Справа № 2а-197/12/0370
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2015 р. Справа № 59135/12/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Кудєрової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Трейд Луцьк» на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2012 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Трейд Луцьк» до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ «Євро Трейд Луцьк» звернулось до суду з позовом до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції, яким просило скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 13.09.2011 року № , яким йому збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 4387,00 грн., в тому числі 4386,00 грн. за основним платежем і 1,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2012 року у задоволенні позову відмовлено.

Постанова мотивована тим, що у зв'язку з прийняттям 06.05.2011 року Луцькою об'єднаною державною податковою інспекцією рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТзОВ «Євро Трейд Луцьк» останнє було зобов'язане визначити умовне постачання товарів та необоротних активів, які залишились нереалізованими на день анулювання такої реєстрації та нарахувати податкові зобов'язання з податку на додану вартість, виходячи із звичайної ціни відповідних товарів чи необоротних активів і відобразити такі операції у податковій декларації за наслідками останнього звітного періоду. Однак всупереч вимогам п. 184.7 ст. 184 Податкового кодексу України позивач таких дій не вчинив, а подав податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2011 року, в якій були відсутні податкові зобов'язання з обсягів операцій на митній територій України. В зв'язку з цим суд дійшов висновку, що Луцька об'єднана державна податкова інспекція правомірно визначила ТзОВ «Євро Трейд Луцьк» грошове зобов'язання з податку на додану вартість оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив позивач, вважає її незаконною і необґрунтованою, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи та порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить постанову скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення суперечить вимогам п. 184.7 ст. 184 Податкового кодексу України в редакції, чинній на час анулювання його реєстрації платником податку на додану вартість, оскільки на той час обов'язок платника цього податку здійснити умовне постачання товарів та необоротних активів, які залишились нереалізованими на день анулювання такої реєстрації, є лише у випадку подання ним заяви про анулювання даної реєстрації, а не у випадку її анулювання з будь-яких підстав, в тому числі з ініціативи податкового органу. Також позивач вважає, що суд першої інстанції протиправно проігнорував факт посилання в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні на пп. 5.12.5 п. 5 наказу Державної податкової адміністрації України від 30.05.1997 року № 166, який на той час втратив чинність. На думку позивача, дії та рішення податкового органу суперечать вимогам ст. ст. 19, 58 Конституції України та п. 56.21 ст. 56 Податкового кодексу України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

30.08.2011 року працівник Луцької об'єднаної державної податкової інспекції провів камеральну перевірку податкової звітності ТзОВ «Євро Трейд Луцьк» з податку на додану вартість за травень 2011 року, за результатами якої складено акт № 6860/15-2/344572077.

В акті перевірки податковий орган зазначає про порушення позивачем вимог п. 184.7 ст. 184 Податкового кодексу України, а саме не здійснено умовний продаж товарно-матеріальних цінностей та основних фондів на суму 21930,00 грн. у податковій декларації з податку на додану вартість за травень 2011 року після анулювання його реєстрації платником цього податку, внаслідок чого занижено суму податкового зобов'язання на 4386,00 грн.

На підставі акта перевірки Луцька об'єднана державна податкова інспекція прийняла податкове повідомлення-рішення від 13.09.2011 року № , яким ТзОВ «Євро Трейд Луцьк» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 4387,00 грн., в тому числі 4386,00 грн. за основним платежем і 1,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Вказане податкове повідомлення-рішення позивач оскаржив в адміністративному порядку, однак його скарги були залишені без задоволення, а рішення без змін.

Колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення з таких підстав.

Як встановив суд, ТзОВ «Євро Трейд Луцьк» було платником податку на додану вартість на підставі свідоцтва від 15.09.2006 року № 02614024.

Однак рішенням комісії Луцької об'єднаної державної податкової інспекції від 06.05.2011 року № 117 реєстрацію платника податку на додану вартість ТзОВ «Євро Трейд Луцьк» було анульовано на підставі пп. «ж» п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України, а саме у зв'язку з наявністю в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про відсутність юридичної особи і цього ж дня позивача було виключено з Єдиного державного реєстру платників податку на додану вартість.

Зазначене рішення відповідно до вимог п. 184.10 ст. 184 Податкового кодексу України та пп. 5.4.3 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 22.12.2010 року № 978, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.12.2010 року за № 1400/18695, яке було чинним до 16.12.2011 року, Луцька об'єднана державна податкова інспекція 06.05.2011 року за вих. № 10470/10/29-033 надіслала за зареєстрованим місцезнаходженням ТзОВ «Євро Трейд Луцьк» поштовим відправленням з повідомленням про вручення, що підтверджується копією конверта та повідомлення про вручення поштового відправлення.

Зазначеною нормою даного Положення було передбачено, що примірник рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість уважається надісланим (врученим) платнику податку на додану вартість, якщо його надіслано листом з повідомленням про вручення або передано під розписку самому платнику податку чи представнику платника.

А згідно з пп. 5.4.4 цього Положення, якщо податковий орган або пошта не може вручити платнику податку примірник рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість у зв'язку з незнаходженням посадових осіб, відмовою прийняти таке рішення, незнаходженням за місцезнаходженням (місцем проживання) платника податку, то працівник того структурного підрозділу, яким надсилалось таке рішення, на підставі інформації від структурного підрозділу, до функцій якого входить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції, або на підставі іншої інформації оформляє відповідну довідку, у якій вказує причину, що призвела до неможливості вручення примірника рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість. Зазначена довідка разом з примірником рішення про анулювання реєстрації, що не був вручений, долучається до облікової справи (реєстраційної частини) цього платника. Примірник рішення, що не був вручений, може бути переданий під розписку самому платнику податку чи представнику платника в разі письмового або усного звернення до податкового органу, де зберігається облікова справа платника податків.

Однак, як вбачається із відмітки відділення поштового зв'язку, зазначене рішення відповідача від 06.05.2011 року № 117 не вручене було позивачу чи його представнику у зв'язку із його незнаходженням за місцезнаходженням, тому, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТзОВ «Євро Трейд Луцьк» було вручене останньому з дотриманням вимог законодавства.

Разом з тим, 15.06.2011 року ТзОВ «Євро Трейд Луцьк» подало до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2011 року.

Як зазначено вище, 30.08.2011 року Луцькою об'єднаною державною податковою інспекцією було проведено камеральну перевірку даної податкової декларації, під час якої було, зокрема, встановлено, що згідно з даними додатку К1/1 до декларації з податку на прибуток підприємства за 2010 рік у ТзОВ «Євро Трейд Луцьк» станом на день анулювання реєстрації платника податку на додану вартість знаходились товарні залишки, стосовно яких був нарахований податковий кредит у минулих податкових періодах, на суму 21515,00 грн. та залишок основних засобів на суму 515,00 грн., всього на 21930,00 грн. Однак у податковій декларації з податку на додану вартість за травень 2011 року після анулювання його реєстрації платником цього податку ТзОВ «Євро Трейд Луцьк» не здійснило умовний продаж товарно-матеріальних цінностей та основних фондів на вказану суму 21930,00 грн., внаслідок чого занизило суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 4386,00 грн.

Відповідно до п. п. 184.5, 184.6 ст. 184 Податкового кодексу України з моменту анулювання реєстрації особи як платника податку така особа позбавляється права на віднесення сум податку до податкового кредиту, виписку податкових накладних.

У разі анулювання реєстрації особи як платника податку останнім звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається від дня, що настає за останнім днем попереднього податкового періоду, та закінчується днем анулювання реєстрації.

Пунктом 184.7 цієї статті в редакції, що діяла 06.08.2011 року, а саме до набрання чинності змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих норм Податкового кодексу України» від 07.07.2011 року № 3609-VI, було передбачено, що якщо в останньому звітному (податковому) періоді на обліку у платника податку залишаються товари та необоротні активи, при придбанні яких суми податку були включені до податкового кредиту, платник податку не пізніше дати подання заяви про анулювання його реєстрації як платника податку зобов'язаний визнати умовне постачання таких товарів та необоротних активів та нарахувати податкові зобов'язання виходячи із звичайної ціни відповідних товарів чи необоротних активів, крім випадків реорганізації платника податку шляхом приєднання, злиття, перетворення, поділу та виділення відповідно до закону.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, зі змісту наведеної норми слідує, що у разі анулювання реєстрації особи як платника податку на додану вартість такий платник податку за наслідками останнього звітного періоду зобов'язаний визнати умовне постачання товарів та необоротних активів, які залишаються на обліку та при придбанні яких суми податку на додану вартість були включені до податкового кредиту, та нарахувати податкові зобов'язання виходячи із звичайної ціни відповідних товарів чи необоротних активів.

Також суд першої інстанції правильно встановив, що обов'язок визнати умовне постачання товарів та необоротних активів стосується платників, незалежно від підстав та порядку такого анулювання - за заявою платника податку на додану вартість чи з ініціативи податкового органу і норма не поширюється лише на випадки реорганізації платника податку на додану вартість шляхом приєднання, злиття, перетворення, поділу та виділення відповідно до закону.

При цьому, у поданій ТзОВ «Євро Трейд Луцьк» 06.05.2011 року податковій декларації з податку на прибуток підприємств за перший квартал 2011 року відсутні валові доходи та валові витрати від усіх видів діяльності, тобто придбання та реалізація товарно-матеріальних цінностей, основних фондів підприємством у цьому періоді не здійснювалися.

Водночас, як зазначено вище, за даними додатку К1/1 до декларації з податку на прибуток підприємства за 2010 рік у ТзОВ «Євро Трейд Луцьк» на кінець 2010 року були залишки балансовою вартістю 21515,00 грн. та основні фонди на суму 1318,00 грн., а з врахуванням амортизаційних відрахувань за четвертий квартал 2010 року - 515,00 грн.

Таким чином, як правильно встановив суд першої інстанції, наведене свідчить, що товарні залишки та залишки основних фондів залишилися у позивача у тих обсягах, які він самостійно відобразив у податковій декларації за 2010 рік.

Тому в зв'язку з прийняттям Луцькою об'єднаною державною податковою інспекцією зазначеного вище рішення від 06.05.2011 року № 117 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТзОВ «Євро Трейд Луцьк», позивач був зобов'язаний визнати умовне постачання таких товарів та необоротних активів та нарахувати податкові зобов'язання, виходячи із звичайної ціни відповідних товарів чи необоротних активів та відобразити такі операції у податковій декларації з податку на додану вартість за наслідками останнього звітного періоду, однак всупереч вимогам п. 184.7 ст. 184 Податкового кодексу України не зробив цього.

Також колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність посилання позивача на положення п. 56.21 ст. 56 Податкового кодексу України, яким передбачено, що у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків, оскільки в даному випадку не мало місце застосування до податкових правовідносин норм різних законів чи різних нормативно-правових актів, які припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платника податків або контролюючого органу.

Також, на думку колегії судів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що посилання податкового органу в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні на норми наказу Державної податкової адміністрації України від 30.05.1997 року № 166 «Про затвердження форми податкової декларації та Порядку її заповнення і подання», який втратив чинність з 04.03.2011 року, є формальним порушенням, допущеним при оформленні цього податкового повідомлення-рішення і не може бути достатньою підставою для його скасування за умови доведення факту порушення ТзОВ «Євро Трейд Луцьк» вимог законодавства.

Враховуючи наведені вище обставини та положення правових норм, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення Луцької об'єднаної державної податкової інспекції від 13.09.2011 року № є правомірним та обґрунтованим, а вимога позивача про його скасування не підлягає задоволенню.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Трейд Луцьк» залишити без задоволення.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2012 року у справі № 2а-197/12/0370 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Трейд Луцьк» до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції про скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді Л.Я. Гудим

В.В. Святецький

Ухвала складена в повному обсязі 18.12.2015 року