Справа № 154/1790/15,2а/154/32/15
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2015-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2015 року Справа № 876/9505/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2 та управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області на постанову Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 31 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області, відділу державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції про визнання дій протиправними, скасування постанов, стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

04 червня 2015 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду з адміністративним позовом до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області, відділу державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції, в якому з урахуванням заяв про уточнення позовних вимог просили : - визнати протиправними дії відповідачів щодо закінчення виконавчих проваджень №45560275, ВП №43461310, визнати зазначені виконавчі провадження протиправними та скасувати їх;

- зобовязати відповідачів відновити виконавчі провадження №45560275, ВП №43461310 у строк, визначений ст. 51 Закону України ,,Про виконавче провадження;

- визнати протиправними дії посадових осіб відділу державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції при винесенні постанови від 24.11.2014 року та стягнути на користь позивача ОСОБА_1 моральну шкоду, а саме: з начальника відділу ОСОБА_3 в сумі 5000,00 грн., із заступника начальника віддділу ОСОБА_4 10000,00 грн. та з старшого державного виконавця Коритнюка Р.О. 5000,00 грн..

Постановою від 31 серпня 2015 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області позов задовольнив частково.

Визнав неправомірними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області ОСОБА_5 щодо закінчення виконавчих проваджень № 45560275 від 21 травня 2015 року та № 43461310 від 22 травня 2015 року, а постанови про їх закінчення скасував.

В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції позивачі та управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області подали апеляційні скарги, оскільки вважають постанову такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі позивачі зазначають, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправними дій відповідачів при винесенні постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 24.11.2014 року та стягнення моральної шкоди. Просять внести до резолютивної частини постанови суду першої інстанції зміни наступного змісту: а) зобовязати старшого державного виконавця Коритнюка Р.О. відновити виконавчі провадження №45560275, ВП №43461310 у відповідності до вимог ст. 51 Закону України ,,Про виконавче провадження; б) визнати протиправними дії начальника ВДВС МРУЮ ОСОБА_3 та її заступника ОСОБА_4 за вчинення незаконних виконавчих дій, заборонених положенням ст. 25 Закону України ,,Про виконавче провадження; в) стягнути з вказаних посадових осіб моральну шкоду у розмірі, визначеному колегією суддів; г) справедливо вирішити питання розподілу судових витрат.

Відповідач акцентує увагу на тому, що оскаржені постанови про закриття виконавчих проваджень прийняті у відповідності до вимог законодавства, а тому просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарг, апеляційний суд вважає, що скарга позивачів не належить до задоволення, а скарга відповідача підлягає задоволенню в повному обсязі.

З матеріалів справи апеляційний суд вбачає, що 30 травня 2015 року рекомендованими листами на адресу позивачів надійшли копії двох постанов про закінчення виконавчих проваджень №45560275 від 21.05.2015 року та №43461310 від 22.05.2015 року, винесених старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_5

Постанова про закінчення виконавчого провадження №45560275 від 21.05.2015 року з виконання виконавчого листа № 2-а-1075/09, виданого 20.11.2014 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області, мотивована тим, що на адресу відділу надійшло письмове звернення Володимир-Волинського міського суду Волинської області про повернення виконавчого листа № 2-а-1075/09 без виконання.

Постанова про закінчення виконавчого провадження №43461310 від 22.05.2015 року з виконання виконавчого листа № 2-а-1875/09, виданого 23.05.2014 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області, мотивована тим, що згідно постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2015 року колегія суддів вважає постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2011 року, котра набрала законної сили, виконаною повністю.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам апеляційний суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 49 Закону України ,,Про виконавче провадження передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема: 4) скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 8) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; 9) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ.

У випадках, передбачених пунктами 1 - 6, 8, 9, 11 - 13 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

На підставі викладеного апеляційний суд визнає правомірними дії державного виконавця щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №45560275 від 21.05.2015 року, оскільки на адресу виконавця надійшла вимога суду про повернення виконавчого листа без виконання ( а.с. 5).

Матеріалами справи підтверджено, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2011 року зобовязано управління Пенсійного фонду України в м.Володимирі-Волинському, правонаступником якого є управління Пенсійного фонду України в м.Володимирі-Волинському та Володимир-Волинсьокому районі, провести нарахування та виплату ОСОБА_2 підвищення до пенсії, як дитині війни, у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2009 року і з 01.01.2010 року здійснювати нарахування та виплату передбаченого ст.6 Закону України ,,Про соціальний захист дітей війни підвищення до пенсії, як дитині війни, у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

З постанови про закінчення виконавчого провадження №43461310 від 22.05.2015 року апеляційний суд вбачає, що виконавче провадження відкрите на підставі виконавчого листа № 2-а-1875/09, виданого 23.05.2014 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області про зобовязання управління Пенсійного фонду України в місті Володимир-Волинському починаючи з 01 січня 2010 року здійснювати нарахування та виплату позивачці ОСОБА_2 передбаченого ст. 6 Закону України ,,Про соціальний захист дітей війни підвищення до пенсії, як дитині війни, у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком , обчисленої виходячи з вимог ч.1 ст. 28 Закону України ,,Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Постановою від 06 квітня 2015 року Львівський апеляційний адміністративний суд скасував постанову Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 11 листопада 2014 року у справі №154/2857/14-а та прийняв нову, якою відмовив в задоволенні позову ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в місті Володимир-Волинському та Володимир-Волинському районі, відділу Державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції про зобовязання здійснювати нарахування та виплату підвищення до пенсії як дитині війни на виконання судових рішень.

Вказаною постановою встановлено, що нарахування та виплата підвищення до пенсії ОСОБА_2 як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком виконувалось по 31.10.2011 року.

Однак, починаючи з 01.11.2011 року управління Пенсійного фонду України в м. Володимир-Волинському та Володимир-Волинському районі здійснює нарахування та виплату підвищення до пенсії, як дитині війни в розмірі 49,80 грн., а з 01.01.2012 року у розмірі 7 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, тобто не у розмірі, визначеному рішенням суду.

В силу ч.1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2011 року, на виконання якої виданий виконавчий лист № 2-а-1875/09, фактично виконана.

Тому державний виконавець правомірно, у відповідності до вимог п.8 ч.1 ст. 49 Закону України ,,Про виконавче провадження виніс постанову про закінчення виконавчого провадження.

Суд першої інстанції не звернув належної уваги на вказані обставини, відповідної правової оцінки їм не надав, а тому дійшов помилкового висновку щодо задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій щодо закінчення виконавчих проваджень та скасування постанов про закінчення виконавчих проваджень.

Поряд з цим апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій начальника ВДВС МРУЮ ОСОБА_3, її заступника ОСОБА_4 та стягнення моральної шкоди.

24.112014 року заступник начальника відділу державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_4 винесла постанову ВП № 45560275 про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-а-1075/09, виданого 20.11.2014 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області про зобовязання управління Пенсійного фонду України в місті Володимир-Волинський Волинської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, а починаючи з 22.05.2008 року нараховувати та виплачувати підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України ,,Про соціальний захист дітей війни з урахуванням ст. 28 Закону України ,,Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та виплачених сум.

Відмова мотивована п.8 ч.1 ст. 26 Закону України ,,Про виконавче провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України ,,Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

За змістом пунктів 1 та 8 ч.1 ст. 26 цього ж Закону державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження: у разі пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання; наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Такими обставинами державний виконавець зазначив відкриття Львівським апеляційним адміністративним судом апеляційної скарги на постанову Володимир-Волинського міського суду від 13.06.2014 року.

Апеляційний суд погоджується з доводами позивача про те, що виносячи зазначену постанову, державний виконавець не звернув уваги, що у виконавчому листі строк його предявлення до виконання вказаний до ,,14 листопада 2013 року та не вказав у постанові ще одну підставу для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Однак, позивач не зазначив яким чином такі дії порушили його права. Позивач особисто отримав виконавчий лист у суді, подав його разом із заявою до виконавчої служби, а тому мав можливість самостійно виявити помилку у даті предявлення виконавчого листа до виконання.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що права, свободи та інтереси позивача не були порушенні, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій та стягнення моральної шкоди.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу п.4 ч.1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Оскільки суд першої інстанції допустився помилки в частині застосування норм матеріального та процесуального, що призвело до неправильного вирішення частини позовних вимог, апеляційний суд визнає правильним апеляційну скаргу відповідача задовольнити, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційну скаргу позивачів слід відхилити за безпідставністю вимог.

Керуючись ч.1 ст. 41, ч.3 ст. 160, ст. ст.195, 196, п. 3 ч. 1 ст.198, п.4 ч.1 ст. 202 , ст. ст. 205, 207, 254 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області задовольнити.

Постанову Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 31 серпня 2015 року у справі № 154/1790/15 (провадження № 2-а/154/32/15) скасувати та прийняти нову постанову.

В задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області, відділу державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції про визнання дій протиправними, скасування постанов,стягнення моральної шкоди відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 73 грн. 08 коп.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складенні постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

ОСОБА_6

Постанова в повному обсязі складена 18 грудня 2015 року.