Справа № 363/2204/15-а
Суддя: Чірков Г. Є.
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

"22" грудня 2015 р. Справа № 363/2204/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 року Вишгородський районний суд Київської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1,
при секретарі ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, третя особа ОСОБА_4, про визнання незаконним та скасування рішення,

встановив:

позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на порушення відповідачем встановленого Законом порядку прийняття рішення №27 від 31 липня 2014 року «Про визначення годин для відвідування дитини», що призвело до порушення її прав, як матері дитини, а тому просить вказане рішення визнати незаконним і скасувати.

В суді позивачка та її представник позов підтримали і просили його задовольнити з викладених у ньому підстав.

Зазначили, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем обставини передбачені ст. 158 СК України не досліджено, співбесіду з позивачкою не проведено, при визначенні батьку годин для відвідування дитини належно не взято до уваги її погіршений стан здоровя. Також позивачка зазначила, що будь-яких перешкод у спілкуванні батька з дитиною вона не чинить. Про оскаржуване рішення дізналася лише 27 листопада 2014 року під час розгляду іншої цивільної справи, відтак просила поновити їй строк на його оскарження, який пропущено з поважних причин.

Представник відповідача проти позову заперечила. Зазначила, що оскаржуване рішення прийнято з дотримання порядку розгляду цих питань та у спосіб передбачений Законом.

Разом з тим, будь яких доказів на підтвердження законності прийнятого рішення стороною відповідача суду не надано.

Третя особа ОСОБА_4 та його представник проти позову також заперечили. Зазначили, що хоча відповідачем в повній мірі й не дотримано всіх формальних вимог при прийнятті рішення, по суті воно є правильним і законним, під час прийняття якого враховано інтереси дитини.

ОСОБА_4 пояснив, що позивачка чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, що змусило його звернутися до опікунської ради для встановлення годин відвідування сина. Посилання позивачки на неможливість відвідування дитини під час загострення її хвороби вважав безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу, оскільки до погіршення стосунків з позивачкою неодноразово залишався з дитиною та здатен забезпечити їй необхідний догляд.

Представник третьої особи зазначила, що позивачка була присутня на засіданні опікунської ради, яке в ході розгляду заяви покинула, відтак вона повинна була довідатися про існування оскаржуваного рішення виконавчого комітету. Вважала, що з цих причин строк на звернення до суду позивачкою пропущено. Просила в позові відмовити.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Встановлено, що за час перебування в шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в них 02 жовтня 2004 року народився син ОСОБА_5.

Внаслідок погіршення стосунків між батьками й розірвання шлюбу неповнолітній ОСОБА_5 проживає разом з матірю в м. Києві. Житло винаймає позивачка.

Батько дитини ОСОБА_4 проживає окремо й прагне брати участь у вихованні дитини, спілкуватися з нею, проте сторони не можуть домовитися про зазначене внаслідок спору.

Неповнолітній ОСОБА_5 є інвалідом дитинства й має важке захворювання.

11 липня 2014 року ОСОБА_4 звернувся до відповідача з заявою про встановлення годин зустрічі з його малолітнім сином ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1).

Згідно витягу з протоколу засідання опікунської ради при Старопетрівській сільській раді Вишгородського району Київської області від 31 липня 2014 року на засіданні були присутні голова опікунської ради ОСОБА_6, її заступник ОСОБА_7, члени комісії ОСОБА_8 і ОСОБА_9 та секретар Антонюк О.А.

За наслідками розгляду заяви ОСОБА_4 опікунською радою прийнято рішення клопотати перед виконавчим комітетом про прийняття рішення, згідно якого, враховуючи стан здоровя малолітнього, батько матиме право забирати дитину від матері щотижня, а саме з 13 год. кожної суботи до 19 год. наступної неділі для участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином.

Того ж дня, 31 липня 2014 року виконавчим комітетом Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області прийнято рішення №27, яким, враховуючи стан здоровя малолітньої дитини, надано право забирати останнього від матері щотижня, а саме з 13 год. кожної суботи до 19 год. наступної неділі для участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином.

Згідно зі статтями 8 і 19 Конституції України та ст. 9 КАС України, суд при розгляді цієї справи, виходить з принципів верховенства права й законності, відповідно до яких органи державної влади, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Статтею 19 СК України передбачено, що у випадках, передбачених цим кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом свої сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування.

Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу.

Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду.

Відповідно до п. 73 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України

від 24 вересня 2008 р. № 866, у разі виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини один з батьків, що проживає окремо від дитини, подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини.

Працівник служби у справах дітей проводить бесіду з батьками, а у разі потреби, також з родичами дитини. До уваги береться ставлення батьків до виконання батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров'я дитини та інші обставини, що мають істотне значення.

Після з'ясування обставин, що призвели до виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини, служба у справах дітей складає висновок.

Участь у вихованні дитини та у разі потреби порядок побачення з дитиною того з батьків, який проживає окремо від неї, встановлюються рішенням районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради з урахуванням висновку служби у справах дітей.

Разом з тим, під час засідання опікунської ради бесіда з батьками не проводилася, причини, що призвели до виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини не зясовувалися, умови проживання кожного з батьків не досліджувалися.

Вказані обставини підтверджуються даними витягу з протоколу засідання опікунської ради від 31 липня 2015 року.

Дані про участь батьків у вказаному засіданні в протоколі не відображені.

За наслідками розгляду заяв ОСОБА_4 та ОСОБА_10 висновок, з урахуванням якого приймається рішення про встановлення порядку побачення з дітьми, в якому зокрема повинні міститися відомості, одержані в результаті проведення бесіди з дитиною, родичами, що беруть участь у її вихованні, обстеження умов проживання дитини та батьків, тощо, опікунською радою не складався. Думка дитини, яка згідно свого віку та розвитку здатна її висловити, не вислуховувалася.

Не дивлячись на неповне зясування обставин спору, виконком Старопетрівської сільської ради в той же день прийняв оскаржуване рішення.

Також позивачка наполягала на тому, що подані нею документи стосовно стану здоровя дитини до уваги належно не прийнято, специфіка протікання хронічної тяжкої хвороби дитини й випадки її загострення відповідачем не враховані.

В чому полягає врахування органом опіки та піклування стану здоровя дитини з поданих доказів не вбачається, ці обставини обґрунтованого висновку й висвітлення при прийнятті оскаржуваного рішення не отримали.

Викладене вище відповідачем в суді не спростовано. Будь-які докази, які стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення, відповідачем суду не подано. Обставини позову згідно вимог ст. 71 КАС України не спростовано.

Згідно ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 5 та ч. 11 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обовязковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Як встановлено з пояснень позивачки, про існування оскаржуваного рішення останній стало відомо лише 27 листопада 2014 року під час розгляду іншої цивільної справи.

Дані про те, що позивачка дізналася про порушення своїх прав, свобод чи інтересів в момент ухвалення оскаржуваного рішення 31 липня 2014 року в справі відсутні.

Відсутні в справі й дані про оприлюднення відповідачем оскаржуваного рішення в установленому Законом порядку та про доведення субєктом владних повноважень змісту прийнятого рішення до відому позивачки.

Її твердження про час, коли вона дізналася про порушення своїх прав відповідачем згідно вимог ст. 71 КАС України не спростовано.

Таким чином, встановлений для звернення до адміністративного суду з позовом про захист своїх прав шестимісячний строк в цій справі не сплив, а тому його поновлення для захисту прав позивачки в даному випадку не потребується.

Отже, рішення виконавчого комітету Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області №27 від 31 липня 2014 року прийнято без вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, особистої прихильності дитини до кожного з них, інших обставин, що мають істотне значення та без дотримання вимог Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866.

Відтак оскаржуване рішення є незаконним, а тому його слід визнати протиправним і скасувати.

На підставі викладеного та керуючись статтями 160-163 КАС України,

постановив:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати рішення виконавчого комітету Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області №27 від 31 липня 2014 року «Про визначення годин для відвідування дитини».

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отримання копії постанови в повному обсязі, шляхом подання апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя