Справа № 211/5185/15-а (2-а/211/101/15)
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

08 грудня 2015 рокусправа № 211/5185/15-а (2-а/211/101/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Іванова С.М. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкові В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 30 жовтня 2015 року у справі № 211/5185/15-а (2-а/211/101/15) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання протиправним рішення, зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом про визнання протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про припинення з 01.04.2015 року виплати пенсії та зобовязання поновити з дня припинення виплату раніше призначеної пенсії. В обґрунтування позову зазначала про те, що їй з 13.07.2009 року призначена пенсія відповідно до Закону України «Про державну службу». Проте, з 01.04.2015 року відповідачем тимчасово припинена виплата пенсії у звязку із набуттям чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-УІІІ, оскільки позивач працює державним нотаріусом, а за умовами оплати праці та пенсійного забезпечення державні нотаріуси прирівнюються до державних службовців.

Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 30 жовтня 2015 року адміністративний позов задоволено частково. Суд зобовязав Управління Пенсійного фонду України в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу відновити з 01 червня 2015 року виплату пенсії ОСОБА_1, призначеної їй за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» за її заявою від 10.07.2009 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувану постанову скасувати та відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі. Апелянт зазначає, що припинення виплати позивачу пенсії відбулось на підставі розділу 15 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-УІІІ, відповідно до якого тимчасово у період з 01 квітня по 31 грудня 2015 року особам, на яких поширюється дія Закону України «Про державну службу», у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених, у тому числі, Законом України «Про державну службу», пенсія призначена відповідно до цієї статті, не виплачується. Оскільки позивачу призначена пенсія відповідно до умов Закону України «Про державну службу», на неї розповсюджується дія розділу 15 зазначеного вище Закону № 213-УІІІ.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі. Представник позивача просив залишити оскаржене рішення суду без змін, як законне та обґрунтоване.

Позивачем апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції не подавалась.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 працює державним нотаріусом Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори, тобто на посаді, яка дає право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу». З 10.07.2009 року відповідно до її заяви перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області та до квітня 2015 року отримувала пенсію за віком, призначену у відповідності до ст.37 Закону України «Про державну службу», що підтверджено у судовому засіданні сторонами у справі. У зв'язку з припиненням виплати пенсії з квітня 2015 року позивач звернулася до відповідача з відповідним запитом, на який листом від 08.06.2015 р. № А-58 отримала відповідь з посиланням на відповідні приписи ст.37 Закону України «Про державну службу», в яку Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VІІІ від 02.03.2015 р. внесені зміни щодо забезпечення державних службовців в частині виплати пенсій працюючим пенсіонерам.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що з 1 червня 2015 року посада, на якій працює позивачка, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим передбачені ч.1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, відпали, і з 1 червня 2015 року перешкоди для виплати позивачу раніше призначеної пенсії за віком відсутні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком і зазначає, що абзацом 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) в редакції, яка чинна з 01.04.2015 р., тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", «Про державну службу", "Про прокуратуру", «Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Відповідно до пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", «Про судоустрій і статус суддів", «Про статус народного депутата України", «Про Кабінет Міністрів України", «Про судову експертизу", «Про Національний банк України", «Про службу в органах місцевого самоврядування", «Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Оскільки зазначений у пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, з вказаної дати втратили чинність, у тому числі, норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються.

Таким чином, з 1 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим передбачені ч. 1 ст. 47 ст. 54 Закону № 1058 підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, відсутні, тому з 1 червня 2015 року законодавчі підстави для невиплати позивачу вказаної пенсії відсутні.

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 200 цього ж Кодексу передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Зважаючи на те, що судом правильно встановлені обставини по справі, вірно застосовано до спірних правовідносин матеріальний закон, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 30 жовтня 2015 року у справі № 211/5185/15-а (2-а/211/101/15) - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко