Справа № 1607/1805/2012
Суддя: Дігтяр М. І.
Дата ухвалення: 2012-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

24.07.2012 Справа № 2-а/1607/65/2012
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2012 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді Дігтяр М.І.

при секретарі Пявка Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Зінькові Полтавської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УДАІ ГУМВС України в Київській області про визнання протиправною постанови в справі про адміністративне правопорушення та її скасування, -

в с т а н о в и в:

З позовної заяви вбачається, що 16 червня 2012 року близько 15 години 50 хвилин ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1 рухався по по 77 км. Траси Київ-Харків в напрямку Києва. На одній із ділянок дороги, рухаючись з дотриманням правил дорожнього руху ОСОБА_1 був зупинений працівником ДАІ ОСОБА_2, який повідомив позивача, що він перевищив швидкісний режим руху, рухався зі швидкістю 94 км/год., і перевищив встановлену швидкість руху на 24 кілометрів в зоні дії знаку 3.29 (70 км/год.)встановленому разом зі знаком 1.37 (дорожні роботи) при проведенні дорожніх робіт. Інспектор показав позивачу якийсь прилад на якому висвічувалась цифра 94 та склав відносно позивача адміністративний протокол за ч.1 ст.122 КУпАП та виніс постанову про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн.

Позивач, вважає дану постанову протиправною і такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав, що спідометр його автомобіля показував швидкість руху 70 км/год., також невідомо яким приладом вони вимірювали швидкість ніяких документів працівники ДАІ на даний предмет не надавали. Коли позивач намагався це пояснити, працівник ДАІ не вислухавши його пояснень почав складати протокол.

У протоколі та постанові відсутні докази того, що відображена на приладі швидкість належала саме автомобілю ОСОБА_1 Крім цього позивач наголошував, що ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в постанови по справі не наведено даних на допуск даного засобу вимірювальної техніки до застосування в Україні, повірку, похибки при вимірюванні, що робить вимірювання незаконними у відповідності до Закону України Про метрологію та метрологічну діяльність.

В звязку з вищевикладеним позивач звернувся до суду з позовом в якому просив суд визнати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 16 червня 2012 року серія АІ1 № 145924, про накладення на нього адміністративного стягнення по ст. 122 ч.1 КУпАП в розмірі 255 грн. протиправною, її скасувати, а провадження по справі закрити.

Ухвалою суду від 03 липня 2012 року було відкрито провадження по адміністративній справі.

В судове засідання 24 липня 2012 року позивач ОСОБА_1 зявився, заявлений позов підтримав в повному обсязі, в своїх поясненнях посилався на обставини, що викладені в позові, просив суд позов задовольнити, представник відповідача УДАІ УМВС України в Київській області в судове засідання не зявився, але він надіслав до суду заперечення на позовну заяву ОСОБА_1 та просив справу розглядати у його відсутність.

Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 дослідивши та проаналізувавши письмові докази по даній справі на засадах змагальності та диспозитивності, оглянувши в судовому засіданні відеозапис наданий відповідачем, приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 про визнання протиправною постанови в справі про адміністративне правопорушення та її скасування задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

16 червня 2012 року інспектор Баришевського ДПС ВДАІ Київської області Бабицький І.І.. склав адміністративний протокол відносно водія ОСОБА_1 за те, що останній, керуючи автомобілем НОМЕР_1 , на автодорозі Київ-Харків, перевищив швидкість руху в зоні дії знаку 3.29, встановленому разом зі знаком 1.37 при проведенні дорожніх робіт, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП та порушив вимоги п.12.4 ПДР України.

Даною посадовою особою на місці, було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення, серія АІ1 №145924 від 16 червня 2012 року, якою визнав водія ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення та наклав на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. (а.с.8 ).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст.69 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

Між цим, за нормою ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, нормами КАС України реалізовано концепцію презумпції вини субєкта владних повноважень при виникненні спірних правовідносин у звязку із захистом громадянином своїх прав та інтересів у публічно-владній сфері.

З пояснень позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні вбачається, що він на автодорозі Київ - Харків був зупинений працівниками ДАІ, які повідомили його, що він в межах дії знаку 3.29 рухався зі швидкістю 94 км / год, з цим він не погодився, оскільки спідометр його автомобіля показував швидкість руху 70 км/год., при цьому наголошував, що він дозволеної швидкості не порушував. Не погоджуючись з тим, що його притягнуто до адміністративної відповідальності, безпосередньо під час складення протоколу (на місці його складання) водій ОСОБА_1 в своїх поясненнях, що містяться в протоколі, вказав, що з порушенням не згоден, рухався зі швидкістю 70 км/год.

Статтею 61 Конституції України встановлено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідач представник УДАІ УМВС України в Київській області ОСОБА_3 подав до суду обґрунтовані заперечення, диск з відеозйомкою правопорушення, в якому вимірювальним пристроєм ВИЗИРзафіксоване порушення ОСОБА_1. швидкості руху в зоні дії знаку 3.29 автодороги Київ-Харків, з відеозапису вбачається, що він рухався зі швидкістю 94 км/год. На запит суду відповідачем надана копія свідоцтва про повірку дистанційного вимірювача швидкості ВИЗИР, з якого вбачається, що вище вказаний пристрій пройшов повірку та придатний до застосування в Україні.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Таким чином, відповідач по справі, надав суду належні докази щодо правомірності своїх дій (складення протоколу та винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності), з урахуванням предмета даного спору та заявлених позовних вимог.

Суд, критично оцінює показання позивача ОСОБА_1 про те, що інспектор ВДАІ Баришевського РВ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_2 не мав права застосовувати прилад ВИЗИРдля вимірювання швидкості та фіксування правопорушення за допомогою відеокамери, оскільки це суперечить вимогам ряду наказів МВС України, то його пояснення спростовується матеріалами справи, вимірювальний прилад ВИЗИРпройшов сертифікацію в Україні, відео фіксування правопорушення, не заборонено чинним законодавством України, на відеозапису правопорушення чітко видно на вимірювальному пристрої швидкість автомобіля НОМЕР_1, 94 км/год в межах дії знаку 3.29 ПДР.

Позивачем суду не було надано належних доказів, на підтвердження відсутності вчинення ним правопорушення і вчинення внаслідок цього інспектором ВДАІ Баришевського РВ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_2. протиправних дій .

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що відповідачем подані належні докази щодо правомірності свого рішення щодо притягнення позивача по справі до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП.

Зібрані в справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для відмови в задоволенні позову про визнання протиправними дій інспектора ВДАЇ Баришевського РВ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_2 та скасування постанови АІ1 № 145924 від 16 червня 2012 року про накладення адміністративного стягнення на позивача за ч. 1 ст. 122 КУпАП в сумі 255 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.289, п.1 ч.1 ст.293 КУпАП, ст.ст.8,9,10-11,69,70,71,86,158-163,167, ч.2 ст.171-2,186 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління державної автомобільної інспекції УМВС України у Київській області, Баришевського району про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 16 червня 2012 року серія АІ1 №145924, накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст. 122 КУпАП в розмірі 255 грн. та її скасування відмовити.

Постанова районного суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: М.І.Дігтяр.