Справа № 812/1475/15
Суддя: Т.І. Ковальова
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 грудня 2015 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1475/15

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Ковальової Т.І.,

при секретарі судового засідання Дюкаревій М.І.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України, управління Пенсійного фонду України в Словяносербському районі Луганської області, управління праці та соціального захисту населення Словяносербської районної державної адміністрації Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

25 вересня 2015 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України, управління Пенсійного фонду України в Словяносербському районі Луганської області, управління праці та соціального захисту населення Словяносербської районної державної адміністрації Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії.

В обгрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він є інвалідом 3-ої групи, у зв'язку з захворюванням, яке повязано з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, а також має статус постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ої категорії.

17.06.2014 року управління Пенсійного Фонду України в Слов'яносербському районі Луганської області листом за № 1178/02-3/13 повідомило позивача про припинення виплати пенсії за інвалідністю з 01.07.2014 року.

Протоколом комісії Міністерства соціальної політики України зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, № 74 від 29.04.2014 року визнане безпідставним видачу ОСОБА_1, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2, у зв'язку з непідтвердженням факту виконання робіт у зоні відчуження. За цією ж підставою про припинення пільг мене повідомило УСЗН Слов'яносербської районної державної адміністрації Луганської області своїм листом від 25 червня 2014 року № 2404.

Позивач, з такими висновками комісії, не згоден.

На думку позивача, в нього наявні всі документами, які підтверджують його участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а тому висновок комісії Міністерства Соціальної політики України зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, закріплений в Протоколі № 74 від 29.04.2014 року щодо визнання безпідставною видачі позивачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 у зв'язку з не підтвердженням факту виконання робіт у зоні відчуження, є протиправним та підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного, позивач просить суд : визнати протиправним та скасувати рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, Міністерства соціальної політики України, оформлене у вигляді протоколу від 29 квітня 2014 року № 74, в частині визнання безпідставною видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 2 мені, ОСОБА_1, не підтвердження факту виконання позивачем робіт у зоні відчуження та вилучення у нього цього посвідчення; зобов'язати управління Пенсійного Фонду України в Слов'яносербському районі Луганської області поновити нарахування пенсії за інвалідністю ОСОБА_1, як ліквідатору аварії на ЧАЕС; зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Слов'яносербської районної державної адміністрації Луганської області поновити нарахування усіх належних виплат ОСОБА_1, як постраждалому від наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії.

Позивач, представник позивача, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибули, справу просили суд розглядати без їх участі.

Представники відповідачів, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибули, причини неявки суду не повідомили, заперечень проти адміністративного позову суду не надали.

Відповідно до частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин, відповідно до приписів статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд здійснює розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.69-72 КАС України, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Зазначена справа відноситься до юрисдикції адміністративних судів, оскільки учасником спору є суб'єкт владних повноважень (орган, наділений публічно-владними повноваженнями).

Рішенням комісії Міністерства соціальної політики України зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, за протоколом № 74 від 29.04.2014 року визнано безпідставною видачу ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2, у зв'язку з непідтвердженням факту виконання робіт у зоні відчуження (а.с.61).

Судом встановлено, що першочерговим питанням, яке підлягає вирішенню та впливає на вирішення справи за суттю позовних вимог у цій справі є правомірність дій першого відповідача у справі Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС Міністерства соціальної політики України щодо його рішення про визнання безпідставною видачу посвідчення учасника ліквідації наслідків на ЧАЕС позивачу.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є інвалідом ІІІ групи, у звязку з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується медичними довідками серії 10 ААА № 220628, 10 ААВ № 403319, які дійсні до 01.06.2016 (а.с.69).

Експертним висновком № 278 Донецької регіональної міжвідомчої експертної комісії на засіданні від 14.05.2013 встановлено, що захворювання позивача повязане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.70).

07.06.2013 позивачу було видане посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія І) серії А № 122823с (а.с.71).

Позивач отримував пенсію по інвалідності ІІІ гр., як потерпілий від аварії на ЧАЕС, інші виплати та пільги, передбачені Законом України «Про статус та соціальний громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с.71).

17.06.2014 року управління Пенсійного Фонду України в Слов'яносербському районі Луганської області листом за № 1178/02-3/13 повідомило позивача про припинення виплати пенсії за інвалідністю з 01.07.2014 року (а.с.62).

25.06.2014 управління соціального захисту населення Словяносербської районної державної адміністрації Луганської області повідомило позивача про припинення пільг та компенсацій з 01.07.2014 (а.с.63).

З довідки Слов'яносербського районного дорожнього ремонтно - будівельного управління від 28.08.1997 року № 52 вбачається, що позивач виконував роботи в 30 км. зоні відчуження по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС та дезактивації автодоріг Діброва Чорнобиль - Припять з 11 по 18 жовтня 1986 року на підставі наказу № 143 від 10.10.1986 року та сплачувалась додаткова заробітна плата у сумі 87,35 руб. в підвищеному розмірі з коефіцієнтом 3 відповідно до Постанови ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7. У довідці зазначено, що за основним місцем праці за 8 днів відрядження була збережена заробітна плата у сумі 45,47 руб. (а.с.66).

З посвідчення про відрядження від 10.10.1986 вбачається, що позивач з 12 по 16 жовтня 1986 року знаходився у відрядженні в Поліському, на підставі чого ним було надано звіт, який було затверджено бухгалтером підприємства 20.10.1986 в сумі 40,20 руб. Зазначене посвідчення скріплено печатками та має підписи посадових осіб філії «Іванківське районне дорожнє управління» ДП «Київського обласного дорожнього управління» та Слов'яносербського районного дорожнього ремонтно - будівельного управління (а.с.64, 64 на звороті).

Витягом з журналу обліку відпрацьованого часу осіб, які перебувають у відрядженні для ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, який посвідчено начальником філії Іванківського районного дорожнього управління та скріплено печаткою підприємства, підтверджено, що позивач у період з 12.10.1986 по 16.10.1986 виконував роботи на цьому підприємстві, з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.65).

Участь позивача з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 12 по 16 жовтня 1986 року під час перебування у відрядженні в Поліському РШРБУ підтверджується довідкою філії «Іванківське районне дорожнє управління» ДП «Київське обласне дорожнє управління» від 12.03.2008 року № 46 (а.с.67).

Поліське - колишнє селище міського типу, було центром Поліського району з 7 березня 1923 року по 17 листопада 1993 року. Розташоване на півночі Київщини над річкою Уж (притока Прип'яті). Розселене і виключене з облікових даних 19 серпня 1999 року через високу радіаційну забрудненість внаслідок аварії на ЧАЕС.

Витягами з трудової книжки ОСОБА_1, підтверджується, що він у період з 30.07.1986 по 05.02.1992 працював у Словяносербському районному дорожньо ремонтному будівельному управлінні (а.с.68).

Відповідно до статті 9 Закону України від 28.02.1991 року № 796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визнаються:

1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;

2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Статтею 10 Закону України від 28.02.1991 року № 796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено осіб, які належать до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, якими вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Статтею 14 Закону України від 28.02.1991 року №796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, для встановлення пільг і компенсацій.

Так, до 1 категорії осіб відносяться інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу.

Відповідно до ст. 12 Закону України від 28.02.1991 року №796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" причинний зв'язок між захворюванням, пов'язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я.

Згідно з ч.1 ст.15 Закону України від 28.02.1991 року №796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Законом України від 28.02.1991 року №796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема ст. ст. 19, 20, 48, 49, 50 передбачено надання компенсацій та пільг громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виплата пенсій особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4.

На підставі вищенаведеного та згідно діючого законодавства судом достовірно встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується посвідченням про відрядження від 10.10.1986, витягом з журналу обліку відпрацьованого часу осіб, які перебувають у відрядженні для ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, довідкою від 28.08.1997 № 52. Тому, рішення комісії викладене в протоколі № 74 від 29.04.2014 щодо визнання безпідставною видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 2 позивачу, - є необгрунтованим. Тому, позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування вказаного рішення підлягають задоволенню.

Позовні вимоги щодо зобов'язання управління Пенсійного Фонду України в Слов'яносербському районі Луганської області поновити нарахування пенсії за інвалідністю ОСОБА_1, як ліквідатору аварії на ЧАЕС, зобов'язання управління соціального захисту населення Слов'яносербської районної державної адміністрації Луганської області поновити нарахування усіх належних виплат ОСОБА_1, як постраждалому від наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, - підлягають задоволенню, оскільки є похідними від першої позовної вимоги.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі зазначеного, суд дійшов висновку, що відповідачами по справі правомірність прийняття оскаржуваного рішення не доведена, а позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Питання щодо судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 2, 11,17, 87, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України, управління Пенсійного фонду України в Словяносербському районі Луганської області, управління праці та соціального захисту населення Словяносербської районної державної адміністрації Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії,- задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, Міністерства соціальної політики України, викладене в протоколі від 29 квітня 2014 року № 74, щодо визнання безпідставною видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 2 ОСОБА_1.

Зобов'язати управління Пенсійного Фонду України в Слов'яносербському районі Луганської області поновити нарахування пенсії за інвалідністю ОСОБА_1, як ліквідатору аварії на ЧАЕС починаючи з 01.07.2014.

Зобов'язати управління соціального захисту населення Слов'яносербської районної державної адміністрації Луганської області поновити нарахування усіх належних виплат ОСОБА_1, як постраждалому від наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії починаючи з 01.07.2014.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Повний текст постанови складено та підписано 28 грудня 2015 року.

Суддя ОСОБА_2