Справа № 822/6112/15
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2015-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/6112/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2015 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіСалюка П.І.
при секретаріСапач О.С.
за участі:представника позивача та представників відповідача
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Хмельницької об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області про скасування рішення, податкових повідомлень-рішень та вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернулась до суду з адміністративним позовом до Хмельницької об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень №/55, №/56, №/57 від 18.09.2015 року, рішення про застосування штрафних санкцій №87/НОМЕР_1 від 05.11.2015 року та вимогу про сплату недоїмки №/408 від 01.09.2015 року.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що Хмельницька об'єднана Державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Хмельницькій області вийшовши за межі своїх повноважень, своїми діями такими, що суперечать чинному законодавству України, незаконно здійснила невиїзну позапланову документальну перевірку, з грубими порушеннями строків, правил оформлення акту перевірки, предмета перевірки, складання акту проведення перевірки ФОП ОСОБА_3 №646/22-18-17-03/НОМЕР_2 від 01.09.2015 року, винесено незаконну вимогу про сплату боргу (недоїмки), також винесено рішення про застосування штрафних санкцій №/425 від 18.09.2015 року та податкові повідомлення-рішення №/55, №/56, №/57 від 18.09.2015 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги викладенні в адміністративному позові підтримала в повному обсязі та просила їх задоволити.

Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали, вважають його таким, що не підлягає задоволенню, зазначивши, що вищезазначені податкові повідомлення рішення, рішення про застосування штрафних санкцій та вимога про сплату недоїмки прийнятті Хмельницькою об'єднаною Державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Хмельницькій області ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а тому просили відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Детальніше позицію відповідача викладено в письмових запереченнях долучених до матеріалів справи.

Заслухавши доводи представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази у їх єдності, взаємному зв'язку та сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 звернувся до начальника Хмельницької ОДПІ ОСОБА_5 із заявою №989/Г від 21.05.2015 року згідно якої їповідомив про використання ФОП ОСОБА_3.В. у період з 01.03.2012 року по 16.10.2013 року та з 29.10.2014 року по 03.04.2015 року його праці, як водія вантажних перевезень автомобілем марки ІВЕКО НОМЕР_3, за маршрутом Україна - Італія без оформлення трудових відносин.

Хмельницькою ОДПІ 25.05.2015 року відібрано пояснення у ОСОБА_4 в яких зазначено, що оплата за перевезення здійснювалась за домовленістю та становила 8000 грн. за один рейс. Всього ОСОБА_4 здійснено 15 рейсів за пунктом перетину кордону Захонь.

В підтвердження наданих пояснень ОСОБА_4 надано копію закордонного паспорту, копію трудової книжки, де ФОП ОСОБА_3 30.01.2012 року здійснено запис №15 про прийняття його на роботу водієм за трудовим договором, проте 30.01.2013 року здійснено запис №16 та вказано, що запис зроблено помилково та завірено печаткою.

Крім цього, ГУ ДФС у Хмельницькій області на запит Хмельницької ОДПІ надано інформацію, де зазначено що в електронних копіях митних декларацій, в яких перевізником зазначена ФОП ОСОБА_3 зафіксований водій ОСОБА_4.

Також вищевикладені обставини були підтвердженні ОСОБА_4 в судовому засіданні під час допиту його в якості свідка.

На підставі отриманої інформації від фізичної особи ОСОБА_4 п.п.78.1.13, п.78.1, ст. 78 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, та наказу Хмельницької ОДПІ №416 від 20.08.2015 року проведена позапланова невиїзна документальна перевірка ФОП ОСОБА_3 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів із виплаченої заробітної плати найманим працівникам з 01.08.2012 року по 25.08.2015 року.

За наслідками перевірки складено акт від 01.09.2015 року за №646/22-18-17-03/НОМЕР_2 на підставі якого винесено податкові повідомлення-рішення від 18.09.2015 року № про збільшення грошового зобов'язання з військового збору на суму 480 грн. та сплату штрафної (фінансової) санкції в розмірі 120 грн., № про збільшення грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб на суму 21176,67 грн. та сплату штрафної (фінансової) санкції в розмірі 5294,17 грн., № про сплату штрафної санкції в сумі 510 грн., та рішення від 18.09.2015 року №/425 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в сумі 30212,64 грн..

Вказаний акт позапланової невиїзної документальної перевірки, вимогу про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій ФОП ОСОБА_3 отримано 04.09.2015 року, а 28.09.2015 року позивачем отримано вищезазначені податкові повідомлення - рішення.

Так, позаплановою невиїзною документальною перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_3 в порушення вимог пп.168.1.1, п. 168.1, пп.168.4.5, 168.4.8, п. 168.4 ст. 168 Податкового кодексу України за перевіряємий період з 01.08.2012 року по 03.04.2015 року ФОП ОСОБА_3 нараховано найманому працівнику ОСОБА_4 не облікованої заробітної плати в сумі 146450,00 грн., чим занижено податок з доходів фізичних осіб в розмірі 21176,67 грн..

Також в порушення вимог п. 1 ч. 1 ст. 4, п. 1 ч. 1 ст. 7, ч. 5, ч. 7 ст.8, ч.2 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 року №2464-VI не нарахований та не сплачений до бюджету єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 60425,27 грн., в результаті чого Хмельницькою ОДПІ застосовано штраф в розмірі 50% в сумі 30212,64 грн..

В порушення п.п. 168.1.1, п. 168.1 ст. 168 та п.п. 168.4.5, 168.4.8 п. 168.4 ст. 168 Податкового кодексу України не нараховувався, не утримувався та не перераховувався до бюджету військовий збір в сумі 480 грн., з нарахованої заробітної плати в сумі 32000,00 грн.

За результатами перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_3 у період з 01.08.2012 року по 25.08.2015 року надавала послуги вантажним автомобільним транспортом. З 01.08.2012 року по 01.07.2015 року перебувала на спрощеній системі оподаткування, як платник другої групи.

Не погоджуючись із вищевказаним актом перевірки та винесеними на підставі нього рішеннями ФОП ОСОБА_3 08.09.2015 року на адресу ГУ ДФС України в Хмельницькій області направлено скаргу на акт перевірки №646/22-18-17-03/НОМЕР_2 від 01.09.2015 року та вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-/408 від 01.09.2015 року, згідно якої вказує, що згідно ст. 78 ПК України встановлено вичерпний перелік підстав проведення позапланових перевірок, до списку якого заява фізичної особи не включена, тобто не є підставою для проведення невиїзної документальної позапланової перевірки. Та вказує, що ДПІ незаконно здійснено невиїзну документальну позапланову перевірку та винесено незаконну вимогу про сплату боргу (недоїмки).

У рішенні про результати розгляду скарги від 09.10.2015 року №9395/10/22-01-10-03-14 зазначено, що Хмельницькою ОДПІ документальна позапланова невиїзна перевірка проведена відповідно до пп.78.1.13, п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України у разі отримання інформації про ухилення податковим агентом від оподаткування виплаченої (нарахованої) найманим особам (у тому числі без документального оформлення) заробітної плати, пасивних доходів, додаткових благ, інших виплат та відшкодувань, що підлягають оподаткуванню, у тому числі внаслідок не укладення платником податків трудових договорів з найманими особами згідно із законом. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали підставою для проведення такої перевірки.

Керуючись пп. 4.4 розділу IV Порядку розгляду органами доходів і зборів скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу. затверджено наказом Міндоходів України від 09.09.2013 року №452, прийнято рішення про відмову в задоволенні скарги ФОП ОСОБА_3 про скасування вимоги Хмельницької ОДПІ про сплату боргу (недоїмки) від 01.09.2015 року за №Ф-/408.

26 жовтня 2015 року ФОП ОСОБА_3 подано скаргу до Державної фіскальної служби України на податкові повідомлення - рішення №/55, №/56, №/57 від 18.09.2015 року, згідно якої вважає, що податкова інспекція під час проведення перевірки діяла у спосіб не передбачений законом та поза межами своєї компетенції.

Однак ДФС України керуючись главою 4 Податкового кодексу України залишила скаргу ФОП ОСОБА_3 без розгляду та зазначила, що позивачем пропущено встановлений Податковим кодексом України строк звернення зі скаргою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 14.1.171 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України у цьому Кодексі поняття податкова інформація вживається у значені, визначеному Законом України "про інформацію".

Статею16 Закону України "Про інформацію" визначено, що податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Згідно п. 79.1 ст. 79 Податкового кодексу України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Відповідно до пп. 78.1.13 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється у разі отримання інформації про ухилення податковим агентом від оподаткування виплаченої (нарахованої) найманим особам (у тому числі без документального оформлення) заробітної плати, пасивних доходів, додаткових благ, інших виплат та відшкодувань, що підлягають оподаткуванню, у тому числі внаслідок неукладення платником податків трудових договорів з найманими особами згідно із законом, а також здійснення особою господарської діяльності без державної реєстрації. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали підставою для проведення такої перевірки.

Згідно ст. 24 Кодексу законів про працю України укладення трудового договору оформлюється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказу чи розпорядження не було видано, але працівника фактично було допущено до роботи.

Статтею 163 Податкового кодексу України передбачено, що об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний оподатковуваний дохід.

Підпунктом 164.2.1 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України вказано, що до загального місячного оподатковуваного доходу платника податку включаються доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).

Відповідно пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Згідно п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.6 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до пп. 1.1, 1.2, 1.3 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Пунктом 119.2 ст. 119 Податкового кодексу України встановлено, що Неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов'язань платника податку та/або до зміни платника податку - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень.

Згідно п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" зазначено, що єдиний внесок нараховується на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Пунктом 5 статті 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" визначено, що Єдиний внесок для платників, зазначених у пункті 1 (крім абзацу сьомого) частини першої статті 4 цього Закону, встановлюється у відсотках до визначеної абзацом першим пункту 1 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску (за винятком винагороди за цивільно-правовими договорами) відповідно до класів професійного ризику виробництва, до яких віднесено платників єдиного внеску, з урахуванням видів їх економічної діяльності встановлюється в розмірі 37.66% визначеної пунктом 1 частини першої статті 7 Закону бази нарахування єдиного внеску. Згідно п. 7 ст. 8 єдиний внесок для платників, зазначених у пунктах 2, 6 - 8 частини першої статті 4 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині дев'ятій цієї статті), встановлюється у розмірі 3,6 відсотка визначеної пунктом 1 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 6, ст. 8, ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. А суд, згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Стосовно доводів позивача про порушення строків з боку контролюючого органу щодо винесення податкових повідомлень-рішень. Суд дійшов висновку, що при винесені податкових повідомлень-рішень працівники контролюючого органу діяли в межах та у спосіб відповідно до чинного законодавства відтак судом не виявлено порушень з боку відповідача.

Досліджуючи твердження позивача, що при складанні акту перевірки у вступній частині були допущені грубі помилки, а саме не зазначено місце проживання платника податку, не вказано дату видачі та номер направлення згідно якого проводилась перевірка.

Суд приходить до висновку, що в діях відповідача відсутні порушення по складанню оскаржуваного акту, оскільки наявні технічні помилки не можуть бути підставою для скасування по суті виявлених порушень законодавства, крім цього в пункті 1.6 зазначено відомості щодо місця проживання платника податку, також вказаний акт є службовим документом, який не тягне за собою наслідків для позивача та не є предметом розгляду даної справи.

Разом з тим, здійснений судом правовий аналіз спірних правовідносин приводить суд до переконання, що висновки викладені в акті №646/22-18-17-03/НОМЕР_2 від 01.09.2015 року є правомірними, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України.

Судом встановлено, що під час проведення позапланової невиїзної документальної перевірки виявлено ряд порушень, а саме, що ОСОБА_4 не був оформлений належним чином у ФОП ОСОБА_3 з 01.08.2012 року по 03.04.2015 року, прийом працівника не був оформлений відповідним наказом, відомість по нарахованій та виплаченій заробітній платі та табель виходу на роботу не велись, податок на доходи фізичних осіб при виплаті доходів не утримувався та не перераховувався до державного бюджету, що призвело до грубого порушення положень та норм Податкового законодавства України в результаті якого податковим органом і винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення, рішення про застосування штрафних санкцій та вимоги про сплату недоїмки, вказані факти підтверджені податковим органом документально, а саме копією закордонного паспорту, копією трудової книжки ОСОБА_4, інформаційною довідкою ГУ ДФС у Хмельницькій області та поясненнями ОСОБА_4.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що представниками відповідача-суб'єкта владних повноважень було виконано обов'язок, передбачений ч.2 ст. 71 КАС України, оскільки у судовому засіданні представником податкового органу доведено, що прийняті податкові повідомлення-рішення, рішення про застосування штрафних санкцій та вимога про сплату недоїмки є правомірними та об'єктивно прийнятими на підставі чинного законодавства, разом з тим, доводи, викладені у позовній заяві та твердження, наведені представником позивача у судовому засіданні не знайшли свого належного та достатнього обґрунтування, а тому не спростовують факти, викладені у Акті перевірки. Доводів, або інших документально підтверджених доказів, які б вказували на неправомірність прийнятих податкових повідомлень-рішень рішення про застосування штрафних санкцій та вимоги про сплату недоїмки у позовній заяві не вказано, а представником позивача у судовому засіданні не надано.

Так, оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, судом не встановлено, а позивачем не надано належних доказів в обґрунтування своїх позовних вимог, які б могли бути законною підставою для їх задоволення. Зважаючи на викладене, у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 11, 128, 158, 161-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Хмельницької об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області про скасування рішення, податкових повідомлень-рішень та вимоги - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 30 грудня 2015 року

Суддя/підпис/
"Згідно з оригіналом" Суддя П.І. Салюк