Справа № 22-а-10062/11
Суддя: Приходько К. П.
Дата ухвалення: 2011-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № Доповідач у 2 інстанції Приходько
Категорія 63 27.05.2011
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 травня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: судді Приходька К. П., суддів: Верланова С. М., Таргоній Д. О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Врдрдарському районі Київської області на рішення Володарського районного суду Кик жої області від 05 травня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Київської області про визнання дій незаконними та зобов»язання провести перерахунок пенсії, -

встановила:

у березні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до Володарського районного суду Київської області з позовом про проведення перерахунку та виплату раніше призначеної державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, які передбачені ст. ст. 49, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що він є інвалідом 2 групи внаслідок захворювання, пое/"/щогозроботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, категорія 1. та одержує державну пенсію та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров"ю у значно меншому розмірі, ніж передбачено вказаним законом. Оскільки відповідач відмовив провести відповідний перерахунок зазначених пенсій, то просив суд визнати протиправною відмову відповідача в перерахунку державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи і віднесена до категорії 1. Зобов»язати відповідача виплачувати йому, починаючи з 01 березня 2007 року, державну пенсію, яка не може бути нижчою ніж вісім мінімальних пенсій за віком, та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров"ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст. ст. 49, 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Ріш, .&м Володарського районного суду Київської області від 05 травня 2010 року позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача державну пенсію як інваліду 2 групи в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров"ю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, починаючи з 12 лютого 2010 року відповідно до вимог ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду та ухвалити Нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія судців вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню чеково з таких підстав.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований і проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, є інвалідом 2 групи внаслідок захворювання, пов»язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, категорія 1, перебуває на обліку в УПФУ у Володарському районі Київської області і отримує пенсію по інвалідності 2 групи внаслідок захворювання, пов»язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд обгрунтовано виходив з положень ст. ст. 49, 50, ч. 4 ст. 54, ч. З ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року з наступними змінами та доповненнями та прийшов до правильного висновку про те, що позивач відповідно де .сазаних нормативно-правових актів має право на одержання державної пенсії у розмірі 8 Мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком. При цьому суд обгрунтовано виходив із засад пріоритету законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що при розрахунку державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, передбачених наведеними вище статтями, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Доводи апеляційної скарги про те, що положення ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» щодо порядку визначення розміру мінімальної пенсії за віком не поширюються на спірні правовідносини, не заслуговують на ув^'*, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 вкісної статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Проте, колегія судців не може погодитись з висновком суду в частині задоволення позовних вимог щодо періоду проведення перерахунку та виплат державної та додаткової пенсії, починаючи з 12 лютого 2010 року, оскільки позивач просив провести перерахунок та виплату вказаних виплат з 01 березня 2007 року, тому враховуючи, що Рішення Конституційного Суду № 6-рп/2007 було прийнято 09.07.2007 року, а Ршення № 10-рп/2010 - 22.05.2008 року, тому у позивача право на перерахунок та виплату державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю за 2007 рік відновилося лише з 09.07.2007 року, а за 2008 рік - з 22.' ^2008 року.

Тому, враховуючи Рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року та № 10-рп/2010 від 22.05.2008 року, момент звернення до суду - 25.03.2010 року (згідно дати реєстраційного штампу на позовній заяві - а.с. 2) та межі позовних вимог, останні підлягають задоволенню, за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22 травня 2008 року з врахуванням проведених виплат за цей період.

Таким чином, рішення першої інстанції в цій частині підлягає зміні відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 201 КАС України, оскільки рішення суду першої інстанції по суті вирішення справи правильне, але помилково застосовано норми процесуального права.

Керуючись ст. ст. 195, 197-198, 200-201, 205-206 КАС України, колегія суддів, -

постановила:

'"Неляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Київської області задовольнити частково.

Рішення Володарського районного суду Київської області від 05 травня 2010 року змінити в частині періоду стягнення з управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Київської області на користь ОСОБА_1 державної пенсіїу розмірі восьми мінімальних пенсій за віком згідно ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, виходячи із встановленого розміру мінімальної пенсії за віком, який відповідає розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність згідно ст. 50 Закону України «Про статус і реальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зазначивши ^лий період «з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22 травня 2008 року з врахуванням проведених виплат за цей період».

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціаліозованого суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

головуючий

судді