Справа № 805/1376/15-а
Суддя: Василенко Любов Андріївна
Дата ухвалення: 2015-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кошкош О.О.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року справа №805/1376/15-а

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенко Л.А., суддів Гайдара А.В., Ханової Р.Ф.,

при секретареві судового засідання Томах О.О.,

з участю представника відповідача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції м.Маріуполя Головного управління Міндоходів у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 8 червня 2015 року у справі №805/1376/15-а за позовом Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції м.Маріуполя Головного управління Міндоходів у Донецькій області до приватної установи «Санаторій Металург» про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 8 червня 2015 року позов Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції м.Маріуполя Головного управління Міндоходів у Донецькій області (далі Жовтнева ОДПІ м.Маріуполя) до приватної установи «Санаторій Металург» (далі ПУ «Санаторій Металург») про стягнення заборгованості, задоволено частково, а саме: стягнуто з приватної установи «Санаторій Металург» з розрахункових рахунків у банках, які його обслуговують, кошти за податковим боргом зі сплати орендної плати за землю в розмірі 260390,72 грн. В задоволені іншої частини позовних вимог за період з травня по грудень 2014 року відмовлено з тих підстав, що відповідно до ст. 6 Закону України від 02.09.2014 року №1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», ст.1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VII та розпорядження Кабінету Міністрів України №1053-р від 30.10.2014 року відповідач звільняється від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності під час проведення антитерористичної операції за період з 13 квітня 2014 року до дати набрання чинності Указом Президента України про завершення антитерористичної операції (а. с. 54-55).

Позивачем на зазначену постанову подано апеляційну скаргу в частині незадоволених позовних вимог, просив скасувати постанову суду в цій частині, у звязку з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а. с. 59-60).

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, а постанову суду залишити без змін.

Колегія суддів, заслухала суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідила матеріали справи, обговорила доводи апеляційної скарги і дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що приватна установа «Санаторій Металург» є юридичною особою, включене до ЄДРПОУ за номером 25096509, знаходиться на податковому обліку Жовтневій ОДПІ м.Маріуполя, зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

12 лютого 2014 року приватною установою «Санаторій Металург» до Жовтневої ОДПІ м.Маріуполя подана податкова декларація з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік, відповідно до якої відповідач щомісячно зобовязаний сплачувати нараховану орендну плату за землі державної або комунальної власності, а саме з січня по листопад 2014 року по 62941,52 грн. щомісячно, у грудні 62941,48 грн. (а.с. 9-11).

На підставі ст.19-1 розділу І та ст.100 глави 9 розділу ІІ Податкового кодексу України, між Жовтневою ОДПІ м.Маріуполя та ПУ «Санаторій Металург» укладено договір №1 від 29.07.2014р. про розстрочення податкового боргу та договори про розстрочення грошових зобовязань (№2 від 29.07.2014р., №9 від 26.08.2014р., №15 від 29.09.2014р., №18 від 29.10.2014р.) (а. с. 15-24).

Згідно витягу з облікової картки платника податків, відповідач не сплачував розстрочені суми податкового боргу та грошових зобовязань з лютого по грудень 2014 року у розмірі 692356,68 грн.

10 вересня 2014 року Жовтневою ОДПІ м.Маіуполя проведена камеральна перевірка з питань дотримання вимог податкового законодавства по орендній платі за землю по ПУ «Санаторій Металург», за результатами якої складено акт №17/15-114-15/25096509 (а.с. 25-26).

Висновками цього акту встановлені порушення п.287.3 ст.287 Податкового кодексу України, а саме, несвоєчасна сплата податкового зобовязання за жовтень 2013 року, грудень 2013 року та за січень 2014 року. Відповідальність за встановлені порушення передбачена п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України (а. с. 25).

На підставі акту перевірки винесено податкове повідомлення-рішення № від 11.09.2014 року, яким до відповідача застосований штраф у розмірі 10% на суму 8631,08 грн., у звязку з порушенням строків сплати грошового зобовязання (а. с. 28).

02.10.2014р. податковим органом виставлено відповідачу податкову вимогу форми «Ю» на суму штрафних санкцій 8631,08 грн. (а. с. 30).

У звязку із частковою сплатою у розмірі 50 грн., сума штрафних санкцій складає 8581,08 грн.

Крім того, оскільки платник податків несвоєчасно сплачував податкові зобовязання, у відповідності до п.129.4 ст.129 Податкового кодексу України відповідачу нараховано пеню, яка обліковується згідно витягу з облікової картки в розмірі 43,64 грн.

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи та не є спірними.

Спірним у справі при апеляційному перегляді є наявність підстав для звільнення відповідача в період з травня до грудня 2014 року від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності під час проведення антитерористичної операції.

Відповідно до п.286.2 ст. 286 Податкового кодексу України (далі ПК України) платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця ( п. 287.3 ст. 287 ПК України).

Відповідачем порушено строк сплати орендної плати за землю відповідно до самостійно визначених грошових зобовязань за період з травня до грудня 2014 року включно, що підтверджується матеріалами справи.

При цьому колегія суддів зазначає, що Закон України від 02.09.2014 № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі Закон №1669) визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Згідно норм статті 6 Закону № 1669 під час проведення антитерористичної операції суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, звільнено від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

За приписами ст. 1 Закону № 1669 період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення ОСОБА_3 національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення ОСОБА_3 національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Тобто, для застосування положень Закону № 1669 та норм ПК України необхідно дотримуватися двох умов одночасно: періоду дії законів та території, визначеної переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Щодо періоду, то Закон №1669 продовжує свою дію в часі, оскільки Указ Президента України "Про рішення ОСОБА_3 національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" № 405/201 виданий 14 квітня 2014 року, а Указ про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України Президентом України не видавався.

Спірним є питання щодо визначення території.

Пунктом 5 ст. 11 Закону № 1669 передбачено обов'язок Кабінету Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення ОСОБА_3 національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 р. № 405/2014 у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

На виконання абзацу 3 п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1669, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р до зазначених населених пунктів належить м. Маріуполь Донецької області (п/п 20 п. 1), в якому розташований Санаторій «Металург».

В подальшому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція".

Кабінет Міністрів України 2 грудня 2015 року розпорядженням № 1275-р затвердив перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція (далі - Перелік), і пунктом 3 вказаного розпорядження визнав такими, що втратили чинність, розпорядження КМУ від 30.10.2014 року № 1053-р та від 05.11.2014 року № 1079-р.

Позивач вважає, що є суб'єктом правовідносин, для врегулювання яких необхідно застосувати розпорядження КМУ, оскільки внаслідок його прийняття у нього виникає право щодо звільнення від виконання обов'язків, визначених нормами ПК України щодо орендної плати за землю в силу ст.6 Закону №1669.

Колегія суддів вважає, що Перелік від 2.12.2015 року підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки Законом № 1669 визначено коло субєктів і особливості застосування закону, а саме: з моменту початку АТО. Тим більше, що новий Перелік уточнює раніше прийнятий і не є остаточним.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позову, так як положення Закону № 1669 є нормами прямої дії і передбачають для платників орендної плати за землю звільнення від виконання своїх обовязків на період з 14.04.2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Розпорядження Кабінету Міністрів є підзаконним нормативно-правовим актом.

Його юридична чинність не має такої ж загальності та верховенства, як безпосередньо Закон № 1669, проте воно забезпечує виконання закону шляхом конкретизованого нормативного регулювання всього комплексу суспільних відносин.

Юридична чинність підзаконних нормативних актів залежить від становища органів держави, які видають ці акти, Їх компетенції, а також характеру і призначення самих актів. Акт нижчої державної інстанції повинен знаходитися «під законом», якому він покликаний відповідати.

У даному випадку розпорядження містять вторинні (похідні) норми, що розкривають і конкретизують первинні норми, приймаються на їх підставі, спрямовані на їх виконання. Затверджений Урядом Перелік визначив субєктів, на яких розповсюджується спеціальне законодавство про проведення АТО. Само по собі розпорядження № 1275-р має певне правове навантаження встановлення субєктів застосування Закону № 1669 та не створює самостійних правових наслідків, а підлягає системному правозастосуванню у контексті положень Закону № 1669.

За змістом ч. 1 ст. 58 Конституції України термін "відповідальність" необхідно розуміти як встановлені законом та іншими нормативно-правовими актами санкції. Санкція - це заходи відповідальності, що застосовуються державою за порушення передбачених нормою права зобов'язань і вимог, а також з метою захисту інтересів суспільства і держави, прав і свобод людини та організацій (тобто юридичних осіб), правопорядку.

Преамбулою Закону № 1669 встановлено, що цей закон прийнятий з метою забезпечення підтримки в тому числі субєктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

З огляду на встановлені обставини та норми матеріальних законів наведених вище колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що відповідач звільняється від виконання своїх обов'язків з орендної плати за землю за спірний період, а саме, з травня 2014 року до грудня 2014 року, а також відповідальність, штрафи та фінансові санкції, за невиконання цих обов'язків до нього не застосовуються.

Відповідно до ч.1 ст.195 Кодексу адміністративного судочинства України, судом апеляційної інстанції переглянуто судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. В частині задоволених позовних вимог постанова суду не оскаржена.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що спір за суттю вирішений вірно, доводи апеляційної скарги апелянта не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, підстави для скасування судового рішення відсутні.

Ухвала в повному обсязі складена 18 грудня 2015 року.

Керуючись ст.195 ч.1, ст.196, ст.198 ч.1 п.1, ст.205 ч.1 п.1, ст. 212, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції м.Маріуполя Головного управління Міндоходів у Донецькій області залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 8 червня 2015 року у справі №805/1376/15-а за позовом Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції м.Маріуполя Головного управління Міндоходів у Донецькій області до приватної установи «Санаторій Металург» про стягнення заборгованості залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дати складання її в повному обсязі.

Колегія суддів Л.А. Василенко

ОСОБА_4

ОСОБА_3