Справа № 2-а/463/90/15
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року Справа № 876/11309/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Личаківського районного суду м. Львова від 13 жовтня 2015 року в адміністративній справі за позовом Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

встановив:

У квітні 2015 року позивач Управління соціального захисту ДГП Львівської МР звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_1, в якому просив стягнути з відповідача кошти надміру виплачені у вигляді державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї у сумі 11639,91 грн. на рахунок позивача.

Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 13.10.2015 року позов задоволено. Стягнено з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту ДГП Львівської МР надміру виплачені кошти у вигляді допомоги малозабезпеченій сім'ї в сумі 11639,91 грн..

З цією постановою суду першої інстанції не погодилась відповідач та оскаржила її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що постанова суду винесена з неповним дослідженням обставин справи, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги апелянт посилається на те, що станом на час подання відомостей про доходи та майно до Личаківського відділу соціального захисту управління соціального захисту ДГП Львівської МР на кожного члена сім'ї припадало менше 21 кв.м. та додатково 10,5 кв.м. на сім'ю. Таким чином, вважає апелянт, що відповідач на законних підставах отримала призначену їй допомогу як малозабезпеченій сім'ї.

За наслідками апеляційного розгляду апелянт просить скасувати постанову Личаківського районного суду м. Львова від 13.10.2015 року та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі і з'явилися в засідання суду, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави і межі апеляційної скарги, вважає, що таку апеляційну скаргу слід задоволити частково.

Так, судом встановлено, що на підставі заяв відповідачки від 27.09.2013 р., 07.04.2014 р. та 10.10.2014 р. Личаківським відділом соціального захисту управління соціального захисту ДГП Львівської МР відповідачці було призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям на періоди з 01.09.2013 р. до 28.02.2014 р., з 01.04.2014 р. до 30.09.2014 р. та з 01.10.2014 р. до 31.03.2015 р. (а.с. 3-14).

25.11.2014 року Личаківським відділом соціального захисту управління соціального захисту ДГП Львівської МР проведена перевірка правильності та повноти інформації, наданої для призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям ОСОБА_1. На підставі висновків проведеної перевірки виявлено, що заявниця не подала інформацію про другу квартиру АДРЕСА_1, внаслідок чого відповідачу надміру була виплачена державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям з 01.09.2013 р. по 31.11.2014 р. в сумі 12139 грн. (а.с. 20).

Також встановлено, що Личаківський відділ соціального захисту управління соціального захисту ДГП Львівської МР надсилав відповідачу повідомлення № 2605/09-10491 від 05.12.2014 р., № 2605/09-51 від 12.01.2015 р., № 2605/09-2790 від 20.02.2015 р. щодо повернення переплаченої суми державної соціальної допомоги у розмірі 12139,91 грн. (а.с. 21, 22, 23).

Також зі змісту позовних вимог видно, що 30.12.2014 р. відповідач сплатила 500 грн., таким чином сума надміру виплачених коштів ОСОБА_1 в розмірі 11639,91 грн. залишається непогашеною.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що при вирішенні даного адміністративного позову про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача суми надміру виплаченої державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї, судом першої інстанції не враховано наступного.

Відповідно до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч.2 ст.4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Також згідно ст.17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Статтею 3 КАС України визначено, що справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду, а відповідач - це суб'єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Частиною 3 статті 6 КАС України передбачено, що суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду лише у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Крім цього, статтею 50 КАС України передбачено, що відповідачем в адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

Із змісту наведених вище правових норм зумовлюється висновок про те, що суттю адміністративного судочинства є судовий контроль за діяльністю суб'єктів владних повноважень у сфері дотримання прав та свобод громадян та юридичних осіб за допомогою процесуального закону. Однією з визначальних особливостей КАС є те, що позивачем в адміністративній справі може бути фізична чи юридична особа, чиї права, свободи чи інтереси вони вважають порушеними, а відповідачем - суб'єкт владних повноважень. Однак суб'єкт владних повноважень може бути позивачем, а фізична чи юридична особа, які не є суб'єктом владних повноважень, може бути відповідачем лише у випадках, передбачених Конституцією та законами України. При цьому, юрисдикція адміністративних судів поширюється на ті спори, для яких законом не встановлений інший порядок судового вирішення.

Із суті розглядуваного позову видно, що такий спір стосується вимог позивача Управління соціального захисту ДГП Львівської МР про стягнення із відповідача ОСОБА_1 надміру отриманої державної допомоги малозабезпеченим сім'ям у розмірі 11639,91 грн.. Тобто заявлений позов подано з метою стягнення грошових коштів, які стали власністю відповідача.

У розглядуваному спорі відсутній публічно-правовий характер, а подача такого позову суб'єктом владних повноважень не містить ознак здійснення таким позивачем владних управлінських функцій у розглядуваних правовідносинах.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що ініційований позивачем судовий спір стосується вимог про (стягнення) відшкодування шкоди і відноситься до компетенції судів цивільної юрисдикції.

Аналогічна правова позиція відображена у висновках Верховного Суду України, зокрема у постанові від 22.09.2015 року по справі № п/811/3781/14.

Згідно ст.244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Відповідно до ст.203 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і провадження у справі закривається з підстав, встановлених статтею 157 цього Кодексу.

Згідно ст.157 КАС України, суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанову суду першої інстанції слід скасувати і провадження по адміністративній справі закрити.

Позивачу слід роз'яснити, що розгляд заявленого спору належить до юрисдикції цивільного суду.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 203, 205, 206, 254 КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволити частково.

Постанову Личаківського районного суду м. Львова від 13 жовтня 2015 року в адміністративній справі за позовом Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення коштів - скасувати.

Закрити провадження в адміністративній справі за позовом Управління соціального захисту департаменту Гуманітарної політики Львівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Р.Й. Коваль

Н.М. Судова-Хомюк

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 21.12.2015 року.