Справа № 761/29451/15-а
Суддя: Притула Н. Г.
Дата ухвалення: 2015-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/761/437/2015
П О С Т А Н О В А

іменем України

14 грудня 2015 року Шевченківський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді: Притули Н.Г.

при секретарі: Паночко О.М.,

за участю представника ДФС України: Піддубняк А.В.,

відповідача: Ошовського О.К.,

розглянувши в м.Києві в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_3 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України, Державної фіскальної служби України, Головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил Державної фіскальної служби України Ошовського Олександра Казимировича про визнання незаконною та скасування постанови в справі про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В:

08 жовтня 2015 року до суду надійшла вказана позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить: постанову головного державного інспектора ДФС від 14.09.2014 року визнати незаконною та постанову у справі про порушення митних правил №1643/20918/15 від 14.06.2015 року винесену в.о. начальника Львівської митниці ДФС Прокіпчук Л.І. та притягнення позивача до відповідальності та накладення адміністративних стягнень визнати незаконними та скасувати; постановити нову постанову якою провадження у справі про порушення митних правил по протоколу №1643/20918/15 від 14.06.2015 року винесену в.о. начальника Львівської митниці ДФС Прокіпчук Л.І. та притягнення ОСОБА_3 закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою суду від 14.12.2015 року адміністративний позов ОСОБА_3 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України, Державної фіскальної служби України, Головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил Державної фіскальної служби України Ошовського Олександра Казимировича. про визнання незаконною та скасування постанови в справі про порушення митних правил - залишено без розгляду в частині позовних вимог про визнання незаконною та скасування постанови від 14.06.2015 року в справі про порушення митних правил.

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що 01.08.2015 року державним інспектором ВМО №2 м/л «Угринів» Львівської митниці ДФС України Сенник З.Г. складено щодо позивача протокол про порушення ч.2 ст.470 МК України. Як зазначає позивач, під час складання протоколу вона намагалась вручити копії документів для приєднання до справи згідно з якими вона не винувата у вчиненні правопорушення. Також вказані документи свідчили, що позивач має двох неповнолітніх дітей, які перебувають на її утриманні. Проте інспектор відмовився їх отримати, про що було зроблено запис в протоколі. Позивач зазначає, що вона мати одиначка, розлучена з чоловіком, який не сплачує кошти на утримання дітей.

В день розгляду справи, 14.08.2015 року об 11 год. 00 хв., як зазначає позивач, розгляду справи не відбулось, як того вимагають норми МК України. А тому позивач була позбавлена можливості надати документи. Коли позивач прибула вчасно до митниці, їй було повідомлено, що постанову вже винесено та було вручено її копію. Згідно з постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400,00 грн.

Позивач зазначену постанову оскаржила до ДФС України, але постанова була залишена без змін постановою від 14.09.2015 року.

Позивач не погоджується із вказаною постановою на тій підставі, що при вирішенні питання притягнення до відповідальності за порушення митних правил не взято до уваги, що позивач є мати одиначка, вона не винувата в порушені митних правил. Позивач не змогла вивезти автомобіль з митної території України в термін 10 днів, оскільки консульство республіки Польща не видавало візу, а тому вона не мала можливість перетнути кордон. Візи були отримані лише 31.07.2015 року.

Як зазначає позивач, інспектором не взято до уваги положення ст.486, 526 МК України. Також позивач вважає, що враховуючи ту обставину, що вона має двох малолітніх дітей, у випадку доведення, що вона навмисно вчинила порушення митних правил, повинні були винести попередження.

В судове засідання представник позивача та позивач не з'явились, направили до суду заяву в якій просять слухати справу в їх відсутність, зазначають, що позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

Представник Львівської митниці Державної фіскальної служби України в судове засідання не з'явився, направив до суду заперечення проти заявлених вимог та зазначає, що постанова винесена з дотриманням норм діючого законодавства, а тому підстави для скасування відсутні.

Представник Державної фіскальної служби України в судовому засіданні заперечив заявлені вимоги та просив відмовити в їх задоволенні на тій підставі, що притягнуто позивача до відповідальності у відповідності до норм діючого законодавства.

Головний державний інспектор відділу провадження у справах про порушення митних правил Державної фіскальної служби України Ошовський О.К. в судовому засіданні заперечив проти заявлених вимог на тій підставі, що ОСОБА_3 дійсно порушила митні правила, оскільки вона мала вивезти транспортний засіб за межі митної території України до 31.07.2015 року. Будь-яких документів на підтвердження обставин, визначених ч.1 ст.192 МК України надано не було. Не було звернення про продовження терміну перебування на митній території України, а тому не можна вважати, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад ч.2 ст.470 МК України. Крім того, не було встановлено, що позивачка не була присутня під час розгляду протоколу про порушення митних правил. В матеріалах справи про порушення митних правил відсутні документи, які б підтверджували факт подання позивачем під час розгляду справи доказів, усних або письмових пояснень. Оскільки ОСОБА_3 не надала доказів, що вона є дійсно матір'ю-одиначкою, в свідоцтві про народження дітей в графі батько є відповідний запис, дана обставина не була взята до уваги.

Вислухавши сторони у справі, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 01.08.2015 року державним інспектором ВМО №2 м/п «Угринів» Львівської митниці ДФС Сенник З.Г. був складений протокол про порушення митних правил №1643/20918/15 відносно ОСОБА_3 за ч.2 ст.470 МК України. В протоколі зазначено, що 01.08.2015 близько 20 год. 05 хв. ОСОБА_3 прямувала у приватну поїздку до Республіки Польща з України через митний пост "Угринів" Львівської митниці ДФС автомобілем марки "BMW 318", реєстраційний номер НОМЕР_1, країна реєстрації Республіка Польща, смугою спрощеного митного контролю «зелений коридор». У ході митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення інформації про водія (ОСОБА_3) до ПІК "Інспектор 2006" та в ЄАІС ДФС було виявлено, що ОСОБА_3 20.07.2015 ввезла в Україну через митний пост "Виступовичі" Житомирської митниці ДФС вказаний автомобіль особистого користування, який зареєстрований на території Республіки Польща. Згідно даних ПІК "Інспектор 2006" та в ЄАІС ДФС станом на 01.08.2015 вказаний автомобіль з митної території України ОСОБА_3 не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства не поміщений.

У відповідності до ст.ст.90, 93, 102 МК України та розділу І п.4 наказу ДМСУ від 17.11.2005 №1118 «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України», вищевказаний автомобіль перебуває під митним контролем та до його переміщення повинні виконуватися наступні вимоги, а саме: перебувати у незмінному стані, крім, природних змін; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку. Статтею 95 МК України визначено строки транзитних перевезень, а саме: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб). Таким чином ОСОБА_3 не доставила транспортний засіб до митного органу призначення, перевищила встановлений митним кодексом України строк доставки транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, до митного органу призначення терміном понад 2 доби. Зазначені дії мають ознаки порушень митних правил, передбачених ч.2 ст.470 МК України.

В поясненнях ОСОБА_3 зазначила, що «Пояснення в письмовому виді надані, додатки, які є частиною її пояснень прийняті не були (отримана відмова в прийнятті додатків).

14.08.2015 року постановою в.о. начальника Львівської митниці ДФС Прокіпчук Л.І. у справі про порушення митних правил №1643/20918/15, ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст.470 Митного кодексу України та на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400,00 грн.

В постанові зазначено, що розгляд відбувся за присутності ОСОБА_3

Також в постанові зазначено, що 01.08.2015 близько 20 год. 05 хв. ОСОБА_3 прямувала у приватну поїздку до Республіки Польща з України через митний пост "Угринів" Львівської митниці ДФС автомобілем марки "BMW 318", реєстраційний номер НОМЕР_1, країна реєстрації Республіка Польща, смугою спрощеного митного контролю «зелений коридор».

У ході митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення інформації до ПІК "Інспектор 2006" та в ЄАІС ДФС було виявлено, що ОСОБА_3 20.07.2015 ввезла на митну територію України через пункт пропуску "Виступовичі" Житомирської митниці ДФС вказаний автомобіль в митному режимі "Транзит" з метою особистого користування. Згідно даних ПІК "Інспектор 2006" та в ЄАІС ДФС станом на 01.08.2015 вказаний автомобіль з митної території України ОСОБА_3 не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства не поміщений. На момент перетину кордону, будь-яких відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 МК України зазначеною особою подано не було, а також заходів згідно статті 192 МК України вжито не було. ОСОБА_3 не перебуває ні на постійному, ні на тимчасовому обліку в консульській установі за межами території України про що свідчить відсутність відповідних відміток в її паспорті, є резидентом, тому транспортний засіб було ввезено нею на митну територію України в режимі "Транзит" та мав бути вивезений нею поза межі митної території впродовж визначеного ст.95 МК України терміну.

При вирішення питання притягнення позивача до відповідальності за порушення митних правил було встановлено, що ОСОБА_3 не доставила транспортний засіб до органу доходів і зборів - перевищила встановлений Митним кодексом України строк доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем до органу доходів і зборів терміном більше ніж на одну добу, але не більше ніж на десять діб.

Як вбачається, копію постанови ОСОБА_3 отримала 14.08.2015 року про що свідчить її розписка.

25.08.2015 року ОСОБА_3 оскаржила постанову від 14.08.2015 року до ДФС України.

Як вбачається з копії скарги, ОСОБА_3 оскаржувала постанову з тих підстав, що розгляд справи не відбувся, тому не могла здійснити захист свого права; не могла вивезти вказаний автомобіль з митної території України на тій підставі, що консульство республіки Польща не видало вчасно візу, вона є матір'ю-одиначкою і має на утриманні двох неповнолітніх дітей. У разі визнання її винною у вчиненні адміністративного правопорушення просить накласти на неї адмінітсративне стягнення у вигляді попередження.

Постановою від 14.09.2015 року Головний державний інспектор відділу провадження у справах про порушення митних правил Державної фіскальної служби України Ошовський О.К., перевіривши скаргу ОСОБА_3, законність та обгрунтованість постанови від 14.08.2015 року, а також вивчивши матеріали справи, вирішив постанову Львівської митниці ДФС від 14.08.2015 року залишити без змін, а скаргу ОСОБА_3 без задоволення.

Інспектор встановив, що ОСОБА_3 була присутня під час розгляду справи про порушення митних правил. У справі відсутні документи, які б підтверджували факт подання ОСОБА_3 під час розгляду справи доказів, усних або письмових пояснень, доводів, міркувань або заперечень. Так само не було знайдено підстав для застосування до скаржниці адміністративного стягнення у вигляді попередження.

Частиною 1 ст. 381 Митного кодексу України передбачено, що громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування, які постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави з метою транзиту через митну територію України без письмового декларування та внесення грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Таким чином, поміщення громадянином транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж "Транзит" супроводжуватиметься обов'язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених МК України (письмове зобов'язання, застосування заходів гарантування, тощо).

Частина 2 статті 470 Митного кодексу України передбачає відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що перебувають під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення (а при переміщенні в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів - від одного підрозділу цього органу до іншого), митних або інших документів на ці товари, транспортні засоби особою, яка протягом року притягалася до відповідальності за вчинення такого правопорушення, а так само перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари, транспортні засоби більше ніж на одну добу, але не більше ніж на десять діб у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч.1 ст.95 МК України для автомобільного транспорту встановлений граничний строк транзитних перевезень - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

З огляду на викладене, Позивач зобов'язана була вивезти зазначений вище транспортний засіб за межі митної території України у термін до 31.07.2015, і тому, в даному випадку мало місце перевищення строку транзитного переміщення автомобіля більше ніж на одну добу, але не більше ніж десять діб.

Відповідно до ч.2 ст.95 МК України до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст.192 цього Кодексу.

Частиною першою статті 192 МК України передбачено дії перевізника у разі аварії чи дії обставин непереборної сили під час перевезення товарів, зокрема, терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Як встановлено в судовому засіданні, позивачка із заявою щодо продовження терміну перебування на митній території України транспортного засобу ввезеного нею на митну територію України до Львівської митниці ДФС не зверталася, що підтверджується службовою запискою загального відділу Львівської митниці ДФС № 683/13-70-03-01/41-ЕП від 06.08.2015.

Відповідно до статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.11 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

В поясненнях, які ОСОБА_3 надавала 01.08.2015 року зазначено, що дійсно транспортний засіб "BMW 318", реєстраційний номер НОМЕР_1 ввезено з Польщі на територію України 11.07.2015 року в митному режимі «транзит». Також ОСОБА_3 зазначила, що вона пам'ятає свої митні зобов'язання стосовно ввезеного автомобіля. Та після отримання візи 31.07.2015 року з самого ранку вирішила вивезти автомобіль з митної території України.

За таких обставин судом не встановлено, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

В судовому засіданні не було встановлено, що розгляд справи відбувся у відсутність позивача.

Статтею 498 МК України передбачено, що особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом.

Будучи присутньою під час розгляду справи про порушення митних правил Позивач мала можливість повною мірою реалізувати належні їй процесуальні права. Проте, суду не було надано доказів на підтвердження надання доказів, усних або письмових пояснень, доводів, міркувань або заперечень під час розгляду справи Львівською митницею.

Таким чином, в судовому засіданні не встановлено, що позивач не мала можливості здійснити своє право на захист.

Позивач, звертаючись до суду із даним позовом зазначає, що підставою не вивезення у встановлений законодавством строк транспортного засобу є той факт, що Консульство Республіки Польщі не видало своєчасно їй візу, що підтверджується відповідною перепискою.

Проте, суд не може прийняти до уваги як належний доказ поважності не вивезення автомобіля з митної території України переписку з консульством Республіки Польща, оскільки з копії паспорта ОСОБА_3 вбачається, що її віза для перетину кордону Республіки Польща діяла в період часу з 10.01.2015 по 31.08.2015, тобто вона не мала перешкод для своєчасного перетину кордону.

Крім того, стаття 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачає таку підставу для закриття провадження у справі, як невчасна видача візи.

Статтею 34 КУпАП встановлено, що обставинами, що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: 1) щире розкаяння винного; 2) відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; 3) вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; 4) вчинення правопорушення неповнолітнім; 5) вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року.

При цьому, ч.2 ст.34 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом'якшуючими і обставини, не зазначені в законі.

Позивач посилається на наявність двох неповнолітніх дітей як на пом'якшуючу обставину.

Позивачем були надані копії свідоцтв про народження дітей ОСОБА_4, виданого уповноваженим органом України, а також ОСОБА_7, виданого уповноваженим органом Ізраїлю.

Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" від 06.11.1992 одинокою матір?ю вважається жінка, яка не перебуває у шлюбі і у свідоцтві про народження дитини якої відсутній запис про батька дитини або запис про батька зроблено в установленому порядку за вказівкою матері, вдова, інша жінка, яка виховує і утримує дитину сама.

У відповідних графах вказаних свідоцтв про народження дітей містяться відомості про батька "ОСОБА_8", при цьому, в зазначених документах відсутні записи, які вказують, що ці записи зроблені за вказівкою матері. Також в цих документах відсутні відмітки відділів державної реєстрації актів цивільного стану України, що свідчили, що запис про батька внесено до свідоцтв про народження дітей за вказівкою матері.

Крім того, Позивачем не були надані документи, які б підтверджували факт припинення шлюбу ОСОБА_3 з ОСОБА_8, який є батьком дітей.

Таким чином, документи, які б підтверджувати факт набуття статусу матері-одиначки Позивачем не надано, а отже головним державним інспектором Ошовським О.К. вірно було визначено, що підстав для визнання в діях Позивача інших обставин, не передбачених ст.34 КУпАП, як пом'якшуючі не встановлено.

Позивач в позовній заяві зазначала, що у випадку, якщо буде встановлено, що в її діях є порушення митних правил, то відносно неї повинно бути застосовано стягнення у вигляді попередження.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.530 МК України за результатами перевірки центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, що проводив перевірку, може прийняти рішення про зміну виду адміністративного стягнення лише в межах відповідальності, передбаченої за відповідне порушення митних правил.

Разом з тим, санкцією ч.2 ст.470 МК України передбачено застосування до порушника митних правил лише штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.Альтернативного стягнення за вчинення порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст.470 МК України, як попередження, не встановлено. Таким чином, рішення про застосування до Позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 3 400 грн. прийняте з дотриманням митного законодавства України.

Отже, Головний державний інспектор відділу провадження у справах про порушення митних правил Державної фіскальної служби України Ошовський О.К. діяв в межах норм Митного кодексу України, в судовому засіданні довів правомірність своїх дій, тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Крім того, згідно норм Митного кодексу України до повноважень суду не належить вирішувати питання закриття провадження за порушення ч.2 ст.470 МК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись Митним кодексом України, », ст.ст. 2, 7-9, 158-163, 254 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України, Державної фіскальної служби України, Головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил Державної фіскальної служби України Ошовського Олександра Казимировича про визнання незаконною та скасування постанови в справі про порушення митних правил - відхилити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня її проголошення. Сторона, яка не була присутня при проголошенні постанови може оскаржити її протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Н.Г.Притула