Справа № 311/4536/15-а
Суддя: Олійник М. Ю.
Дата ухвалення: 2016-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 311/4536/15-а
Провадження № 2-а/321/2/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2016 року смт. Михайлівка

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Олійника М.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Засько О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Василівському районі Запорізької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання дій противоправними та зобовязання вчинити певні дії, вказавши, що вона перебуває на обліку в Управління Пенсійного фонду України у Василівському районі Запорізької області з 7 квітня 2015 року відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». З 1 квітня 2015 року відповідачем виплату вказаної вище пенсії позивачу було припинено з посиланням на вимоги Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII (далі - Закон № 213). У звязку з чим позивач ОСОБА_1 звернулась до відповідача з проханням поновити неправомірно призупинену виплату пенсії. Листом № 58/П-9 від 17 грудня 2015 року їй було відмовлено в поновленні виплати пенсії за віком, посилаючись на закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. в частині внесення змін до ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. Враховуючи, що вона хоча і продовжує працювати суддею Василівського районного суду Запорізької області, але пенсійне забезпечення їй не було встановлено іншими нормативно-правовими актами у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів», просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо припинення виплати їй пенсії за віком з 01.06.2015 року та зобовязати відповідача поновити виплату їй пенсії за віком з 01.06.2015 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву з клопотанням про розгляду справи за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за відсутності представника Управління Пенсійного фонду України у Василівському районі Запорізької області, просить відмовити в задоволенні позову, також суду були надані письмові заперечення, в яких зазначено, що ОСОБА_1 дійсно перебуває на обліку в управлінні з 7 квітня 2015 року , але 01 квітня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 N 213- VIII, яким внесено зміни, зокрема, до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Згідно абзацу 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (у редакції чинній з 01.04.2015 року), тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Оскільки ОСОБА_1 станом на 1 квітня 2015 року працювала на посаді судді Василівського районного суду Запорізької області, яка дає право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», то з 01 квітня 2015 року позивачу правомірно призупинено виплату пенсії.

За відсутності учасників процесу розгляд адміністративної справи здійснено в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управління Пенсійного фонду України у Василівському районі Запорізької області з 7 квітня 2015 року, відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

З 1 квітня 2015 року відповідачем виплату вказаної вище пенсії позивачу припинено з посиланням на вимоги Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII.

По теперішній час позивач ОСОБА_1 працює на посаді судді Василівського районного суду Запорізької області.

Вказані обставини сторонами не оспорюються.

Відповідно до абз. 2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону № 213, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у період роботи особи, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), на посадах, які дають право на призначення щомісячного довічного грошового утримання або право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Згідно абз. 4 ч.1 ст. 47 «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Відповідно до п.2 розділу ІІІ Закону № 213 порядок виплати пенсії працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів незалежно від часу призначення пенсії.

Суд звертає увагу, що станом на 1 квітня 2015 року посада судді, на якій працює позивач, дійсно давала право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів», тобто існували обставини, з якими Закон України № 213 повязував припинення виплати пенсії позивачу, у звязку з чим відповідачем виплату пенсії позивачу було припинено правомірно.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

До 01 червня 2015 року відповідний закон, вказаний в пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213 щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах прийнятий не був.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що з 01 червня 2015 року втратили чинність норми законів, якими було передбачено право певного кола осіб, зокрема суддів, на призначення так званих спеціальних пенсій, а тому неможливо вважати, що позивач з вказаної дати працює на посаді, яка дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання або право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів».

Отже, суд вважає, що з 01 червня 2015 року відпали обставини, які в силу абз. 2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» перешкоджали ОСОБА_1 отримувати пенсію за віком.

З огляду на вказане колегія суддів вважає, що з 1 червня 2015 року виплата пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», підлягає відновленню у звязку з відсутністю зазначених у абз. 2 ч.1 ст. 47 вказаного Закону підстав для її невиплати. При цьому, суд звертає увагу, що поновити права та інтереси позивача іншим шляхом ніж відновлення виплати цієї пенсії, неможливо.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Належних доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідачем суду надано не було.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що відповідач не довів правомірність оскаржуваних позивачем дій, а позовні вимоги позивача щодо зобовязання відповідача вчинити певні дії є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 14, 69, 70, 71, 158-163, 167, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Василівському районі Запорізької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Василівському районі Запорізької області щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії за віком з 1 червня 2015 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у Василівському районі Запорізької області відновити з 1 червня 2015 року виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Михайлівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_3