Справа № 826/22551/15
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 грудня 2015 року № 826/22551/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Келеберди В.І. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Київської міської кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури України, третя особа: ОСОБА_3
про визнання протиправним та скасування рішення

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Київської міської кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, третя особа: ОСОБА_3 про скасування рішень від 21.04.2015 та від 21.08.2015 №VII-013/2015.

Позов обґрунтовано тим, що оскаржувані рішення є безпідставними та прийнято з порушенням Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Представник Київської міської кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та третя особа в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову.

Представник Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні за згодою сторін відповідно до ч.4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва,

ВСТАНОВИВ:

26.12.2014 до Київської міської кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури надійшла скарга ОСОБА_3 на дії адвоката ОСОБА_1 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю НОМЕР_1 від 06.07.1999 видане Київською міською кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури).

За результатом розгляду скарги, рішенням Київської міської кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 21.04.2015 порушено дисциплінарну справу стовно адвоката ОСОБА_1 та викликано останнього на засідання дисциплінарної палати.

Не погоджуючись з вказаними рішенням адвокат ОСОБА_1 оскаржив його до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

За результатом вирішення скарги позивача Вищою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури прийнято рішення від 21.04.2015 та від 21.08.2015 №VII-013/2015 скаргу залишено без задоволення, а рішення 21.04.2015 без змін.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон) Адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом.

Дисциплінарне провадження - процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку.

Дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.

Статтею 34 Закону визначено, що підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку.

Дисциплінарним проступком адвоката є: 1) порушення вимог несумісності; 2) порушення присяги адвоката України; 3) порушення правил адвокатської етики; 4) розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; 5) невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов'язків; 6) невиконання рішень органів адвокатського самоврядування; 7) порушення інших обов'язків адвоката, передбачених законом.

Не є підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності винесення судом або іншим органом рішення не на користь його клієнта, скасування або зміна судового рішення або рішення іншого органу, винесеного у справі, в якій адвокат здійснював захист, представництво або надавав інші види правової допомоги, якщо при цьому не було вчинено дисциплінарного проступку.

Відповідно до ст. 35 Закону право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки.

Не допускається зловживання правом на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, у тому числі ініціювання питання про дисциплінарну відповідальність адвоката без достатніх підстав, і використання зазначеного права як засобу тиску на адвоката у зв'язку із здійсненням ним адвокатської діяльності.

Дисциплінарну справу стосовно адвоката не може бути порушено за заявою (скаргою), що не містить відомостей про наявність ознак дисциплінарного проступку адвоката, а також за анонімною заявою (скаргою).

Згідно ст. 38. Закону заява (скарга) щодо поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, реєструється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури та не пізніше трьох днів з дня її надходження передається до дисциплінарної палати.

Член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за дорученням голови палати проводить перевірку відомостей, викладених у заяві (скарзі), та звертається до адвоката для отримання письмового пояснення по суті порушених питань. Під час проведення перевірки член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури має право опитувати осіб, яким відомі обставини вчинення діяння, що має ознаки дисциплінарного проступку, отримувати за письмовим запитом від органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, керівників підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об'єднань, фізичних осіб необхідну для проведення перевірки інформацію, крім інформації з обмеженим доступом.

За результатами перевірки відомостей членом дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури складається довідка, яка має містити викладення обставин, виявлених під час перевірки, висновки та пропозиції щодо наявності підстав для порушення дисциплінарної справи.

Заява (скарга) про дисциплінарний проступок адвоката, довідка та всі матеріали перевірки подаються на розгляд дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Статтею 39 Закону визначено, що за результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури більшістю голосів членів палати, які беруть участь у її засіданні, вирішує питання про порушення або відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката.

Рішення про порушення дисциплінарної справи з визначенням місця, дня і часу її розгляду чи про відмову в порушенні дисциплінарної справи надсилається або вручається під розписку адвокату та особі, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення. До рішення про порушення дисциплінарної справи, яке надсилається або вручається адвокату, додається довідка члена дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, складена за результатами перевірки.

Як зазначено вище, підставою для прийняття рішення про порушення щодо позивача дисциплінарного провадження слугувала скарга третьої особи.

Судом встановлено, що Київською міською кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури проведена перевірка відомостей, викладених у скарзі ОСОБА_4 стосовно порушення Позивачем, як адвокатом, вимог Закону та Правил адвокатської етики, за результатом якої складено довідку від 08.04.2015 про перевірку наявності підстав для порушення дисциплінарної справи, якою встановлено, що у відносинах адвоката ОСОБА_1 у представництві інтересів колишніх партнерів по стоматологічному бізнесу ОСОБА_3 та громадянок ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вбачаються спрямовані дії, які направлені проти свого колишнього клієнта (ОСОБА_3.), наявність яких впливає на об'єктивність та неупередженість під час виконання позивачем своїх професійних обов'язків адвоката. В діях адвоката ОСОБА_1 вбачаються ознаки в представництві інтересів зазначених вище осіб проти їх колишнього партнера, яким позивач включно із скаржником надав правову допомогу, вбачаються ознаки скоєння дисциплінарного проступку.

Щодо висновків про порушення позивачем Правил адвокатської етики, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

До інших видів правової допомоги належать види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз'яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

З матеріалів справи вбачається та позивачем не заперечується факт надання правової допомоги ОСОБА_6 та ОСОБА_8 та за дорученням останніх ОСОБА_3 а саме надання консультаційї і роз'яснень, здійснення правового супроводу діяльності ОСОБА_3, складання проекти договорів (зокрема - угоди між: ОСОБА_3 та громадянками ОСОБА_6 про ведення бізнесу від 08.08.2012, договір позики, меморандуму, оренди, суборенди приміщень, спільного ведення бізнесу, про виробничу практику, про стажування), здійснення представництво інтересів ОСОБА_3 під час обшуку стоматологічної клініки 15.05.2013.

Отже, факти неодноразового протягом року надання позивачем третій особі послуг, що включаються у поняття «інших видів правової допомоги», підтверджено належними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Правил адвокатської етики, затверджених Установчим З'їздом адвокатів України 17.11.12 року (далі - Правила) та п.8 ч. 1 ст.1 Закону під конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між особистими інтересами адвоката та його професійними правами і обов'язками перед клієнтом, наявність якої може вплинути на об'єктивність або неупередженість під час виконання адвокатом його професійних обов'язків, а також на вчинення чи не вчинення ним дій під час здійснення адвокатської діяльності.

Адвокат без письмового погодження з клієнтами, щодо яких виник конфлікт інтересів, не може представляти, захищати клієнта або надавати йому правову допомогу, якщо до цього він надавав правову допомогу, здійснював захист або представництво іншого клієнта, від якого він отримав конфіденційну інформацію, дотичну до інтересів нового клієнта (ч. З ст. 9 Правил).

Частиною 1 статті 20 Правил передбачено, що Адвокат не має права прийняти доручення, якщо інтереси клієнта об'єктивно суперечать інтересам іншого клієнта, з яким адвокат зв'язаний договором про надання правової допомоги, або якщо є розумні підстави вважати, що передбачуваний розвиток інтересів нового і попереднього клієнта призведе до виникнення конфлікту інтересів.

Адвокат не має права прийняти доручення також якщо конфлікт інтересів пов'язаний з тим. що адвокат отримав від іншого клієнта конфіденційну інформацію, що охоплюється предметом адвокатської таємниці або захищається законодавством в інший спосіб, яка має перспективу використаною при наданні правової допомоги новому клієнту (ч. 2 ст. 20 Правил).

Враховуючи, що клієнтами позивача були саме ОСОБА_6 та ОСОБА_8, а не скаржник та за дорученням останніх позивачем було надано правовому допомогу третій особі (скаржнику), проте зазначені особи не вказують на наявність конфлікту інтересів, отже висновки відповідачів про порушення позивачем Правил адвокатської етики, в частині заборони приймати доручення, якщо інтереси його клієнта суперечать інтересам іншого клієнта на думку суду є безпідставними.

Відповідно до ст. 37 Закону дисциплінарне провадження складається з таких стадій: 1) проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката; 2) порушення дисциплінарної справи; 3) розгляд дисциплінарної справи; 4) прийняття рішення у дисциплінарній справі.

Статтею 41 Закону визначено, що за результатами розгляду дисциплінарної справи дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури приймає рішення про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування до нього дисциплінарного стягнення або про закриття дисциплінарної справи. Рішення дисциплінарної палати приймається більшістю голосів від її загального складу, крім рішення про припинення права на заняття адвокатською діяльністю, яке приймається двома третинами голосів від її загального складу.

З огляду на викладене, порушення дисциплінарного провадження не є безумовною підставою для прийняття рішення про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності, отже рішення про порушення дисциплінарного провадження, хоча й є необґрунтованим, проте безпосередньо не порушує права, свободи та інтереси позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури є колегіальним органом, завданням якого є розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури.

Як зазначено вище, Рішенням ВКДКА від 21.08.2015 № №VII-013/2015 скаргу Позивача на Рішення ДП КДКА м. Києва про порушення відносно нього дисциплінарної справи залишено без задоволення, а Рішення ДП КДКА м. Києва - без змін.

Зі змісту вказаного рішення вбачається, що за процедурою прийняття та об'єктивністю дослідження обставин воно повністю відповідає вимогам чинного законодавства. По даній дисциплінарній справі не завершено розгляд відповідно до вимог ст.37 Закону, якою встановлено стадії дисциплінарного провадження: перевірка відомостей про дисциплінарний проступок адвоката, порушення дисциплінарної справи, розгляд дисциплінарної справи, прийняття рішення у дисциплінарній справі.

Розгляд дисциплінарної справи здійснюється відповідно до ст. 40 Закону, а питання про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності або про закриття дисциплінарної справи вирішується відповідно до ст. 41 цього Закону.

На стадії порушення дисциплінарного провадження Дисциплінарною палатою кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури лише формулюється висновок про наявність ознак дисциплінарного проступку, який не встановлює ні винуватість адвоката у вчиненні дисциплінарного проступку, ні має наслідком притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності. Висновки ж про наявність або відсутність в діях адвоката дисциплінарного проступку, як підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, підлягають формуванню за результатами розгляду дисциплінарної справи - тобто, на стадії, що є наступною після порушення дисциплінарного провадження.

Відповідно до положень статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Таким чином, у контексті наведених приписів до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, оскільки підставою для звернення особи до суду з позовом є її суб'єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи свобод. Однак обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є об'єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

Оскільки правовим наслідком оскаржуваних рішень є порушення дисциплінарного провадження щодо позивача, що не має безумовним наслідком притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності, отже такі рішення безпосередньо не порушують прав позивача, а відтак суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачі по справі виконали покладений на них обов'язок щодо доказування правомірності прийнятих рішень.

Керуючись ст. ст. 69, 70, 71, 122,158 - 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до апеляційної інстанції в порядку та строки, передбачені ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.І. Келеберда