Справа № 804/15836/15
Суддя: Ляшко Олег Борисович
Дата ухвалення: 2015-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючий суддя Ляшко О.Б.,
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю комерційно-виробнича фірма "Резерв" до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що висновки відповідача є хибними та такими, що зроблені без достатніх правових підстав. Так, ТОВ КВ фірма «РЕЗЕРВ» було власником об'єктів нерухомого майна, і, відповідно, уклало з Дніпропетровською міською радою, договори оренди земельних ділянок, на яких розташовані ці об'єкти. В подальшому зазначені об'єкти нерухомого майна були відчужені ТОВ КВ фірмою «РЕЗЕРВ» за договорами купівлі-продажу, у зв'язку з чим позивач вважає, що з цього моменту припинилась дія договорів оренди земельних ділянок, на яких були розташовані об'єкти нерухомого майна, та, відповідно, право землекористування. Таким чином, на думку позивача, з огляду на припинення договорів оренди землі, відпала підстава для нарахування орендної плати за земельні ділянки.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, 07 грудня 2015 року надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі та додаткові докази.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Розглянувши подані документи і матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Документальною позаплановою невиїзною перевіркою ТОВ КВ фірма «РЕЗЕРВ» встановлено порушення пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16, п. 288.5 ст. 288 та п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено заниження орендної плати за земельні ділянки, розташовані на території Бабушкінського району, на 2012 рік - 528 584,87 грн., на 2013 рік - 722 999,76 грн., на 2014 рік - 722 999,76 грн., за період з 01.01.2015 по 01.04.2015 - 180 749,94 грн.
Зі змісту акту № 2656/04-62-22-1/01558269 від 03.06.2015 встановлено, що позивачу донараховано орендну плату по наступним земельним ділянками:
- площею 0,0063 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 42 до 03.08.2012;
- площею 0,0062 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Артема, 1;
- площею 1,1570 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Бориса Кротова, 21а;
- площею 0,0159 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Центральна, 2/4;
- площею 0,0064 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, Запорізьке шосе, 80;
- площею 0,6110 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Шинна, 23;
- площею 0,0228 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Червона, 19;
- площею 0,0303 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 56.
Судом встановлено, що між Дніпропетровською міською радою (Орендодавець) та ТОВ КВ фірмою «РЕЗЕРВ» (Орендар) було укладено наступні Договори оренди земельних ділянок:
- від 28.12.2000 (зареєстрований в нотаріальному реєстрі 28.12.2000 за № 1851, зареєстрований в управлінні земельних ресурсів 28.12.2000 за № 684), згідно з яким ТОВ КВ фірмі «РЕЗЕРВ» надано в строкове платне користування до 17.08.2015 земельну ділянку (код у земельному кадастрі 66122014) площею 0,0062 га за адресою: вул. Артема, 1, м. Дніпропетровськ. Цільове призначення - розміщення магазину. Підстава для надання земельної ділянки в оренду є рішення виконкому міської ради від 17.08.2000 за № 2040;
- від 21.02.2002 (зареєстрований в нотаріальному реєстрі 21.02.2002 за № 375, зареєстрований в управлінні земельних ресурсів 26.02.2002 за № 1720), згідно з яким ТОВ КВ фірмі «РЕЗЕРВ» надано в строкове платне користування до 19.07.2016 земельну ділянку (код у земельному кадастрі 66055003) площею 1,1570 га за адресою: вул. Бориса Кротова, 21а, м. Дніпропетровськ. Цільове призначення - розміщення торгівельного комплексу № 1. Підстава для надання земельної ділянки в оренду є рішення виконкому міської ради від 19.07.2001 за № 1620;
- від 31.10.2001 (зареєстрований в нотаріальному реєстрі 31.10.2001 за № 1600, зареєстрований в управлінні земельних ресурсів 31.10.2001 за № 1330), згідно з яким ТОВ КВ фірмі «РЕЗЕРВ» надано в строкове платне користування до 03.09.2016 земельну ділянку (код у земельному кадастрі 66127023) площею 0,0159 га за адресою: вул. Центральна, 2/4, м. Дніпропетровськ. Цільове призначення - розміщення магазинів. Підстава для надання земельної ділянки в оренду є рішення виконкому міської ради від 03.09.2001 за № 2018;
- від 21.02.2002 (зареєстрований в нотаріальному реєстрі 21.02.2002 за № 377, зареєстрований в управлінні земельних ресурсів 26.02.2002 за № 1722), згідно з яким ТОВ КВ фірмі «РЕЗЕРВ» надано в строкове платне користування до 20.12.2016 земельну ділянку (код у земельному кадастрі 66079198) площею 0,0064 га за адресою: Запорізьке шосе, 80, м. Дніпропетровськ. Цільове призначення - розміщення магазину № 7. Підстава для надання земельної ділянки в оренду є рішення виконкому міської ради від 20.12.2001 за № 2954;
- від 14.10.2002 (зареєстрований в нотаріальному реєстрі 14.10.2002 за № 3050, зареєстрований в управлінні земельних ресурсів 01.11.2002 за № 2393), згідно з яким ТОВ КВ фірмі «РЕЗЕРВ» надано в строкове платне користування до 19.06.2017 земельну ділянку (код у земельному кадастрі 66088008) площею 0,6110 га за адресою: вул. Шинна, 23, м. Дніпропетровськ. Цільове призначення - розміщення виробничих будівель та споруд. Підстава для надання земельної ділянки в оренду є рішення виконкому міської ради від 19.06.2002 за № 406/2. Даний договір розірваний на підставі угоди від 26.12.2003 № 2393/р;
- від 14.10.2002 (зареєстрований в нотаріальному реєстрі 14.10.2002 за № 3049, зареєстрований в управлінні земельних ресурсів 01.11.2002 за № 2394), згідно з яким ТОВ КВ фірмі «РЕЗЕРВ» надано в строкове платне користування до 19.06.2017 земельну ділянку (код у земельному кадастрі 66134007) площею 0,0228 га за адресою: вул. Червона, 19, м. Дніпропетровськ. Цільове призначення - розміщення нежитлових приміщень. Підстава для надання земельної ділянки в оренду є рішення виконкому міської ради від 19.06.2002 за № 326/2;
- від 14.10.2002 (зареєстрований в нотаріальному реєстрі 14.10.2002 за № 3048, зареєстрований в управлінні земельних ресурсів 01.11.2002 за № 2389), згідно з яким ТОВ КВ фірмі «РЕЗЕРВ» надано в строкове платне користування до 19.06.2017 земельну ділянку (код у земельному кадастрі 66132018) площею 0,0303 га за адресою: пр. Карла Маркса, 56, м. Дніпропетровськ. Цільове призначення - розміщення кондитерського цеху. Підстава для надання земельної ділянки в оренду є рішення виконкому міської ради від 19.06.2002 за № 385/2.
Судом встановлено, що позивачем було відчужено нерухоме майно, задля якого укладались вищевказані Договори оренди земельних ділянок:
- площею 0,0063 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 42 (договір купівлі-продажу від 31.08.2007, а перехід права власності зареєстрований в КП «ДМБТІ» 21.10.2007);
- площею 0,0062 га, шо знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Артема, 1 (договір купівлі-продажу від 06.12.2007, який укладений між ТОВ КВ фірмою «РЕЗЕРВ» (Продавець) та ТОВ «Укр Ант Консалтінг ЛТД» (Покупець), який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Нікітюком Г.М. 06.12.2007 та зареєстрований в реєстрі за № 4164, а перехід права власності зареєстрований в КП «ДМБТІ» 14.01.2008);
- площею 1,1570 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Бориса Кротова, 21а (договір купівлі-продажу від 06.12.2007, який укладений між ТОВ КВ фірмою «РЕЗЕРВ» (Продавець) та ТОВ «Укр Ант Консалтінг ЛТД» (Покупець), який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Нікітюком Г.М. 06.12.2007 та зареєстрований в реєстрі за № 4166, а перехід права власності зареєстрований в КП «ДМБТІ» 15.01.2008);
- площею 0,0159 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Центральна, 2/4 (договір купівлі-продажу від 14.08.2007, який укладений між ТОВ КВ фірмою «РЕЗЕРВ» (Продавець) та ТОВ «Науково-виробничий альянс «Манхеттен» (Покупець), а перехід права власності зареєстрований в КП «ДМБТІ» 29.08.2007);
- площею 0,0064 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, Запорізьке шосе, 80 (договір купівлі-продажу від 06.12.2007, який укладений між ТОВ КВ фірмою «РЕЗЕРВ» (Продавець) та ТОВ «Укр Ант Консалтінг ЛТД» (Покупець), який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Нікітюком Г.М. 06.12.2007 та зареєстрований в реєстрі за № 4163, а перехід права власності зареєстрований в КП «ДМБТІ» 15.01.2008);
- площею 0,6110 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Шинна, 23 (договір купівлі-продажу від 06.12.2007, який укладений між ТОВ КВ фірмою «РЕЗЕРВ» (Продавець) та ТОВ «Укр Ант Консалтінг ЛТД» (Покупець), який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Нікітюком Г.М. 06.12.2007 та зареєстрований в реєстрі за № 4165, а перехід права власності зареєстрований в КП «ДМБТІ» 14.01.2008);
- площею 0,0228 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Червона, 19 (договір купівлі-продажу від 06.12.2007, який укладений між ТОВ КВ фірмою «РЕЗЕРВ» (Продавець) та ТОВ «Укр Ант Консалтінг ЛТД» (Покупець), який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Нікітюком Г.М. 06.12.2007 та зареєстрований в реєстрі за № 4162, а перехід права власності зареєстрований в КП «ДМБТІ» 14.01.2008);
- площею 0,0303 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 56 (договір купівлі-продажу від 12.07.2007, який укладений між ТОВ КВ фірмою «РЕЗЕРВ» (Продавець) та ТОВ «Науково-виробничий альянс «Манхеттен» (Покупець), а перехід права власності зареєстрований в КП «ДМБТІ» 29.08.2007).
Згідно п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства.
Питання переходу права на земельну ділянку у разі набуття права на жилий будинок, будівлю, споруду, що розміщені на ній, регулюється статтями 120 Земельного кодексу та 377 Цивільного кодексу України.
Нинішня редакція цих норм чітко встановлює, що до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені.
Так, згідно вимог ч.ч. 1-2 ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.
Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.
Відповідно до ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України, право на земельну ділянку у разі набуття права до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).
Оскільки правовідносини щодо переходу права власності на об'єкти нерухомості виникли у 2007-2008 роках, то на той час діяла наступна редакція вищевказаних норм.
Так, ст. 377 Цивільного кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) мала наступний зміст:
«1. До особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором.
Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.
2. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування».
З огляду на викладене, ч. 2 ст. 377 Цивільного кодексу України в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин та ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України у чинній редакції є майже тотожними та визначають порядок переходу до набувача права користування земельною ділянкою у різі отримання у власність будівлі або споруди, що розміщені на земельній ділянці, наданій у користування.
Водночас стаття 120 Земельного кодексу України і в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, не давала підстав для іншого розуміння її змісту.
Отже, не зважаючи на встановлений Законом України «Про плату за землю» від 03.07.1992 № 2535-XII (який був чинний на момент переходу права власності на об'єкти нерухомості) та ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України принцип, що право власності чи право користування земельною ділянкою виникає лише після державної реєстрації документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, а також державної реєстрації договору оренди, суд приходить до висновку, що в даному випадку перевагу мають спеціальні норми, що регулюють випадки набуття права власності на землю чи права користування нею внаслідок придбання споруди, розміщеної на земельній ділянці, за наведених обставин, - стаття 120 Земельного кодексу України стаття 377 Цивільного кодексу України та п. 287.6 ст. 287 Податкового кодексу України (що була чинною з моменту прийняття кодексу і до внесення змін згідно із Законом № 71-VIII від 28.12.2014).
На підставі викладеного, суд вважає, що у позивача фактично припинилось право оренди по наступним земельним ділянками:
- площею 0,0063 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 42 з 12.10.2007;
- площею 0,0062 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Артема, 1 з 14.01.2008;
- площею 1,1570 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Бориса Кротова, 21а з 15.01.2008;
- площею 0,0159 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Центральна, 2/4 з 29.08.2007;
- площею 0,0064 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, Запорізьке шосе, 80 з 15.01.2008;
- площею 0,6110 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Шинна, 23 з 14.01.2008;
- площею 0,0228 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Червона, 19 з 14.01.2008;
- площею 0,0303 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 56 з 29.08.2007.
Сучасна редакція ч. 3 ст. 7 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 № 161-XIV передбачає, що до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.
Законом № 1702-VI від 05.11.2009 було доповнено ч. 1 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 № 161-XIV абзацом 8, у якому визначається, що договір оренди землі припиняється в разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці.
Законом № 71-VIII від 28.12.2014 було внесено зміни до п. 287.6 ст. 287 Податкового кодексу України та визначено, що при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку.
Однак в редакції п. 287.6 ст. 287 Податкового кодексу України, що була чинною з моменту прийняття кодексу і до внесення змін згідно із Законом № 71-VIII від 28.12.2014, визначалось, що при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.
У п. 5.2 ст. 5 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.
З огляду на викладене, законодавством України на момент виникнення спірних правовідносин передбачався перехід до нових власників нерухомого майна обов'язку щодо плати за землю та в подальшому податку за земельні ділянки.
«Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України (далі - ЗК) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Право власності та користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-IV).
Питання переходу права власності на земельну ділянку у разі набуття права на житловий будинок, будівлю, споруду, що розміщені на ній, регулюються статтею 120 ЗК і статтею 377 Цивільного кодексу України (далі - ЦК).
Цими нормами чітко встановлено, що до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності або право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені.
За правилами пункту 286.1 статі 286 ПК підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.
…. За таких обставин, на думку колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, незважаючи на те, що позивач не зареєстрував право власності чи користування земельною ділянкою під належними йому на праві власності нежитловими приміщеннями, виходячи із принципу пріоритетності норм ПК над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 ПК, обов'язок зі сплати земельного податку виник у ОСОБА_10 з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно».
Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на викладену вище норму, а також те, що позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 41 249,47 грн., суд вважає за необхідне стягнути з бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь ТОВ фірми «РЕЗЕРВ» судовий збір у розмірі 41 249,47 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 94, 128, 155, 158-163, 167, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю комерційно-виробничої фірми «РЕЗЕРВ» до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення- задовольнити.
Стягнути з бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю комерційно-виробничої фірми «РЕЗЕРВ» (код ЄДРПОУ 1558269) судовий збір у розмірі 41 249,47 грн. (сорок одна тисяча двісті сорок дев'ять гривень 47 копійок).
Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.Б. Ляшко