Справа № 398/5740/15-а
Суддя: Голосеніна Т. В.
Дата ухвалення: 2015-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/5740/15-а
ПОСТАНОВА
Іменем України
"25" грудня 2015 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області
в складі: головуючого судді - Голосеніної Т.В.,
з участю секретаря - Черкасової Ж.О.,
присутні - позивач ОСОБА_1 ,
представник відповідача - Біланова Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Олександрії та Олександрійському районі Кіровоградської області про визнання дій протиправними та зобов`язання призначити пенсію, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії за вислугу років та зобов`язання вчинити певні дії до управління Пенсійного фонду України у м. Олександрії та Олександрійському районі Кіровоградської області (надалі управління ПФУ), в позові вказав, що 12 листопада 2015 року він звернувся до Управління ПФУ із заявою про призначення йому пенсії за вислугою років у відповідності до ст.86 ЗУ «Про прокуратуру». Проте 27 листопада 2015 року управлінням ПФУ йому відмовлено у призначенні вказаної пенсії на підставі п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII.
Посилався на ст.86 Закону України «Про прокуратуру» (від 14.10.2014 року), відповідно до якої прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року вислуги років не менше ніж 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців. Згідно ч. 6 вказаної статті до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, зазначених у статті 15 цього Закону, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів, слідчими, а також на посадах офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань (абз.2 ч.6 ст.86 цього Закону), військова служба (абз.6 ч.6 ст.86 цього Закону).
Зазначив, що на час звернення для призначення пенсії вислугою років має 28 років 2 місяці 9 днів вислуги, у тому числі 14 років 5 місяців 9 днів на прокурорських посадах, а тому має право на отримання пенсії за вислугу років у відповідності до ст.86 Закону України «Про прокуратуру».
Проте, всупереч вимог ч.6 ст.2 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року та ч.3 ст.2 ЗУ «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» від 18.06.1999 року відповідачем при розрахунку стажу безпідставно віднесено навчання в Харківському вищому військовому авіаційному інженерному училищі курсантом з 01.08.1988 по 19.06.1993 року 4 роки 09 місяців 18 днів до навчання, а не враховано зазначений період до військової служби.
Вважає, що Управлінням ПФУ вказані обставини не взято до уваги та неправомірно відмовлено йому у призначенні пенсії за вислугу років на підставі п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року за №-213-VIII.
Станом на 1 червня 2015 року діяли норми Закону України «Про прокуратуру» від 01.12.1991 року і саме їхню дію в частині призначення пенсії було припинено Законом №213-VIII. 15 липня 2015 року набрав чинності новий Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року, де ст.86 передбачено право прокурора на призначення та отримання пенсії за вислугу років. Дана норма на сьогоднішній день чинна і ніким не скасована. Застосоване Управлінням ПФУ відносно нього положення п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, погіршує його права та суперечить Конституції України.
Просив визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України від 27.11.2015 року про відмову у призначенні йому пенсії за вислугу років у відповідності до ст.86 ЗУ «Про прокуратуру» та зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м. Олександрії та Олександрійському районі Кіровоградської області призначити та виплачувати йому пенсію за вислугу років відповідно до ст.86 ЗУ «Про прокуратуру» з 12.11.2015 року з урахуванням навчання в Харківському вищому військовому авіаційному інженерному училищі - курсантом з 01.08.1988 року по 19.06.1993 року - 4 роки 09 місяців 18 днів як проходження військової служби.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.
В судовому засіданні представник відповідача Біланова Н.В. позовні вимоги не визнала, надала заперечення, де зазначила, що 12.11.2015 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України у м. Олександрії та Олександрійському районі Кіровоградської області із заявою про призначення йому пенсії за вислугу років у відповідності до ст.86 ЗУ «Про прокуратуру», однак протоколом управління ПФУ №5013 від 18.11.2015 року йому відмовлено у призначенні даного виду пенсії, оскільки згідно п.5 «Прикінцевих положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VІІІ зазначено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. У зв`язку з даним положенням закону, пенсії, щодо осіб, що підпадають під дію вказаних законів з 01.06.2015 року не призначаються.
Крім того, зазначила, що навчання в Харківському вищому військовому авіаційному інженерному училищі за спеціальністю «інженер-механік» не зараховано управлінням до стажу роботи, що дає право на вислугу, з огляду на те, що вказаний заклад хоча і був вищим навчальним закладом відповідно до Закону УРСР «Про освіту» в редакції від 23 травня 1991 року, проте не є тим закладом, після якого особа могла працювати в органах прокуратури, що відображено в правовій позиції Верховного Суду України (постанова від 05 листопада 2013 року (справа №21-289а13), постанова від 22 квітня 2014 року (справа №21-65а14). Просить відмовити в задоволенні позову.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до вимог ч.2 ст.99 КАС України для звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав свобод чи інтересів.
Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року який набрав чинності та вступив в дію з 15 липня 2015 року гарантії незалежності прокурорів забезпечуються належним матеріальним, соціальним та пенсійним забезпеченням. Частиною 5 цієї статті передбачено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, інші державні органи, їх посадові та службові особи, а також фізичні та юридичні особи і їх об`єднання зобов`язані поважати незалежність прокурора.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року передбачено право прокурора на пенсію за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення з 01.10.2015 року по 30.09.2016 року вислуги років не менше 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців.
Судом встановлено, що 12.11.2015 року позивач ОСОБА_1 відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», який набув чинності 15.07.2015 року, звернувся до управління Пенсійного фонду України у м. Олександрії та Олександрійському районі Кіровоградської області з заявою про призначення пенсії за вислугу років, що підтверджується копією заяви.
З копій послужного списку від 19 червня 1993 року та трудової книжки серії НОМЕР_1 від 01.06.2001 року вбачаються такі відомості про роботу позивача ОСОБА_1 : з 17.08.1986 року по 20.06.1987 року студент Харківського політехнічного інституту денної форми навчання; з 21.06.1987 року по 01.08.1988 року проходження строкової військової служби у Збройних силах; 01.08.1988 року по 19.06.1993 року курсант Харківського вищого військового авіаційного інженерного училища; з 19.06.1993 року по 01.06.2001 року проходження військової служби за контрактом у військовій частині НОМЕР_2 ; з 05.06.2001 року призначений на посаду помічника прокурора Олександрійського району; 29.12.2001 року переведений на посаду помічника прокурора м. Олександрії; 19.11.2002 року переведений на посаду старшого слідчого прокуратури м. Олександрії; 11.10.2013 року у зв`язку із зміною в структурі та штатному розписі прокуратури області призначений на посаду слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області.
Згідно з довідкою прокуратури Кіровоградської області від 22.10.2015 року ОСОБА_1 дійсно працює в органах прокуратури Кіровоградської області на посаді слідчого в особливо важливих справах.
Відповідно до копії військового квитка серії НОМЕР_3 від 18 вересня 2001 року та довідки, виданої 11 листопада 2015 року Олександрійським об`єднаним міським військовим комісаріатом Кіровоградської області, ОСОБА_1 з 21 червня 1987 року по 01 червня 2001 року проходив службу у Збройних Силах.
Згідно із розрахунком управління ПФУ стаж роботи позивача ОСОБА_1 станом на день звернення 12.11.2015 року до управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за вислугою років становить 28 років 2 місяці 9 днів загального стажу, з яких 14 років 5 місяців 9 днів робота на прокурорських посадах. Також навчання в Харківському вищому військовому авіаційному інженерному училищі курсантом з 01.08.1988 по 19.06.1993 року 4 роки 09 місяців 18 днів віднесено до навчання, а не враховано зазначений період до військової служби.
Згідно з протоколом №5013 від 18.11.2015 року та листом від 27.11.2015 року управлінням ПФУ у призначенні пенсії за вислугу років позивачу було відмовлено з тих підстав, що згідно з п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII, відповідно до якого у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру», що підтверджується копією відповіді.
На час прийняття вищезазначеного Закону № 213-VIII від 02.03.2015 року та з 1 червня 2015 року до 15 липня 2015 року діяв Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ, яким регулювались питання пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих органів прокуратури України (ст. 50-1). Саме за нормами цього закону не можливо було призначати «спеціальну» пенсію і вона мала призначатися «на загальних підставах».
Проте, з 15 липня 2015 року введено в дію новий Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII, яким на сьогоднішній день регулюються питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури України (ст. 86).
Будь які зміни до статті 86 вказаного Закону № 1697-VII щодо відсутності права працівників прокуратури України на звернення до державних органів Пенсійного фонду України на призначення пенсії за вислугу років законодавцем, Верховною Радою України, на сьогоднішній день не внесено та не прийнято.
Отже, положення цієї статті є чинними і дають право працівникам прокуратури України, за наявності на день звернення з 01.10.2015 року по 30.09.2016 року вислуги років не менше 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців звертатися до органів Пенсійного фонду України про призначення відповідної пенсії за вислугу років.
Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Статтею 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізаціє права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій гарантій).
У рішенні Конституційного Суду України від 13 травня 2015 року справа №1-9/2015 зазначено, що Україну проголошено соціальною, правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 1, частина перша, друга статті 8, частина друга статті 19 Конституції України). Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної часткової або тимчасової втрати працездатності, у старості та в інших випадках, передбачених законом (частина перша статті 46 Конституції України). В Україні на конституційному рівні гарантовано право громадян на соціальний захист, для забезпечення якого необхідне здійснення комплексу державно-правових заходів, одним із яких є законодавче визначення основ соціального захисту форм і видів пенсійного забезпечення (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України). За Конституцією України Кабінет Міністрів України забезпечує виконання Конституції та законів України, в тому числі у сфері соціального захисту (пункт 1,3 статті 116).
Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужене шляхом внесення змін до законодавства.
Суд не може взяти до уваги доводи відповідача, що з 01.06.2015 року згідно пункту 5 прикінцевих Положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02.03.2015 року (далі закону №213) у зв`язку з неприйняттям закону про призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру», «Про державну службу», «Про судоустрій та статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, втратили чинність.
При цьому, суд враховує, що на момент прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII та дії зазначених в ньому прикінцевих Положень, в Україні діяв Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, який з 15.07.2015 року втратив свою чинність і з цього дня вступив в дію інший однопредметний Закон України «Про прокуратуру». Отже, Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року не міг встановлювати чи вносити зміни до Закону України «Про прокуратуру», який вступив в дію тільки з 15.07.2015 року.
Таким чином, відповідач, відмовляючи позивачу у призначенні пенсії за вислугу років безпідставно, всупереч вимогам ст.58 Конституції України поширює дію старого Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» на новий Закон України «Про прокуратуру», який набрав чинності 15 липня 2015 року, не зважаючи на те, що жодної прямої вказівки про надання зворотної дії в часі цьому закону не передбачено.
Крім того, Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року в частині регулювання питань пенсійного забезпечення працівників прокуратури України є спеціальним законом, та на сьогоднішній день повинен застосовуватися органами Пенсійного фонду України при призначенні пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 цього Закону за наявності на день звернення з 01.10.2015 року по 30.09.2016 року вислуги років не менше 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців, і введений в дію після прийнятого Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року.
Відповідно до ч.1 ст.83 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку.
Крім цього, згідно з ч. 6 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, зазначених у статті 15 цього Закону, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів, слідчими, а також на посадах офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань (абз.2 ч.6 ст.86 цього Закону), військова служба (абз.6 ч.6 ст.86 цього Закону).
Як вбачається з ч.6 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року та ч.3 ст.2 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» від 18.06.1999 року, наряду із строковою військовою службою та військовою службою за контрактом, серед видів військової служби визначено також і військову службу (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів.
Таким чином, відповідачем при здійсненні розрахунку та прийнятті рішення безпідставно віднесено навчання в Харківському вищому військовому авіаційному інженерному училищі курсантом з 01.08.1988 по 19.06.1993 року 4 роки 09 місяців 18 днів - до навчання, а тому зазначений строк повинен бути зарахований до вислуги років як військова служба.
При цьому, суд не враховує посилання позивача на правові позиції Верховного Суду України, визначені в постанові від 05 листопада 2013 року (справа №21-289а13) та постанові від 22 квітня 2014 року (справа №21-65а14), оскільки вони стосуються навчання на заочному факультеті у вищому навчальному закладі, яке не слід зараховувати до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років.

Виходячи із вищевикладеного, у судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 працює в органах прокуратури, на час звернення станом на 12 листопада 2015 року має загальний стаж роботи 28 років 2 місяці 9 днів, у тому числі 14 років 5 місяці 9 днів стаж роботи на прокурорських посадах. На час звернення до управління Пенсійного фонду України у м.Олександрії та Олександрійському районі Кіровоградської області із заявою про призначення пенсії за вислугу років і по даний час редакція ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014, який набув чинності 15.07.2015 року, згідно якої передбачені умови та порядок пенсійного забезпечення працівників прокуратури не змінювалися, таким чином, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а саме необхідно визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України у м.Олександрії та Олександрійському районі Кіровоградської області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугою років у відповідності до ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року та зобов`язати управління Пенсійного фонду України у м.Олександрії та Олександрійському районі Кіровоградської області призначити та виплачувати ОСОБА_1 , пенсію за вислугу років відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року з дня звернення до управління Пенсійного фонду України у м.Олександрії та Олександрійському районі Кіровоградської області із заявою про призначення пенсії, а саме, з 12 листопада 2015 року. В той же час позовна вимога щодо скасування рішення управління Пенсійного фонду України про відмову в призначенні пенсії не підлягає задоволенню, оскільки фактично в даному позові оскаржують дії відповідача, що полягають у відмові у призначенні пенсії, а тому немає підстав для скасування листа-відмови управління Пенсійного фонду України від 27.11.2015 року.
Вказані правовідносини регулюються ст.19, 22 Конституції України, ст. ст. 16, 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII.
Керуючись ст.ст. 6, 8,9, 11, 159-163 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в м. Олександрії та Олександрійському районі Кіровоградської області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугою років у відповідності до ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року.
Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м. Олександрії та Олександрійському районі Кіровоградської області призначити з 12 листопада 2015 року та виплачувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за вислугу років відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року з урахуванням навчання в Харківському вищому військовому авіаційному інженерному училищі - курсантом з 01.08.1988 року по 19.06.1993 року - 4 роки 09 місяців 18 днів як проходження військової служби.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України з дня отримання копії постанови у повному обсязі, апеляційної скарги.

Суддя