Справа № 815/4594/15
Суддя: Балан Я. В.
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4594/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2015 року

11 год. 59 хв.

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Балан Я.В.,

при секретарі судового засідання - Лопатюк Ю.А.

за участю сторін:

представник позивача - ОСОБА_1 (за довіреністю)

представник відповідача - ОСОБА_2 (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Олімпекс Купе Інтернешнл () до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень № НОМЕР_1 від 12.06.2015 року, згідно якого нарахований податок на додану вартість у сумі 5 850 781 грн. 00 коп. та застосовані штрафні санкції з цього податку у сумі 2 925 391 грн. 00 коп. та № НОМЕР_2 від 12.06.2015 року, згідно якого зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 111 882 грн. 00 коп., -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернулось з адміністративним позовом ТОВ Олімпекс Купе Інтернешнл до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішеня № НОМЕР_1 від 12.06.2015 року, згідно якого нарахований податок на додану вартість в сумі 5 850 781 грн. 00 коп. та застосовані штрафні санкції з цього податку в сумі 2 925 391 грн. та скасування податкового повідомлення-рішеня № НОМЕР_2 від 12.06.2015 року, згідно якого зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 111 882 грн. 00 коп

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що всі господарські правовідносини, що мав позивач з контрагентами дійсно мали місце, за цими операціями в позивача наявні первинні документи та відсутні будь-які підстави для висновку про порушення позивачем норм чинного законодавства. Твердження ДПІ не мають реального характеру, не відповідають дійсності та спростовуються наданими до перевірки документами. Позивач вважає, що оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями відповідач фактично намагається покласти на позивача відповідальність за дії інших субєктів господарювання.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити посилаючись на обґрунтування викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та заперечував проти його задоволення з підстав того, що податкові повідомлення-рішення винесені на законних підставах, в межах та у спосіб, передбачений законодавством України, оскільки під час перевірки були встановлені недоліки в первинних документах, що унеможливлює встановити звязок між наданими контрагентами послугами для ТОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл» та її господарською діяльністю, а самі договори укладені між ТОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл» та контрагентами не були спрямовані на якісе та своєчасе виконання зобовязань перед постачальником, а були укладені лише для збільшення валових витрат та податкового кредиту ТОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл».

Заслухавши пояснення представників сторін, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі направлень, виданих ДПІ у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області від 28.04.2015 №86/15-54-22-04 та від 28.04.2015 №87/15-54-22-02, а також наказу ДПІ у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області від 28.04.2015 №179 була проведена позапланова виїзна перевірка ТОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл» () з питань взаємовідносин з: ТОВ «ОСОБА_3 груп Україна (), ТОВ «ТВД Солос» (), ПП «Хлібтранс-2» () та СФГ «Вікторія» ().

Актом перевірки від 25.05.2015 № 1101/15-54-22-04/20005502 (т. 1, а.с. 11-65) встановлено, що ТОВ «ТОВ Олімпекс Купе Інтернешнл»:

- порушило п.198.1, п. 198.2, п. 198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість ТОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл» () у сумі 5 835 781грн., в тому числі по періодам: листопад 2014 року занижено у сумі 1 509 861 грн., грудень 2014 року занижено у сумі 4 340 920 грн. та завищення відємного значення між сумою податкового зобовязання та податкового кредиту поточного звітного (податковоо) періоду з податку на додану вартість за грудень 2014 року на суму 111 882 грн.

На підставі вказаного акту відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № від 12 червня 2015 року, щодо нараховання податоку на додану вартість в сумі 5850781 грн. та застосовані штрафні санкції з цього податку в сумі 2925391 грн.

- № від 12.06.2015 року, щодо зменшення розміру відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 111882.

Судом встановлено, що перевіркою повноти декларування сум податку на додану вартість відповідачем було встановлено розбіжності між сумами податкових зобовязань контрагентів ТОВ «ОСОБА_3 груп Україна (), ТОВ «ТВД Солос» (), ПП «Хлібтранс-2» () та СФГ «Вікторія» (). та сумою податкового кредиту позивача з вказаним контрагентами за період листопад-грудень 2014 року у сумі 5 835 781грн.

Таким чином, відповідачем зроблено висновок, що правочини нібито укладені між ТОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл» та зазначеними контрагентами не спричинили реального настання юридичних наслідків, а відтак вбачається проведення фінансових потоків спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобовязання, мають ознаки фіктивності, операції здійснюються через ланцюг посередників з метою штучного формування валових витрат та податкового кредиту, не мають реального товарного характеру та якими не підтверджується реальність здійснення фінансово-господарської діяльності.

В матеріалах справи наявні договори: договір поставки від 01.11.2014 №01/11/14, укладений між ТОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл» та ТОВ «ОСОБА_3 Україна»; договір поставки від 01.12.2014 №71-12, укладений між ТОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл» та ПП «Хлібтранс-2»; договір купівлі-продажу від 20.11.2014 №20/11-143С, укладений між ТОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл» та СФГ «Вікторія». Крім цього «Олімпекс Купе Інтернешнл» мало взаємовідносини з ТОВ «ТДВ «Солос».

На підтвердження реальності та дійсності господарських операцій, які виникли між «Олімпекс Купе Інтернешнл» та зазначеними контрагентами позивач надав копії: платіжних доручень, податкових накладних, видаткових накладних, товарно-транспорних накладних, виписок по рахунку, штатний розклад, договори оренди рухомого і нерухомого майа, сертифікати відповідності послуг та картки бухгалтерського рахунку. (т. 1 а.с. 89-166, 209-247; т. 2 а.с. 1-140, 159-189)

Відповідно до п. 198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту, зокрема, виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів ( у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунку платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України передбачений обовязок платника податку надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, яка відповідно до п. 21.7 ст. 201 цього Кодексу виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Податкова накладна, відповідно до приписів п. 201.4 ст. 201 Податкового кодексу України, складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобовязань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.

Згідно з приписами п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Не відносяться до податкового кредиту, відповідно п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Дослідивши надані позивачем письмові докази, з урахуванням наведених норм податкового законодавства, судом зясовано, що ТОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл» цілком обґрунтовано відповідно до п.п. 198.6 п. 198 ст. 198 Податкового кодексу України віднесло до податкового кредиту за період листопад-грудень 2014 року суму податку на додану вартість, підтверджену відповідними документами, у тому числі податковими накладними, платіжними документами тощо.

Укладені угоди між позивачем та його контрагентами є дійсними та виконаними сторонами про що свідчать наявні в матеріалах справи документи; на час укладання та виконання господарських зобовязань контрагенти були належним чином зареєстрованими як субєкти підприємницької діяльності та мали свідоцтва платників податку на додану вартість.

Таким чином, суд погоджується з твердженнями позивача щодо повного виконання договірних зобовязань з ТОВ «ОСОБА_3 груп Україна (), ТОВ «ТВД Солос» (), ПП «Хлібтранс-2» () та СФГ «Вікторія» (), про що свідчить наявна в матеріалах справи первинна документація, крім того, вважає за необхідне зазначити, що посилання відповідача на неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ТВД «Солос», як на підставу встановлення порушень податкового законодавства позивача суд вважає недоцільними, з урахуванням того, що жодна норма Податкового Кодексу України не вимагає від платника податків контролювати сплату своїм контрагентом до бюджету податків та ведення ним бухгалтерського та податкового обліку. Контроль за дотриманням платниками податків податкового законодавства та своєчасну сплату ними податків покладений на органи державної податкової служби.

В процесі встановлення обставин у справі, судом зясовано, що в діях позивача щодо віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту відсутні будь-які порушення норм податкового законодавства чинного на час виникнення спірних правовідносин.

Наявна в матеріалах справи первинна документація складена без порушень, містить необхідний обсяг інформації про виконувані роботи/послуги, що дає можливість стверджувати про реальний характер господарських операцій позивача.

Суд також зазначає, що якщо контрагентом платника, податковий облік ведеться із порушенням вимог чинного законодавства, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для притягнення до відповідальності платника податків який має документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту та валових витрат. Отже, за загальним правилом несплата податку на додану вартість продавцем і його постачальниками сама по собі не є підставою для зменшення податкового кредиту або відмови у відшкодуванні зазначеного податку покупцю, який відніс до податкового кредиту суми податку на додану вартість, сплачену продавцю разом із ціною товару (послуги).

Така позиція узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини. Так, Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні по справі «БУЛВЕС АД» проти Болгарії» (заява № 3991/03) зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобовязань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності. Вищевикладене також підтверджене постановою Верховного Суду України у справі № 21-42а10 від 31.01.2011 року, головуючого судді Панталієнка П.В.

Оскільки порушення вимог чинного законодавства при здійсненні позивачем податкового обліку з податку на додану вартість відсутні, тому донарахування податковим органом податкового зобовязання було безпідставним та необґрунтованим.

На підставі встановлених обставин, з урахуванням наведених норм законодавства, суд дійшов висновку про неправомірність прийняття відповідачем податкових повідомленнь-рішеннь № від 12 червня 2015 року, щодо нараховання податоку на додану вартість в сумі 5850781 грн. та застосовані штрафні санкції з цього податку в сумі 2925391 грн. та № від 12.06.2015 року, щодо зменшення розміру відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 111882, оскільки в судовому засіданні позивачем доведено дотримання всіх умов, встановлених чинним законодавством, під час формування податкового кредиту за рахунок сум податку на додану вартість сплачених у ціні товару по взаємовідносинам з ТОВ «ОСОБА_3 груп Україна (), ТОВ «ТВД Солос» (), ПП «Хлібтранс-2» () та СФГ «Вікторія» (), що є критеріями, за наявності яких виникає право на формування податкового кредиту. Суми податку на додану вартість, за рахунок яких було сформовано податковий кредит підтверджені відповідними первинними документами. За таких обставин податкові повідомлення-рішення № від 12 червня 2015 року, щодо нараховання податоку на додану вартість в сумі 5850781 грн. та застосовані штрафні санкції з цього податку в сумі 2925391 грн. та № від 12.06.2015 року, щодо зменшення розміру відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 111882 підлягають скасуванню, як такі, що прийняті з порушенням норм чинного податкового законодавства.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог п. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Суд оцінюючи надані у справу докази, виходить із принципів адміністративного судочинства - змагальність, диспозитивність та офіційне зясування всіх обставин справи, згідно із яким розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, оцінюючи надані сторонами у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем доведено правомірність формування податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «ОСОБА_3 груп Україна (), ТОВ «ТВД Солос» (), ПП «Хлібтранс-2» () та СФГ «Вікторія» (), оскільки задекларовані ТОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл» суми податку на додану вартість по взаємовідносинам із вказаним контарегнтом за грудень-листопад 2014 року підтверджені належним чином оформленою первинною документацією, яка також підтверджує реальність здійснюваних операцій (виконання робіт, надання послуг) та фактичну їх виконаність. За таких обставин, винесені відповідачем податкові повідомлення-рішення № від 12 червня 2015 року, щодо нараховання податоку на додану вартість в сумі 5850781 грн. та застосовані штрафні санкції з цього податку в сумі 2925391 грн. та № від 12.06.2015 року, щодо зменшення розміру відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 111882 є протиправним та підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись Податковим кодексом України, ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 71, 86, 94, 159-164, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Олімпекс Купе Інтернешнл () до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень № НОМЕР_1 від 12.06.2015 року, згідно якого нарахований податок на додану вартість у сумі 5 850 781 грн. 00 коп. та застосовані штрафні санкції з цього податку у сумі 2 925 391 грн. 00 коп. та № НОМЕР_2 від 12.06.2015 року, згідно якого зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 111 882 грн. 00 коп. задовольнити повністю.

Податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 12.06.2015 року, згідно якого нарахований податок на додану вартість у сумі 5 850 781 грн. 00 коп. та застосовані штрафні санкції з цього податку у сумі 2 925 391 грн. 00 коп. скасувати.

Податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 12.06.2015 року, згідно якого зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 111 882 грн. 00 коп. скасувати.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Олімпекс Купе Інтернешнл () витрати зі сплати судового збору у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Постанова суду може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено та підписано суддею 16 грудня 2015 року.

Суддя Я.В. Балан

.