Справа № 825/41/16
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2016-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
12 січня 2016 року м. Чернігів Справа № 825/41/16
Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Соломко І.І. розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання неправомірною бездіяльність, стягнення грошової компенсації, -
В С Т А Н О В И В :
11.01.2016 до Чернігівського окружного адміністративного суду звернувся з адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання неправомірною бездіяльність, стягнення грошової компенсації в розмірі 6061,28 грн.
Одночасно, позивачем в адміністративному позові зазначено, що про порушення своїх прав він дізнався після звільнення з військової служби, однак вважає, що згідно ст. 233 Кодексу законів про працю України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Крім того, беручи до уваги приписи статті 99 КАС України поділяє строки звернення з адміністративним позовом на загальний і спеціальні. Загальний строк встановлено частиною другою статті 99, відповідно до якої для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 3 ст. 99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Згідно ч. 2 ст. 100 КАС України позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.
Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників процесу та своєчасного виконання ними передбачених процесуальним законом певних процесуальних дій. Інститут строків у судовому процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.
Таким чином, правовий припис "в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом" означає, що позов має подаватись лише в тих межах часу, які встановлені законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, що розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків необхідне для досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.
Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").
Спори з приводу стягнення грошової компенсації замість встановлених норм харчування пов`язані з проходженням особою військової служби. Цей вид служби у п. 15 ч. 1 ст. 3 КАС України вирізнено як вид публічної служби. Тому в даному спорі встановлюється місячний строк звернення до суду.
Отже, вирішуючи питання про дотримання строку звернення до суду у цій справі необхідно виходити з того, коли саме позивач дізнався або повинен був дізнатися про таку бездіяльність відповідача.
Так, позивачем в адміністративному позові зазначено, що про порушення своїх прав дізнався 10.12.2015, проте доказів на підтвердження вищезазначеного не надає.
Посилання позивача на приписи ст. 233 Кодексу законів про працю України, суд вважає необґрунтованими, оскільки згідно п. 1.2. Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 № 260 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14.07.2008 за № 638/15329 до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додакові види грошового забезпечення. Однак, грошова компенсація замість встановлених норм харчування, до складових грошового забезпечення не входить.
Також суд вважає за необхідне зазначити, що ОСОБА_1 звертався з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання неправомірною бездіяльність, стягнення грошової компенсації в розмірі 6061,28 грн. - 22.10.2015. Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.11.2015 по справі № 825/3496/15-а адміністративний позов залишено без розгляду, в зв`язку з пропуском строку звернення до суду позивачем. Ухвала набрала законної сили 19.11.2015. Крім того, позивач повторно звертався до Чернігівського окружного адміністративного суду 16.12.2015 та одночасно останнім було подано клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду, в обґрунтуванні, якого ОСОБА_1 зазначалось, що про порушення своїх прав він дізнався 07.10.2015, проте доказів на обґрунтування вищевказаного клопотання надано не було, в зв`язку з чим, ухвалою суду від 17.12.2015 по справі № 825/3801/15-а- адміністративний позов залишено без розгляду.
У відповідності до ч.2 ст.49 КАС України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Згідно з ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.
Разом з тим, законодавством не встановлено перелік випадків, які можуть розцінюватись судом як поважні причини пропущення строків звернення до адміністративного суду. На практиці суди в кожній конкретній справі самостійно визначають поважність таких причин.
При цьому, поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, тобто пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що повинно бути підтверджено належними доказами.
Суд враховує також і ту обставину, що будь-яких об`єктивних перешкод своєчасно звернутися за захистом своїх порушених прав до суду позивач не навів.
Відтак, судом не встановлено переконливих фактичних обставин, які б свідчили про дійсні істотні перешкоди чи труднощі для своєчасного звернення позивача до суду за захистом своїх прав. Доказів поважності причин тривалого пропуску строку звернення до суду позивач не надав.
Враховуючи наведене, а також те, що відсутні підстави вважати, що строк звернення до адміністративного суду пропущено з поважних причин, суд доходить висновку про залишення позову без розгляду.
Керуючись ст.ст. 100, 186, 254, КАС України суд, -
У Х В А Л И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання неправомірною бездіяльність, стягнення грошової компенсації залишити без розгляду.
Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, встановленого статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.І. Соломко