Справа № 352/135/15а,2а/352/17/15
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року Справа № 876/2746/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області на постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 18 лютого 2015 року в адміністративній справі за позовом прокурора Тисменицького району Івано-Франківської області в інтересах ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії,

встановив :

У січні 2015 року прокурор Тисменицького району Івано-Франківської області звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 із адміністративним позовом до відповідача УПФ України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області у якому просив: 1) визнати протиправними дії та зобов'язати відповідача нарахувати ОСОБА_1 додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю, виходячи із розміру 5% та виплатити недоотриману різницю з 01.03.2012 р. по 01.12.2014 р.; 2) зобов'язати відповідача нарахувати ОСОБА_1 14% доплати за понаднормовий стаж і різницю доплатити, починаючи з 01.03.2012 р. по 01.12.2014 р..

Відповідач з позовними вимогами не погодився, в суді першої інстанції подав письмові заперечення, в якому просив відмовити у задоволенні позову.

Постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 18.02.2015 року адміністративний позов задоволено. Визнано неправомірними дії УПФ України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області при нарахуванні і виплаті ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Зобов'язано УПФ України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області нарахувати ОСОБА_1 додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю, виходячи із розміру 5% та виплатити недоотриману різницю з 01.03.2012 р. по 01.12.2014 р.. Зобов'язано УПФ України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області нарахувати ОСОБА_1 14% доплати за понаднормовий стаж і різницю доплати, починаючи з 01.03.2014 р. по 01.12.2014 р..

З цією постановою суду від 18.02.2015 р. не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги апелянт посилається на те, що позивач у вересні 1995 р. переїхав на проживання в с. Вільшаниця Тисменицького району Івано-Франківської області, яка не відноситься до зони посиленого радіоекологічного контролю, у зв'язку з чим позивач втратив право на додаткову пенсію, передбачену ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Крім цього, звертає увагу апелянт на те, що позивачу проводиться виплата доплати за понаднормовий стаж в розмірі 10% розміру пенсії, з урахуванням вимог ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Також звертає увагу апелянт на те, що при зверненні до суду з позовними вимогами було порушено ст. 99 КАС України.

За наслідками апеляційного розгляду апелянт просить скасувати постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 18.02.2015 року та прийняти рішення про відмову в задоволенні позову.

Позивач ОСОБА_1 подав заперечення на апеляційну скаргу, де просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі та з'явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави і межі апеляційної скарги, вважає, що таку апеляційну скаргу слід задоволити частково.

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 має статус потерпілого внаслідок аварії на ЧАЕС, четвертої категорії, та у період з 01.11.1994 р. по 31.05.1995 р. отримував пенсію по інвалідності ІІ групи (а.с. 6, 10).

Також встановлено, що 15.10.2014 р. ОСОБА_1 звернувся до УПФ України в Тисменицькому районі зі заявою щодо проведення перерахунку додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю та доплати за понаднормовий стаж, однак відповідач відмовив у задоволенні цієї заяви (а.с. 11, 12).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо права ОСОБА_1 на додаткову пенсію, передбачену ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з врахуванням наступного.

Відповідно до ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розмір щомісячної додаткової пенсії особам, віднесеним до 4 категорії становить 5% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

З матеріалів справи видно, що твердження відповідача про втрату ОСОБА_1 права на додаткову пенсію передбачену ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ґрунтується на тому, що у 1995 р. ОСОБА_1 виїхав з території посиленого радіоекологічного контролю.

З цього приводу судом першої інстанції об'єктивно встановлено та враховано, що ОСОБА_1 з 1986 р. по 1995 р. проживав в смт. Бородянка Київської області, що відноситься до зони посиленого радіоекологічного контролю, у зв'язку з чим йому надано посвідчення серії НОМЕР_1, яке підтверджує статус потерпілого внаслідок аварії на ЧАЕС четвертої категорії та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Вказане посвідчення є безстроковим та дійсним.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо обов'язку відповідача здійснювати нарахування та виплату позивачу додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю відповідно до ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Однак, суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог за період з 01.03.2012 р. по 01.12.2014 р. включно.

Так, відповідно до ст.99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Згідно матеріалів справи, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом 22.01.2015 року та не навів поважності причин пропуску строку звернення до суду за період до 22.07.2014 року. Тому, пропуск шестимісячного строку звернення до адміністративного суду є підставою для залишення без розгляду позовних вимог за період з 01.03.2012 року по 21.07.2014 року включно.

Окрім того, вирішуючи питання про зобов'язання нарахувати та виплатити позивачу додатку пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, суд, у разі відсутності спору про право особи на отримання таких виплат або встановлення такого права в судовому порядку, не має підстав обмежувати орган, відповідальний за здійснення їх нарахування і виплати, певним часовим проміжком, якщо не відбулося змін у законодавстві (згідно п. 12 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №8 від 19.12.2011р.).

Крім цього, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовної вимоги про зобов'язання відповідача нарахувати ОСОБА_1 14% доплати за понаднормовий стаж відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням наступного.

Матеріалами справи підтверджується і не заперечується сторонами по справі, що ОСОБА_1 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка призначена з урахуванням загального стажу роботи 35 років 2 місяці 16 днів (а.с. 7-9).

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам - пенсія за віком збільшується на 1% розміру пенсії, обчисленої відповідно до ст.27 цього Закону, але не більше як на 1% мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Таким чином, відповідачем правомірно здійснюється виплата доплати за понаднормовий стаж в розмірі 10 % розміру пенсії, обчисленої відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова суду від 18.02.2015 р. винесена з частковим порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому постанову суду першої інстанції слід скасувати і прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задоволити частково, а частину позовних вимог залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 202, 203, 205, 207, 254 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області - задоволити частково.

Постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 18 лютого 2015 року в адміністративній справі за позовом прокурора Тисменицького району Івано-Франківської області в інтересах ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії - скасувати.

Позовні вимоги прокурора Тисменицького району Івано-Франківської області в інтересах ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, за період з 01 березня 2012 року по 21 липня 2014 року включно - залишити без розгляду.

Позовні вимоги прокурора Тисменицького району Івано-Франківської області в інтересах ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, за період із 22 липня 2014 року - задоволити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області щодо ненарахування ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі 5% прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, відповідно до ч.3 ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі 5% прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, відповідно до ч.3 ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з 22 липня 2014 року.

В задоволенні решта позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Р.Й. Коваль

Н.М. Судова-Хомюк

Повний текст постанови виготовлено та підписано 21.12.2015 року.