Справа № 809/4191/15
Суддя: Черепій П.М.
Дата ухвалення: 2016-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" січня 2016 р. Справа № 809/4191/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Черепія П.М.

при секретарі судового засідання Дубінській І.В.

за участю сторін:

позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до начальника УМВС України в Івано-Франківській області полковника міліції ОСОБА_4, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області

про визнання наказів №№ 494 о/с, 1222 від 16.09.2015 року неправомірними, поновлення на роботі та стягнення заробітньої плати за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

08.10.2015 року ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до начальника УМВС України в Івано-Франківській області полковника міліції ОСОБА_4 (надалі відповідач) про визнання наказів №№ 494 о/с, 1222 від 16.09.2015 року неправомірними, поновлення на роботі та стягнення заробітньої плати за час вимушеного прогулу.

Ухвалою судді Івано-Франківського окружного адміністративного суду про відкриття провадження від 09.10.2015 року залучено до участі у справі Управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області як другого відповідача.

Позовні вимоги з урахуванням їх уточнень мотивовані тим, що наказом начальника УМВС України в Івано-Франківській області полковника міліції ОСОБА_4 № 494 о/с від 16.09.2015 року позивача звільнено з органів внутрішніх справ України в Івано-Франківській області відповідно до підпункту є пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, за порушення дисципліни. Вказаний наказ видано за результатами службового розслідування на підставі наказу № 1222 від 16.09.2015 року.

Вважає звільнення з роботи незаконним, тому просить суд визнати неправомірними та скасувати накази №№ 494 о/с, 1222 від 16.09.2015 року, зобовязати відповідача поновити його на службу в органах внутрішніх справ, на посаді лейтенанта міліції командиром взводу № 2 роти № 2 батальйону патрульної служби міліції особливого призначення Івано-Франківськ Управління МВС України в Івано-Франківській області та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу. Зобовязати відповідача внести виправлення до трудової книжки позивача стосовно його звільнення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві. Просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, щодо задоволення адміністративного позову заперечив з підстав наведених в письмовому запереченні, що долучене до матеріалів справи. (а.с. 34 - 35).

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення позивача та представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, дослідивши і оцінивши докази, суд дійшов висновку про те, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 лейтенант міліції проходив службу в УМВС України в Івано-Франківській області і обіймав посаду командира взводу № 2 роти № 2 батальйону патрульної служби міліції особливого призначення Івано-Франківськ Управління МВС України в Івано-Франківській області. 20.06.2014 року прийняв присягу працівника органів внутрішніх справ України. (а.с. 41).

Наказом начальника УМВС України в Івано-Франківській області № 494 о/с від 16.09.2015 року ОСОБА_1 з 16.09.2015 року звільнений із займаної посади відповідно до підпункту є пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, за порушення дисципліни. (а.с. 9).

Підставою звільнення ОСОБА_1 з роботи слугував наказ УМВС України в Івано-Франківській області № 1222 від 16.09.2015 року, який видано за результатами службового розслідування. (а.с. 36).

Як встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_1, в числі інших працівників міліції, 15.07.2015 року відряджений у зону проведення антитерористичної операції в м. Маріуполь Донецької області. (а.с. 91 - 92).

05.08.2015 року близько 09:00 год. на території дислокації зведеного загону Приморський Бульвар, 21 в м. Маріуполь між працівниками міліції виникла бійка, під час якої молодшому лейтенанту ОСОБА_5 нанесено тілесні ушкодження.

За фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками УМВС, наказом начальника УМВС України в Івано-Франківській області № 1114 від 21.08.2015 року призначено службове розслідування.

Проведеним службовим розслідуванням встановлено, що під час вказаної бійки, позивач по справі лейтенант міліції ОСОБА_1 разом з іншими міліціонерами нанесли молодшому лейтенанту ОСОБА_5, інспектору дозвільної системи Тлумацького РВ УМВС України в Івано-Франківській області тілесні ушкодження у вигляді закритої травми черевної порожнини, розриву селезінки, внутрішньочеревної кровотечі, ЗТГК та перелому Х ребра зліва. (а.с. 43 54).

Заперечення позивача, що він не приймав участь у побиті ОСОБА_5 суд критично оцінює, оскільки даний факт достовірно встановлено службовим розслідуванням, поясненнями самого потерпілого, спецповідомленням ГУ МВС України в Донецькій області. (а.с. 43 - 55, 57 - 60), а висловлена ним позиція розцінюється як намагання уникнути відповідальності за порушення службової дисципліни.

Порядок та умови проходження служби особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права та обов'язки визначаються Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР № 114 від 29.07.1991 року (надалі - Положення № 114).

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначає Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, затверджений Законом України від 22.02.2006 року № 3460-IV (надалі - Дисциплінарний статут ОВС).

Згідно положень статті 1 Дисциплінарного статуту ОВС, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об'єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби (стаття 1 Дисциплінарного статуту ОВС).

Відповідно до статті 7 Дисциплінарного статуту ОВС, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

З урахуванням зазначених положень, суд зазначає, що працівники міліції мають спеціальний правовий статус відповідно до якого вимоги морального змісту віднесені до службово-трудових обов'язків працівників ОВС. При виконанні службових обов'язків та у повсякденному житті працівник органів внутрішніх справ повинен, в тому числі, своїми вчинками та поведінкою, способом життя стверджувати високі принципи безкорисливості, чесності та скромності у громадському та особистому житті, нетерпимо ставитись до будь-яких аморальних проявів, активно боротися з цими явищами в колективах органів внутрішніх справ.

Частиною 5 статті 25 ЗУ Про міліцію передбачено, що службова особа міліції, яка порушила вимоги закону або неналежно виконує свої обов'язки, несе відповідальність у встановленому порядку.

Згідно пункту 23 Положення № 114, особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну та кримінальну відповідальність згідно з законодавством.

Відповідно до підпункту "є" пункту 64 Положення № 114, особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

Статтею 2 Дисциплінарного статуту ОВС визначено, що дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту ОВС, за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту ОВС передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, за порушення службової дисципліни, може бути накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до вимог частини 3 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що при накладенні дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ ОСОБА_1, керівництвом УМВС України в Івано-Франківській області в порядку статті 14 Дисциплінарного статуту ОВС враховано тяжкість проступку та обставини за яких його скоєно, тому оскаржувані накази №№ 494 о/с, 1222 від 16.09.2015 року видано з дотриманням вимог діючого законодавства.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статті 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Черепій П.М.

Постанова складена в повному обсязі 11.01.2016 року.