Справа № 306/1709/15-а, 2а-306/134/15
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2015-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

п о с т а н о в а

Іменем україни

17 грудня 2015 року Справа № 876/9625/15
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Свалявському районі Закарпатської області на постанову Свалявського районного суду Закарпатської області від 10 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Свалявському районі Закарпатської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 24.07.2015 року звернулася в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Свалявському районі Закарпатської області, в якому просила визнати дії управління Пенсійного фонду України в Свалявському районі Закарпатської області неправомірними у відмові зарахувати до стажу роботи, що дає право в призначенні грошової допомоги, як працівнику охорони здоров»я за вислугу років період роботи з 01.02.1991 по 23.05.1995 р. на посаді завідуючої здоровпункту Свалявського лісохімічного комбінату та з 01.06.1995 р. по 08.11.2001 р. на посаді фельдшера державного підприємства «Свалявський завод продтоварів», зобов»язати управління Пенсійного фонду України в Свалявському районі Закарпатської області зарахувати до стажу роботи, що дає право в призначенні грошової допомоги, як працівнику охорони здоров»я за вислугу років період роботи з 01.02.1991 по 23.05.1995 р. на посаді завідуючої здоровпункту Свалявського лісохімічного комбінату та з 01.06.1995 р. по 08.11.2001 р. на посаді фельдшера державного підприємства «Свалявський завод продтоварів» та зобов»язати управління Пенсійного фонду України в Свалявському районі Закарпатської області призначити грошову допомогу, як працівнику охорони здоров»я за вислугу років з дня подання заяви про призначення пенсії.

Постановою Свалявського районного суду Закарпатської області від 10 вересня 2015 року позов задоволено частково. Визнано дії управління Пенсійного фонду України в Свалявському районі Закарпатської області неправомірними у відмові зарахувати до стажу роботи, що дає право в призначенні грошової допомоги, як працівнику охорони здоров»я за вислугу років період роботи з 01.02.1991 по 23.05.1995 р. на посаді завідуючої здоровпункту Свалявського лісохімічного комбінату та з 01.06.1995 р. по 08.11.2001 р. на посаді фельдшера державного підприємства «Свалявський завод продтоварів». Зобов»язано управління Пенсійного фонду України в Свалявському районі Закарпатської області зарахувати до стажу роботи, що дає право в призначенні грошової допомоги, як працівнику охорони здоров»я за вислугу років період роботи з 01.02.1991 по 23.05.1995 р. на посаді завідуючої здоровпункту Свалявського лісохімічного комбінату та з 01.06.1995 р. по 08.11.2001 р. на посаді фельдшера державного підприємства «Свалявський завод продтоварів». Зобов»язано управління Пенсійного фонду України в Свалявському районі Закарпатської області призначити грошову допомогу, як працівнику охорони здоров»я за вислугу років з дня подання заяви про призначення пенсії. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції УПФ України в Свалявському районі Закарпатської області і оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначає, що при проведені перевірки страхового стажу для виплати грошової допомоги громадянки ОСОБА_1 , встановлено, що вона набула 25 років 07 місяців 16 днів такого стажу замість 30-ти років.. З 01.02.1991 року по 08.11.2001 роки позивачка в закладах та установах державної або комунальної власності не працювала а тому не має права на отримання грошової допомоги.

Особи, які беруть участь в справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до ч.1 ст.41 та 196 КАС України суд розглядає справу за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів приходить до переконання, що подану апеляційну скаргу слід задовольнити частково, виходячи з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що управлінням Пенсійного фонду України в Свалявському районі Закарпатської області 09 липня 2015 року було призначено ОСОБА_1 пенсію за віком та відмовлено в призначенні грошової допомоги в зв»язку з відсутністю необхідних умов, що дають право на призначення та виплату грошової допомоги (а.с.11,12).

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що так як стаж роботи позивачки становить понад 30 років, то дії Управління пенсійного фонду України в Свалявському районі щодо не нарахування ОСОБА_1 грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» є неправомірними.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального трудового стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом міністрів України, незалежно від віку, мають право на пенсію за вислугу років.

Пунктом 7- 1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Кодексу, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь - яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги та її виплати, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 23 листопада 2011 року №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Як видно з матеріалів справи, 01 лютого 1991 року позивач прийнята на роботу на посаду завідуючої здоровпункту Свалявського лісохімкомбінату. 24 жовтня 1994 року Свалявський лісохімкомбінат було перейменовано на акціонерне товариство фірма Свалява ЛХК, а 26 травня 1995 року позивач була звільнена з роботи за власним бажанням.

01 червня 1995 року Свалявською райлікарнею прийнята на роботу на посаду фельдшера Свалявського заводу продтоварів згідно трудового договору, відповідно до наказу №231 від 01.06.1995 року (а.с.13). 08 листопада 2001 року звільнена за підставами, передбаченими контрактом п.8 ст.36 КзпП(а.с.9).

Згідно довідки № 3 від 24 червня 2015 року виданої директором ТОВ «Імперіал» видно, що Свалявський завод продтоварів реорганізовано в ТОВ «Імперіал» у 2003 році. Діяльність державного підприємства «Свалявський завод продтоварів» припинено шляхом його реорганізації через приєднання до ТОВ «Імперіал»(а.с.16, 17).

Згідно з п.5 Порядку, грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 р. призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" "ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку в частині щодо зарахування до стажу роботи позивачки, що дає право в призначенні грошової допомоги, як працівнику охорони здоров»я за вислугу років період роботи з 01.06.1995 р. по 08.11.2001 р. на посаді фельдшера державного підприємства «Свалявський завод продтоварів»,так як згідно наказу №231 від 01.06.1995 року Свалявської центральної рай лікарні та записів трудової книжки остання працювала у державному закладі - Свалявській центральній райлікарні.( а.с. 9,13 )

Разом з тим, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо зарахування до стажу роботи періоду роботи позивачки з 01.02.1991 р. по 23.05.1995 р. на посаді завідуючої здоровпункту Свалявського лісохімічного комбінату. Колегія суддів зазначає, що такий не підлягає зарахуванню до стажу роботи, що дає право в призначенні грошової допомоги, як працівнику охорони здоров»я за вислугу років, оскільки Свалявський лісохімічний комбінат, як видно з трудової книжки, не відноситься до установ державної або комунальної форми власності(а.с.9), як це вимагають вищенаведені законодавчі приписи.

Проте, враховуючи стаж роботи 25 років 07 місяців 16 днів , який не оспорюється відповідачем та більше 6-ти років стажу за період роботи з 01.06.1995 р. по 08.11.2001 р. у Свалявській центральній райлікарні на посаді фельдшера по трудовому договору, то сумарний стаж є достатнім для отримання грошової допомоги згідно п. 7- 1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Положеннями ст. 48 КЗпП України та ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

П.1 Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У таких випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном (пункт 20 Порядку).

Отже записи в трудовій книжці підтверджують трудовий стаж, що виключає необхідність подачі інших документів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та підставними і частково спростовують висновки суду першої інстанції.

З врахуванням наведеного вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанову суду першої інстанції від 10 вересня 2015 року слід скасувати та прийняти нову про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.4 ст.202 КАС України підставою для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення заявленого позову з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст.41, 160, 195, 196, 198 п.3, 202 п.4, 205 ч.2, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Свалявському районі Закарпатської області задовольнити частково.

Постанову Свалявського районного суду Закарпатської області від 10 вересня 2015 року у справі №306/1709/15-а в частині задоволених позовних вимог щодо визнання протиправними дій та зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Свалявському районі Закарпатської області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право в призначенні грошової допомоги, як працівнику охорони здоров»я за вислугу років період роботи на посаді завідуючої здоровпункту Свалявського лісохімічного комбінату з 01.02.1991 р. по 23.05.1995 р. скасувати і в задоволенні цих вимог відмовити.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На постанову може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

А.І. Рибачук