Справа № 820/11960/15
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2015-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"25" грудня 2015 р. № 820/11960/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання Сайко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров'ю людей, експлуатацію будівлі по виробництву м'яких меблів ФО-П ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_1, зупинити повністю шляхом її знеструмлення з опечатуванням пристроїв відключення джерел електропостачання, у зв'язку з чим зобов'язати ФО-П ОСОБА_1 негайно припинити її використання з метою проведення будь якої діяльності, не пов'язаної з усуненням порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, з покладенням на Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області обов'язку щодо забезпечення виконання даного рішення, в частиш здійснення державного нагляду (контролю) за усуненням порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров'ю людей.

В обґрунтування позову зазначено, що у період з 01.12.2015 року по 07.12.2015 року співробітниками позивача проведено планову перевірку дотримання вимог законодавчих у сфері пожежної і технічної безпеки на території та у будівлях Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

За результатами проведеної перевірки складено акт № 445 від 07.12.2015 року, яким встановлено, що відповідач експлуатує з порушенням вимоги законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки будівлі по виробництву м'яких меблів, які створюють загрозу життю та здоров'ю людей.

Представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, шляхом телефонного зв'язку, однак на телефонні дзвінки відповідач не відповідав, про що було складено відповідну довідку.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що у період з 01.12.2015 року по 07.12.2015 року на підставі Кодексу цивільного захисту України, Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», розпорядження Кабінету Міністрів України від 14.05.2015 року № 476-р «Про затвердження плану основних заходів цивільного захисту на 2015 рік» та «Порядку проведення перевірок органами Державної інспекції техногенної безпеки України», ствердженого наказом МНС України від 25.05.2012 року №863, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.06.2012 року за № 21054/21366, на підставі План-графіку перевірки суб'єктів господарювання на 4 квартал 2015 року, наказу від 18.09.2015 року №64 «Про проведення перевірок», повідомлення від 18.11.2015 року №3148 та засвідчення на проведення перевірки від 01.12.2015 року №453 Куп'янського салонного відділу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області співробітниками позивача проведено планову перевірку дотримання вимог законодавчих у сфері пожежної і технічної безпеки на території та у будівлях Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

За результатами проведеної перевірки складено акт № 445 від 07.12.2015 року, яким встановлено, що відповідач експлуатує з порушенням вимоги законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки будівлі по виробництву м'яких меблів, які створюють загрозу життю та здоров'ю людей, а саме:

- у сходовій клітці улаштоване приміщення (комору) в будівлі по виробництву м'яких меблів (далі по тексту будівлі цеху);

- не піддано вогнезахисному обробленню дерев'яні конструкції горища та покрівлі будівлі цеху та підсобних приміщень;

- не забезпечено сходові клітки, внутрішні відкриті сходи, коридори, проходи та інші шляхи евакуації в будівлі цеху евакуаційним освітленням відповідно до вимог ДБН В.1.1-7-2002 "Пожежна безпека об'єктів будівництва", ДБН В.2.5-23-2010 "Проектування електрообладнання об'єктівцивільного призначення" та «Правил улаштування електроустановок»;

- не виконано з'єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів в розподільчих коробках приміщень будівлі цеху за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів (гвинтових, болтових тощо).;

- відсутній акт щодо проведення прихованих робіт по прихованому прокладанню проводів (кабелів) в приміщеннях будівлі цеху;

- шляхи евакуації в коридорі біля кабінету ФО-П ОСОБА_1 захаращені меблями;

- не підкладено під електророзетки, вимикач в кабінеті ФОП ОСОБА_1, що встановлені на горючій основі (конструкції), суцільний негорючий матеріал, що виступає за габарити не менше ніж на 0,01 метр;

- всі приміщення будівлі цеху не обладнано системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5.-56:2010 "Інженерне обладнання будинків і споруд. Системи протипожежного захисту";

- для оздоблення стелі сходових кліток першого поверху в будівлі цеху;

- застосовано будівельні матеріали з пожежною небезпекою вище, ніж: Г1, В1, Д2, Т2, відповідно вимогам ДБН В. 1.1-7-2002 "Пожежна безпека об'єктів будівництва";

- на шляхах евакуації з приміщені будівлі цеху влаштовано пороги, які перешкоджають вільній евакуації людей;

- не захищено автономними системами пожежогасіння електрощити, групові електрощитки в будівлі цеху;

- не проведено замір опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання;

- для контролю працездатності мережі систем зовнішнього протипожежного водопроводу не проведено випробування на тиск витрату води з оформленням акта;

- не виконано захист будівлі цеху та зовнішніх установок від прямих попадань блискавки ї вторинних її проявів, а також їх перевірку відповідно до вимог ДСТУ Б В. 2.5-3 8:2008 "Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд";

- в будівлі цеху у приміщеннях категорії В за пожежною небезпекою не забезпечено дотримання вимог електронної іскробезпеки згідно з ГОСТ 12.4.124-83 "ССБТ. Средства защиты от статического электричества, Общие технические требования";

- в будівлі цеху електричні машини, апарати, обладнання, електропроводи та кабелі за виконанням та ступенем захисту не виконано відповідно класу зони згідно з ПУЕ;

- в будівлі цеху електрообладнання у пожежонебезпечних зонах не виконано відповідного рівня вибухозахисту (ступеня захисту оболонки) класу зони;

- не виконано розміри евакуаційних виходів з виставочного залу, з приміщень до коридору та з коридору до сходових клітин на другому поверсі в будівлі цеху, відповідно вимогам ДБН ВДЛ-7-2002 "Пожежна безпека об'єктів будівництва";

- не відокремлено огороджувальні конструкції ліфтових шахт протипожежними перегородками 1-го типу та перекриттями 3-го типу, відповідно вимогам ДБН В.1.1-7-2002 "Пожежна безпека об'єктів будівництва";

- для заповнення прорізу у протипожежній перешкоді, не виконано вихід на горище через протипожежний люк 2-го типу, відповідно вимогам ДБН В.1.1-7-2002 "Пожежна безпека об'єктів будівництва";

- на відстані менше 1 м. від електроустаткування та під електрощитами у виробничих приміщеннях будівлі цеху складено горючі матеріали.

Суд зазначає, що основні положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров'я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці визначає Закон України "Про охорону праці" від 14 жовтня 1992 року № 2694-XII (далі - Закону № 2694), дія якого поширюється на всіх юридичних та фізичних осіб, які, відповідно до законодавства, використовують найману працю, та на всіх працюючих.

Державна політика в галузі охорони праці спрямована на створення належних, безпечних і здорових умов праці, запобігання нещасним випадкам та професійним захворюванням.

Пріоритет життя і здоров'я працівників, повна відповідальність роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці належить до основних принципів, на яких базується державна політика в галузі охорони праці, що передбачено ч.1, абз.2 ч.2 ст.4 Закону № 2694.

Згідно з частини 1 статті 6 Закону України № 2694, умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам законодавства.

При цьому, відповідно до статті 13 Закону України № 2694, роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

З цією метою роботодавець забезпечує належне утримання будівель і споруд, виробничого обладнання та устаткування, моніторинг за їх технічним станом.

Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05 квітня 2007 року № 877-V (далі - Закон України № 877).

Відповідно до статті 1 Закону України № 877 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Спосіб здійснення державного нагляду (контролю) - процедура здійснення державного нагляду (контролю), визначена законом.

Відповідно до частини 4 статті 4 Закону України № 877-V (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), виключно законами встановлюються:

- органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності;

- види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю);

- повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг;

- вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності;

- спосіб здійснення державного нагляду (контролю);

- санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).

Згідно із Положенням про Державну службу гірничого нагляду та промислової безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року № 408/2011 р. (далі - Положення № 408/2011) Державна служба гірничого нагляду та промислової безпеки України (Держгірпромнагляд України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра надзвичайних ситуацій України (далі - Міністр). Держгірпромнагляд України входить до системи органів виконавчої влади та забезпечує реалізацію державної політики з промислової безпеки, охорони праці, державного гірничого нагляду, охорони надр та державного регулювання у сфері безпечного поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення.

Відповідно до підпункту 3 пункту 3 вказаного Положення, до основних завдань Держгірпромнагляду України належить організація та здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням законів та інших нормативно-правових актів з питань промислової безпеки, охорони праці, безпечного ведення робіт юридичними та фізичними особами, які відповідно до законодавства використовують найману працю.

Підпунктом 6 пункту 4 Положення № 408/2011 передбачено, що Держгірпромнагляд України відповідно до покладених на неї завдань здійснює у визначеному порядку державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства з охорони праці в частині безпечного ведення робіт, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення юридичними та фізичними особами, які відповідно до законодавства використовують найману працю, у тому числі з питань: виготовлення, монтажу, ремонту, реконструкції, налагодження, випробування і безпечної експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва.

Згідно з пунктом 6 Положення № 408/2011, Держгірпромнагляд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, у місті обласного значення Кривий Ріг.

Процедура проведення перевірок під час здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням законів та інших нормативно-правових актів з питань промислової безпеки, охорони праці, безпечного ведення робіт юридичними та фізичними особами, які відповідно до законодавства використовують найману працю, встановлює Положення про організацію та здійснення державного гірничого нагляду, державного нагляду (контролю) у сфері промислової безпеки та охорони праці в системі Держгірпромнагляду України, затверджене наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від 11 серпня 2011 року № 826, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2011 року за № 1531/20269 (далі - Положення № 826).

Пунктом 2.25 зазначеного Положення визначено, що якщо під час здійснення перевірки суб'єкта господарювання (виробничого об'єкта) виявлено порушення, посадова особа Держгірпромнагляду України на підставі відповідного акта складає обов'язковий до виконання припис, форма якого наведена в додатку 4 до цього Положення. Припис, як правило, складається в останній день перевірки. Якщо виявлені порушення не потребують їх негайного усунення, допускається складати припис у інший термін, але не пізніше ніж протягом п'яти робочих днів з дня завершення перевірки. Під час перевірки суб'єкта господарювання припис може складатися або на підставі акта перевірки суб'єкта господарювання, або на підставі акта перевірки виробничого об'єкта.

Відповідно до пункту 2.26 Положення № 826, право заборони виконання робіт, виробництва виникає у разі виявлення під час перевірки: порушень вимог законодавства з охорони праці та промислової безпеки, що створюють загрозу життю працівників; порушень вимог Кодексу України про надра; відсутності дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; не проведення у встановленому порядку та в терміни технічного огляду, випробування або експертного обстеження машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки; виникнення нещасного випадку зі смертельним або тяжким наслідком, групового нещасного випадку.

Частиною 5 статті 4 Закону України № 877-V (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування. Вжиття інших заходів реагування, передбачених законом, допускається за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного нагляду (контролю) чи його заступника, а у випадках, передбачених законом, - із наступним підтвердженням обґрунтованості вжиття таких заходів адміністративним судом.

Якщо законом передбачено, що обґрунтованість вжиття органом державного нагляду (контролю) заходів реагування має бути підтверджена судом, орган державного нагляду (контролю) звертається до адміністративного суду з адміністративним позовом не пізніше наступного робочого дня з дня видання (прийняття) відповідного розпорядчого документа.

Відповідно до частини 7 статті 7 Закону України № 877-V (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Суд, проаналізувавши положення ст. 71 КАС України прийшов до висновку, що відповідач доказів щодо спростування вимог позивача та усунення встановлених позивачем порушень до суду не надав.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про законність та правомірність вимог позивача, та вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів п. 10 ч. 1 ст. 256 КАС України дана постанова підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду - задовольнити в повному обсязі.

До повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров'ю людей, експлуатацію будівлі по виробництву м'яких меблів Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_1, зупинити повністю шляхом її знеструмлення з опечатуванням пристроїв відключення джерел електропостачання, у зв'язку з чим зобов'язати Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 негайно припинити її використання з метою проведення будь якої діяльності, не пов'язаної з усуненням порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, з покладенням на Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області.

Обов'язок щодо виконання даного рішення покласти на Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області в частині здійснення державного нагляду (контролю) за усуненням порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров'ю людей в будівлях по виробництву м'яких меблів Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_1.

Постанову звернути до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо суб'єкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлено 31.12.2015 року.

Суддя Спірідонов М.О.