Справа № 810/4243/15
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2015 року 810/4243/15

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Балаклицького А.І., розглянувши в порядку скороченого провадження в м. Києві адміністративну справу

за позовомУправління Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області
доТовариства з обмеженою відповідальністю "САД"
простягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій,

в с т а н о в и в:

Управління Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "САД" про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у сумі 2653,91 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно з даними особового рахунку страхувальника у відповідача утворився борг з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2 за серпень 2015 року. Посилаючись на пункт 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV та розділ 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663, позивач просить суд стягнути суму заборгованості з відповідача.

Відповідач позов не визнав, надав суду письмові заперечення, в яких просив суд у задоволенні позову відмовити з тих підстав, що ТОВ "САД" в силу положень абзацу четвертого пункту 1 статті 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 №400/97-ВР є звільненим від відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII. На думку відповідача, фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій за списком №2 у вказаному вище розмірі не підлягають відшкодуванню відповідачем, а мають відшкодовуватись за рахунок коштів Державного бюджету України.

Крім цього, відповідач у додатковому письмовому клопотанні зазначив, що відповідно до Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування" щодо уточнення обєкта оподаткування для платників, що обрали спрощену систему оподаткування" від 12.11.2015 №802-VІІ сільськогосподарські підприємства, які віднесенні до четвертої групи платників єдиного податку, звільнені від відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а тому вважає, що відсутні підстави для стягнення вказаної заборгованості.

Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Товариство з обмеженою відповідальністю "САД" є юридичною особою та як платник єдиного страхового внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області, що підтверджується відомостями, наведеними в картці особового рахунку відповідача.

Таким чином, відповідач є платником збору на обовязкове державне пенсійне страхування у розумінні Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 №400/97-ВР.

Як вбачається з матеріалів справи, Управлінням Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області складено розрахунок від 16.01.2015 №215/02 фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з січня 2015 року, яким визначено розмір витрат, які підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача у звязку з виплатою та доставкою пенсій громадянам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у розмірі 2653,91 грн.

Вказаний розрахунок був надісланий на адресу відповідача супровідним листом від 29.01.2015 №806/02 та отриманий останнім 30.01.2015, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій відповідно до списку №2 за серпень 2015 року у розмірі 2653,91 грн., оскільки підприємством таке відшкодування не здійснювалось.

Досліджуючи правильність нарахування ТОВ "САД" фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 5 Закону України від 09.07.2003 №1058 "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно з абзацом четвертим пункту 1 статті 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 №400/97-ВР, для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (надалі - Закон України №1788-XII) до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон України № 1058-IV).

Приписами пункту 2 Прикінцевих положень Закону України №1058-IV встановлено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону України №1058-IV в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України №1788-XII.

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону України №1058-IV. При цьому, зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Отже, із набранням чинності з 1 січня 2004 року Законом України №1058-IV порядок компенсації фактичних витрат Пенсійного фонду України на виплату і доставку пенсій не змінився.

До набрання чинності Законом України №1058-IV обовязок щодо відшкодування пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України №1788-XII, було передбачено Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 №400/97-ВР.

Відповідно до абзацу 3 пункту 1 статті 4 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 №400/97-ВР, для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону встановлюються ставки збору у розмірі 100 відсотків від обєкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону.

Згідно зі статтею 1 Закону України №1058-IV, страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обовязкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Тобто, у розумінні Закону України №1058-IV, грошові кошти, які сплачуються субєктами господарювання на відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України №1788-XII, є страховими внесками.

Порядок відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначається розділом 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 (надалі - Інструкція).

Пунктом 6.4 розділу 6 Інструкції встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України № 1058-IV (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

У разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства (крім підприємств, місцезнаходженням яких є вільна економічна зона "Крим"). Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства (пункт 6.8 розділу 6 Інструкції).

Згідно з пунктом 6.7 розділу 6 Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Таким чином, розрахунок фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за відповідний період є підставою для відшкодування підприємством фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, понесених територіальним органом Пенсійного фонду України.

Як свідчать наявні матеріали справи, а саме: розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з січня 2015 року, розмір фактичних витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій громадянам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, що підлягають відшкодуванню відповідачем за серпень 2015 року, становить 2653,91 грн.

З матеріалів справи вбачається, що територіальним органом Пенсійного фонду України направлено відповідачу розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій пенсіонерам відповідача, в якому зазначено виплачену суму пенсій разом з витратами на їх доставку.

Однак, не погоджуючись із вказаним розрахунком, відповідач оскаржив його, звернувшись з позовом до Рівненського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 02.10.2015 у справі №817/2363/15 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "САД" до Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача - Управління Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області про визнання протиправними дій та скасування розрахунку залишено без розгляду у звязку з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19.11.2015 ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 02.10.2015 у справі №817/2363/15 залишено без змін.

Отже, з наведеного слідує, що розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій на сьогоднішній день не скасований та підлягає виконанню.

Як вже зазначалось судом вище, заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідач посилається на відсутність у нього обовязку з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Вказані доводи не приймаються судом до уваги з огляду на наступне.

В силу приписів пункту 1 статті 1 та абзацу четвертого пункту 1 статті 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 №400/97-ВР для субєктів підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднань, бюджетних, громадських та інших установ та організацій, об'єднань громадян та інших юридичних осіб, а також фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

З аналізу наведених вище правових норм вбачається, що з огляду на субєктний склад для платників фіксованого сільськогосподарського податку зроблено виключення, в силу якого вони не є платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, який сплачується у формі відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України №1788-ХІІ до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України №1058-IV.

Разом з тим, 01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 №71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким до Податкового кодексу України внесено зміни, а саме: з переліку загальнодержавних податків і зборів виключено фіксований сільськогосподарський податок та запроваджено нову форму оподаткування - єдиний податок, в якому передбачено окрему (четверту) групу платників єдиного податку, які є сільськогосподарськими товаровиробниками.

Внаслідок змін у правовому регулюванні, що відбулись у податковому законодавстві (виключення положень про фіксований сільськогосподарський податок), відпали і підстави для звільнення від оподаткування збором на обов'язкове державне пенсійне страхування, який сплачується у формі відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України №1788-ХІІ, оскільки з 01.01.2015 правовим порядком не передбачено такої категорії платників податків як платники фіксованого сільськогосподарського податку.

В той же час, для платників окремої (четвертої) групи платників єдиного податку, які є сільськогосподарськими товаровиробниками, виключень щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, чинним законодавством не передбачено.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що відповідач повинен здійснювати відшкодування витрат по виплаті та доставці пенсій.

Крім цього, суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що 12.11.2015 Верховною Радою України прийнято Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування" щодо уточнення обєкта оподаткування для платників, що обрали спрощену систему оподаткування" з огляду на наступне.

Дійсно, даним законом абзац четвертий п. 1 ст. 2 Закону України "Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування" викладено у наступній редакції - Для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім платників віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, обєктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообовязкове пенсійне страхування".

Крім того, прикінцевими положеннями даного Закону також передбачено, що сума заборгованості фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що утворилася в період з 01 січня 2015 року до дати набрання чинності цим законом у платників єдиного податку четвертої групи, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, підлягає списанню у порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення.

Однак суд звертає увагу відповідача, що пунктом 1 прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування" щодо уточнення обєкта оподаткування для платників, що обрали спрощену систему оподаткування", який було прийнято Верховною Радою України 12.11.2015 передбачено, що цей Закону набирає чинності через місяць з дня його опублікування.

На час розгляду справи, даний Закон не був опублікований. Таким чином він не набрав чинності, а отже у суду відсутні правові підстави для його застосування.

У відповідності до ч. 2 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Крім того, списання зазначеної заборгованості буде здійснюватися пенсійними органами у порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах трудових відносин, соціального захисту населення.

На підставі викладеного, судом встановлено, що у відповідача утворилась та наявна заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 2, за серпень 2015 року у розмірі 2653,91 грн.

На час розгляду справи та винесення рішення по суті заявлених позовних вимог доказів про сплату зазначеної суми відповідачем суду надано не було.

Згідно з частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Наявність у відповідача заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по списку №2 підтверджується доказами, наданими позивачем.

Доказів щодо неправомірності визначення розміру та складу фактичних витрат позивача на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №2, неправомірності їх нарахування, а також доказів щодо погашення наявної у відповідача заборгованості в розмірі 2653,91 грн. суду не надано.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, беручи до уваги ту обставину, що суму заборгованості до Управління Пенсійного фонду України в місті Броварах та Броварському районі Київської області в розмірі 2653,91 грн. відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив, заборгованість у вказаному вище розмірі підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь субєкта владних повноважень, який станом на момент звернення до суду був звільнений від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 124 Конституції України, статтями 5, 11, 69, 70, 71, 94, 158 - 163, 183-2, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "САД" () на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за серпень 2015 року в сумі 2653 (дві тисячі шістсот пятдесят три) грн. 91 коп.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя Балаклицький А. І.