Справа № 169/645/15-а
Суддя: Тітівалов Р. К.
Дата ухвалення: 2015-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 169/645/15-а
Провадження № 2-а/169/18/15
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2015 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Тітівалова Р.К.,

з участю:

секретаря Веремчук Л.Ю.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_3 про скасування постанови в справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до заступника начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_3 про скасування постанови в справі про порушення митних правил.

Позов мотивований тим, що постановою № 1501/20502/2015 від 04 листопада 2015 року його притягнуто до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 гривень. Підставою для цього стало те, що 21 травня 2015 року він ввіз на митну територію України через митний пост «Ягодин» автомобіль марки «VW PASSAT», реєстраційний номер LC 58347, однак протягом встановленого законом строку не вивіз його за митну територію України, оскільки автомобіль знаходився на ремонті і, крім цього, 21 травня 2015 року був депортований з ОСОБА_4, що також унеможливило вивезення вказаного транспортного засобу у встановлені законом строки. Вказуючи, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою та винесена відповідачем після закінчення передбаченого ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення, просив суд скасувати зазначену постанову та закрити провадження у справі в звязку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав із викладених у ньому підстав, просив його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні та пояснив, що оскаржувана постанова від 04 листопада 2015 року винесена обґрунтовано та з дотриманням вимог чинного законодавства, адміністративне стягнення накладено в межах строку, передбаченого ст. 467 МК України. Також вказував, що ОСОБА_1, щодо неможливості вивезення транспортного засобу «VW PASSAT», реєстраційний номер LC 58347, до органів доходів і зборів не звертався, в свою чергу, неодноразово викликався до Волинської митниці для надання відповідних пояснень та вирішення питання щодо складання протоколу про порушення митних правил, однак не з'явився і від нього не надходило клопотань про відкладення розгляду справи, про розгляд якої він був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

Диспозицією ч. 3 ст. 470 МК України передбачено відповідальність за перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 95 МК України встановлено строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Судом встановлено, що 21 травня 2015 року о 22 годині 29 хвилин на митну територію України через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС позивачем ОСОБА_1 в митному режимі «транзит» ввезено легковий автомобіль марки «VW PASSAT», реєстраційний номер LC 58347, країна реєстрації ОСОБА_4, станом на 23 жовтня 2015 року його не вивезено та в інший митний режим не заявлено. Термін вивезення вказаного автомобіля з митної території України закінчився 31 травня 2015 року, а термін перебування автомобіля на митній території України становить 155 діб.

По вказаному факту 23 жовтня 2015 року старшим державним інспектором ВМО № 2 м.п. «Ягодин» Волинської митниці ДФС ОСОБА_5 було складено протокол про порушення митних правил № 1501/20502/2015 відносно ОСОБА_1 про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, а саме: перевищення встановленого ст. 95 Митного кодексу України строку транзитного перевезення вищевказаного транспортного засобу більше ніж на десять діб (а.с. 24-26).

Постановою в справі про порушення митних правил від 04 листопада 2015 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень (а.с. 37-38).

З матеріалів справи вбачається, що позивач 03 липня, 25 серпня, 23 жовтня 2015 року викликався відповідачем для надання пояснень щодо причин та обставин невивезення транспортного засобу, складання протоколу та на розгляд справи про порушення митних правил (а.с. 26 на зв., 27-28, 33).

Зазначені виклики та повідомлення позивач отримав, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 27, 28 на зв., 33 на зв.).

Доводи позивача про неможливість вивезення транспортного засобу у встановлені законом строки у звязку з перебуванням у ремонті не заслуговують на увагу з таких підстав.

За правилами ч 2 ст. 95 МК України до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається: 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Статтею 192 МК України передбачено заходи, що вживаються у разі аварії чи дії обставин непереборної сили під час перевезення товарів, одним з яких є обовязок терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених, зокрема, статтею 470 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Згідно з п. 2 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31 травня 2012 року № 657 (далі Порядок), аварія небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи; обставини непереборної сили надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема, стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.

Залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції (п. 3 Порядку).

Аналіз наведених положень закону дає підстави для висновку, що законодавством України передбачено виключні випадки та умови, коли перевищення встановленого ст. 95 МК України строку доставки транспортних засобів більше ніж на десять діб, тобто вчинення порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, не тягне за собою відповідальності.

Однак, будь-які належні та допустимі докази на підтвердження того, що виконанню позивачем взятих на себе обовязків по вивезенню транспортного засобу у встановлений законом строк транзитних перевезень перешкодили аварія, обставини непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, у звязку з чим автомобіль перебував у ремонті, в матеріалах справи відсутні, що в судовому засіданні позивач не заперечував та вказував, що жодних документальних підтверджень перебування автомобіля у несправному стані та його ремонту у нього немає.

Про наявність вищевказаних обставин відповідно до вимог ст. 192 МК України та п. 5 Порядку позивач орган доходів і зборів (митний орган) до закінчення встановленого строку транзитного перевезення ні в письмовій, ні в усній формі не повідомляв, що підтвердив у судовому засіданні.

Крім цього, ремонт транспортного засобу не є перешкодою для його вивезення за межі митної території України за допомогою інших способів та засобів (наприклад, на лафеті, на іншому транспортному засобі тощо), оскільки законодавством не передбачено обовязкове вивезення транспортного засобу власним ходом, а лише встановлено строк (10 діб) для його доставки в митний орган.

Покликання позивача на те, що його не було повідомлено про час і місце розгляду справи і оскаржувану постанову винесено у його відсутності спростовуються наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 33 на зв.), відповідно до якого повідомлення про розгляд справи 04 листопада 2015 року він отримав 29 жовтня 2015 року. Заяву про відкладення розгляду справи не подавав, а тому у відповідача були всі підстави розглянути справу за його відсутності.

Додану до позовної заяви виписку із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого (а.с. 8) на підтвердження поважності причин неявки на розгляд справи у звязку з перебуванням 04 листопада 2015 року на амбулаторному лікуванні суд до уваги не бере, оскільки вона не заповнена повністю належним чином та видана на інше прізвище - «Мазорук», а не «Мазурук», як у позивача.

Наявність депортації з ОСОБА_4, на що також посилався позивач як на обгрунтування неможливості вивезення транспортного засобу, не впливають на законність оскаржуваної ним постанови, оскільки він не позбавлений був можливості вивезти автомобіль через митний пост в іншу державу, зокрема, в ОСОБА_4 Білорусь.

Доводи позивача про те, що оскаржувану постанову винесено після закінчення передбачених ст. 38 КУпАП строків накладення адміністративного стягнення є безпідставними, оскільки не грунтуються на вимогах закону.

Згідно з ст. 522 МК України справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468 - 470, 474, 475, 477 - 481, 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

За змістом ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Враховуючи, що транспортний засіб на митну територію України позивачем ввезено 21 травня 2015 року, останнім днем для його вивезення було 31 травня 2015 року, правопорушення, у вчиненні якого позивача визнано винуватим, вважається вчиненим на 11 день з моменту ввезення транспортного засобу, тобто 01 червня 2015 року, то останнім днем для притягнення до відповідальності за порушення ч. 3 ст. 470 МК України відповідно є 01 грудня 2015 року.

З огляду на вказане суд вважає, що оскаржувану постанову від 04 листопада 2015 року винесено в межах передбачених ст. 467 МК України строків накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил.

За таких обставин справи та відповідно до зазначених вище норм матеріального права суд дійшов висновку, що оскаржувана позивачем постанова винесена уповноваженою на те особою з дотриманням вимог закону, у звязку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Жодних належних, допустимих та беззаперечних доказів на спростування вищевказаного та підтвердження незаконності оскаржуваної постанови позивач суду не надав.

На підставі ст.ст. 95, 192, 522, 467, 470 МК України та керуючись ст.ст. 71, 158, 159, 160, 161, 163, 171-2, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до заступника начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_3 про скасування постанови в справі про порушення митних правил № 1501/20502/2015 від 04 листопада 2015 року відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий