстрованому шлюбі не перебуває.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернулася із заявою до відповідача для призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з урахуванням доходів 12.06.2014 року.

16.06.2014 року їй було призначено державну соціальну допомогу як малозабезпеченій сім`ї на період з 01.06.2014 року по 30.11.2015 року, щомісячно по 569,21 грн. Одночасно, позивачу було призначено державну допомогу по догляду за дитиною до 3-х років в розмірі 380,66 грн. з них 100 грн. основний розмірі даної допомоги, 250,66 грн. з урахуванням доходів (а.с.8-9).

Як вбачається із листа відповідача від 21.10.2015 року № 5035/02-38, відповідно до внесених змін від 25.06.2015 року до Постанови КМУ від 27.12.2001 року № 1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги сім`ям з дітьми» - особам, які на 30 червня 2014 року мали право на отримання допомоги при народженні дитини у розмірі, встановленому на першу дитину, після досягнення дитиною двох років на наступні 12 місяців призначається щомісячна допомога у розмірі 130 грн., в зв`язку із чим з липня 2014 року дана допомога ОСОБА_1 не виплачувалася, так як вона була призначена не на першу дитину, а на третю (а.с.8).

Допомога на дітей, як одинокій матері позивачу була перерахована в зв`язку з народженням третьої дитини за попереднім зверненням з червня 2013 року по червня 2031 року, а з 01.11.2014 року виплата такої допомоги була припинена у зв`язку із тим, що актом обстеження матеріально-побутових умов від 30.10.2014 року було встановлено факт спільного проживання, ведення господарства та вихованні дітей із співмешканцем ОСОБА_2 , який не перебуває з ОСОБА_1 в зареєстрованому шлюбі (а.с.9,29-30,31).

Рішенням від 03.11.2014 року «Про припинення» позивачу ОСОБА_1 було припинено виплату допомоги на дітей одиноким матерям з 01.11.2014 року, в зв`язку із пропозицією № 74 від 03.11.2014 року (а.с.32).

28.05.2015 року відповідач своїм рішенням «Про відмову державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям» відмовив з 01.05.2015 року відповідно до пункту 10 абзацу 2 Порядку призначення і виплати державної дороги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року № 250, та на підставі актів обстеження матеріально-побутових умов.

В той же час, суд вважає, що вказані відмови відповідача є неправомірними із врахуванням наступного.
Так, відповідно до ч. 1 статті 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини.
Частиною 1 ст. 18-2 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» визначено, що допомога на дітей одиноким матерям призначається за наявності витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану, або довідки про народження, виданої виконавчим органом сільської, селищної, міської (крім міст обласного значення) ради, із зазначенням підстави внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження дитини відповідно до абзацу першого частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, або документа про народження, виданого компетентним органом іноземної держави, в якому відсутні відомості про батька, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми»жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям, не має.
Аналогічне положення міститься в п. 33 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затв. Постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27.12.2001 року.
Згідно до п. 4 Положення про головного державного соціального інспектора та державного соціального інспектора, затв. Постановою Кабінету Міністрів України № 1091 від 21.08.2001 р., головний державний соціальний та державний соціальний інспектор мають право проводити обстеження умов життя заявника (за його згодою) з метою визначення складу сім`ї, ступеня нужденності та можливостей знаходження додаткових джерел для її існування шляхом опитування осіб, які входять до складу сім`ї, що звертається за призначенням державної соціальної допомоги, родичів, інших осіб у разі виникнення потреби в уточненні обставин, що стосуються справи.
Із наданого суду копії акту обстеження матеріально-побутових умов від 31.10.2014 року № 60 вбачається, що зі слів позивача було записано, що остання проживає із співмешканцем, який є батьком її дітей. Однак, вказані пояснення не засвідчені ні поясненнями самого співмешканця, свідків, які б могли ствердити факт спільного проживання, ведення господарства чи виховання дітей позивача і співмешканця.
За змістом ст. 121 СК України походження дитини від матері, батька, засвідчується державним органом реєстрації атів цивільного стану, в порядку встановленому законом.

Тобто, факт походження дитини від певної особи набується лише з моменту його державної реєстрації в органах РАЦС. Саме тоді діти визнаються дітьми своїх батьків не тільки біологічно, а й юридично. З цього моменту виникає юридичний зв`язок між батьками та дітьми.

Як вбачається із копії витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України, відомості щодо батька дітей записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (за вказівкою матері).

Таким чином, працівниками відповідача - Управління соціального захисту населення Луцької районної державної адміністрації актом № 660 від 31.10.2014 року фактично було встановлено факт походження дітей позивачки від ОСОБА_2 , що виходить за межі наданих їм повноважень, та на підставі цього відповідачем неправомірно відмовлено у призначенні позивачці державної допомоги як одинокій матері.

Водночас, із акту не вбачається, що у відповідності ч. 4 ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», був встановлений факт проживання жінки з особою від якої вона має дітей (тобто з особою, зазначеною в свідоцтві про їх народження у якості батька), а лише засвідчено факт походження дітей від співмешканця.

Абзацом другим пункту 10 «Порядку призначення і виплати державної допомоги малозабезпеченим сім`ям», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року визначено, що соціальна допомога не призначається, коли працездатні члени малозабезпеченої сім`ї не працюють, не служать, не вчаться за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, вищих навчальних закладах I-IV рівня акредитації протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (крім осіб, які в установленому порядку визнані безробітними та за інформацією центрів зайнятості не порушують законодавство про зайнятість щодо сприяння своєму працевлаштуванню; осіб, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку або за дітьми, які потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більше ніж до досягнення ними шестирічного віку; осіб, які доглядають за інвалідами I групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, за інвалідами II групи внаслідок психічного розладу, а також за особами, які досягли 80-річного віку; фізичних осіб, які надають соціальні послуги).
Водночас, із наданих в судовому засіданні пояснень, заперечень відповідача та матеріалів справи вбачається, що позивачу було відмовлено у наданні допомоги малозабезпеченим сім`ям у зв`язку із тим, що остання проживає із співмешканцем, що вбачається із акту обстеження матеріально-побутових умов № 237 від 28.05.2015 року. Відомості щодо ОСОБА_2 , зокрема, щодо того, що останній не працює, не служить, не навчається та є працездатним записані зі слів ОСОБА_1 , та належним чином не підтверджені. Будь-яких запитів в управління освіти, військовий комісаріат, службу зайнятості для з`ясування обставин визначених абз.2 п. 10 «Порядку призначення і виплати державної допомоги малозабезпеченим сім`ям», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року, відповідач не здійснював.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Представником відповідача не надано належних та припустимих доказів на підтвердження того, щоУправління соціального захисту населення Луцької районної державної адміністрації правомірно припинило виплату позивачу допомоги одиноким матерям, відмовило позивачу у наданні державної допомоги малозабезпеченим сім`ям, а тому суд вважає, що позовні вимоги підставні та їх слід задовольнити.
Крім того, в судовому засіданні було з`ясовано, що позивач пояснення надавала за вказівкою особи, яка складала акт обстеження матеріально-побутових умов, оскільки ОСОБА_1 має незакінчену середню освіту і їй не було належним чином роз`яснено наслідків надання такої інформації.
Однак, згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Статтею 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.
Оскільки позивач звернулася з позовом до суду 16 листопада 2015 року, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення в межах шестимісячного строку звернення до суду, тобто починаючи з травня 2015 року. Позовні вимоги поза межами строку звернення до суду, слід залишити без розгляду.
Керуючись ст.ст. 9, 11, 99-100, 158-163, 185, 186 КАС України, на підставі Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», Постанови Кабінету Міністрів України № 1751 від 27.12.2001 р. «Про затвердження порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми», Постанови Кабінету Міністрів України № 1091 від 21.08.2001 р. «Про деякі питання надання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям», суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Луцької районної адміністрації Волинської області про визнання відмов неправомірними та зобов`язання призначити виплати державної допомоги сім`ї з дітьми задовольнити частково.
Визнати неправомірними дії Управління соціального захисту населення Луцької районної державної адміністрації Волинської області щодо припинення призначення і виплати ОСОБА_1 державної допомоги малозабезпеченим сімям та допомоги на дітей одиноким матерям.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Луцької районної державної адміністрації Волинської області поновити та виплатити ОСОБА_1 державну допомогу малозабезпеченим сімям з травня 2015 року та державну допомогу одинокій матері з травня 2015 року по вересень 2015 року.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Луцької районної адміністрації Волинської області в частині зобов`язання Управління соціального захисту населення Луцької районної адміністрації Волинської області поновити та виплатити державну допомогу сім`ям з дітьми з листопада 2014 року по квітень 2015 року залишити без розгляду.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Присяжнюк Л.М.