Справа № 22-а-25564/11
Суддя: Приходько К. П.
Дата ухвалення: 2011-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Категорія 90 09.11.2011
УХВАЛА

Іменем України

09 листопада 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду (иївської області у складі:

головуючого: судді Приходька К.П.,

суддів: Таргоній Д.О., Голуб С.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 лютого 010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного |юнду України в м. Білій Церкві Київської області про забовязання відповідача провести перерахунок доплати до пенсії, -

встановила:

у лютому 2010 року позивач звернувся до суду з позовом, в ході розгляду якого просив забовязати відповідача провести перерахунок і виплату доплати згідно ч.2 ст.. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка повинна бути встановлена в розмірі однієї мінімальної заробітної плати визначеної ст.. 59 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та Законом України «Про державний ^шоджет на 2009 рік» за період з 01.01.2008 року.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 лютого 2010 року позов задоволено. Визнано неправомірною відмову відповідача щодо перерахунку доплати ОСОБА_2 за проживання на території радіоактивного забруднення згідно ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі мінімальної заробітної плати та забовязано Управління Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві Київської області провести перерахунок доплати до пенсії ОСОБА_2 за проживання на території радіоактивного забруднення відповідно ст.. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та виплату, встановивши її на рівні мінімальної заробітної плати, визначеної законами України Про державний бюджет України на відповідний рік, за період з 23 грудня 2008 року в сумі - 605 грн., з 01 квітня 2009 року в сумі - 625 грн., з 01 липня 2009 року

630 грн., з 01 жовтня 2009 року - 650 грн., з 01 грудня 2009 року по 31.12.2009 року - 669 «., з врахуванням уже виплачених сум.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, УПФУ м. Білій Церкві подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати незаконну, на їх думку, постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачці в задоволенні позову. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необгрунтованість та необєктивність постанови суду, неповне зясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Іеревіривши законність і обгрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів леляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрована постійно проживає у м. Біла Церква Київської щЦласті, територія якого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 року № 106 ііднесена до зони посиленого радіоекологічного контролю. Відповідачем виплачувалась юзивачці доплата до пенсії відповідно до вимог постанови КМ України № 836 від 26 липня 1996 року Про компенсаційні виплати пгпбям. які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 5,20 грн.

Відповідно до ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", громадянам, які працюють або постійно проживають на гериторїї посиленого радіоактивного забруднення, провадиться оплата в таких розмірах: - у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата.

непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, іищуються у розмірах, встановлених ч. 1 ст. 39 вищезазначеного Закону.

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку про порушення відповідачем ч. 2 ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Колегія суддів вважає зазначений висновок суду першої інстанції законним та обгрунтованим.

Статтею 19 ч.2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та Законами України (с?113 Конституції України).

При прийнятті оскаржуваної постанови, суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку, що постанова КМ України № 836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", суперечить вимогам ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з огляду на наступне.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" дію Тюложень ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на 2007 рік було призупинено в частині виплати компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати.

з рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року за № 6 - рп/2007 визнано неконституційними деякі положення Законів України "Про державний бюджет на 2007 рік", зокрема п. 30 ст. 71 зазначеного Закону, яким було призупинено дію ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в частині виплати компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати.

Рішення Конституційного суду є обовязковим до виконання на всій території України.

;рім того, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", судам необхідно виходити з -0го, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, юстанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, ^^мативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів ^угономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції дністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці іа відповідність як Конституції, так і закону.

при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав іастосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює В правовідносини.

Установою Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 "Про незалежність удової влади" зазначено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають іастосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг овлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод (абз. 1 п. 19).

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її ярава і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і іабезпечення є головним обов'язком держави (ст.З), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними (стаття 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений (стаття 22).

Зупинення дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та обсяг, є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках, передбачених Основним Законом України (лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк).

Крім того, встановлений ч. 2 ст. 95 Конституції України, ч. 2 ст. 38 Бюджетного Кодексу перелік правовідносин, які регулюються Законом про Державний бюджет України, є вичерпним, а тому цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України, зокрема Законом України "Про статус і соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та не може будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції приймаючи постанову про задоволення позову, обгрунтовано виходив з положень ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та засад пріоритетності законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що при розрунку доплати до пенсії, передбаченої ст. 39 Закону, наведеного вище, застосуванню під^Ироть саме положення вказаного закону, а не постанова Кабінету Міністрів України від 26 лЖіня 1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Крім того, при вирішенні спору суд першої інстанції обгрунтовано не застосував річний строк Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, встановлений ч.2 ст.99 КАС України (в редакції на час прийняття судом постанови), оскільки відповідач не заявив про застосування цього строку, а згідно ст.100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Гаким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у постанові 'уду першої інстанції, висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи, юстанова суду ухвалена з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав ддя скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві Київської області аалишити без задоволення, а постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 лютого 2010 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України.

головуючий

судді