Справа № 2-а-1039/10
Суддя: Хочина А. І.
Дата ухвалення: 2010-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

іменем України

02 березня 2010 року Кролевецький районний суд Сумської області

у складі: судді Ольховик А.І.,

за участі секретаря с/з ОСОБА_1,

з участю

прокурора Мусіяки В.В.,

позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кролевець справу за адміністративним позовом прокурора Кролевецького району в інтересах ОСОБА_2 до управління Пенсійного Фонду України в Кролевецькому районі про визнання дій незаконними і такими, що порушують його права на соціальний захист, зобовязання зробити перерахунок призначеної державної та додаткової пенсій відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,-

в с т а н о в и в:

прокурор Кролевецького району Сумської області звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 з адміністративним позовом до ОСОБА_3 Пенсійного Фонду України в Кролевецькому районі Сумської області про визнання протиправними дій та зобовязання провести перерахунок та виплату призначеної пенсії.

Прокурор свої позовні вимоги мотивує наступним чином.

Позивач ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалідом ІІ групи і його захворювання повязане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

З 08.02.2008 року ОСОБА_2 отримує пенсію по інвалідності та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 94 грн. Пенсія ОСОБА_2 обчислена відповідно до ч. 3 ст. 54 Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з врахуванням змін внесених Законом України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року, якою передбачено, що розмір пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим для учасників ліквідації у 1986 році по ІІ групі інвалідності 200% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, обчислена відповідно до ст. 50 цього Закону зі змінами у розмірі 20% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

09.01.2009 року позивач звернувся до УПФУ в Кролевецькому районі з проханням провести перерахунок його державної пенсії, відповідно до ч.4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у передбаченому законом розмірі - 8 мінімальних пенсій за віком.

Однак УПФУ відмовило ОСОБА_2 у перерахунку пенсії посилаючись на те, що пенсія йому нараховується у належних розмірах без порушень законодавства.

На думку прокурора, пенсія позивача ОСОБА_2 повинна обраховуватися виходячи із положень ч.4 ст. 54 Закону "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" без урахування змін, внесених Законом "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", оскільки відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10 рп., було визнано неконституційним положення Закону «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому, дії відповідача ОСОБА_3 ПФУ в Кролевецькому районі стосовно проведення неправильного розрахунку призначеної йому раніше пенсії є незаконними; пенсія, що він отримує, не відповідає розмірам, гарантованим положеннями закону "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Дії відповідача порушують його права на соціальний захист, гарантований Конституцією України. Тому, він просить визнати дії відповідача такими, що порушують його права на соціальний захист; зобовязати відповідача з 22.05.2008 року зробити перерахунок призначеної йому державної пенсії, встановивши в розмірі, не менше ніж 8 мінімальних пенсій за віком та зробити перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю .

Згідно зі ст.. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Під час розгляду справи в суді прокурор та позивач підтримали свої позовні вимоги у повному обсязі та просять їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 ПФУ в Кролевецькому районі, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в суд не зявився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. У своєму письмовому поясненні (а.с.19,20), ОСОБА_3 ПФУ в Кролевецькому районі посилається на те, що з 21.09.1995 року ОСОБА_2 призначена пенсія по інвалідності, як учаснику І категорії Чорнобильської АЕС відповідно до Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»

З 03 січня 2007 року ОСОБА_2 отримував додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 12,47 грн.

З 01.01.2008 року відповідно до ст.. 51 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачу, як особі віднесеної до І категорії, призначена та виплачується щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 20 % від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а саме:

- 01.01.08- 470,00х20%=94,00 грн.

- 01.04.08- 481,00х20%=96,20 грн.

- 01.07.08- 482,00х20%=96,40 грн.

- 01.10.08- 498,00х20%=99,60 грн.

- 01.11.09- 573,00х20%=114,60 грн.

Такий розмір додаткової пенсії з 01.01.08 р. визначено Законом України « Про статус та соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у звязку зі змінами внесеними Законом України « Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

У 2008 році обчислення пенсій та підвищень, передбачених законами України в тому числі законами України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 530 « Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян».

Так п.4 Постанови №530 встановлено, що особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи,щомісячна додаткова пенсія, за шкоду заподіяну здоровю відповідно до Закону № 798-ХІІ виплачується у таких розмірах до прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб які втратили працездатність, тим, що належать до категорії 1-20%.

На підставі ст..6 Конституції України органи виконавчої влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до Законів України. Відповідно до ст.. 19 Конституції України органи виконавчої влади, до яких відноситься Пенсійний фонд України, його органи та посадові особи, зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

Відповідно до ст.. 99 КАС України річний строк звернення до адміністративного суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушене право. Про розмір державної та додаткової пенсії позивачу було відомо протягом всього періоду одержання пенсій. Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову.

Виходячи з вищевикладеного пенсію ОСОБА_2 обчислено відповідно до вимог чинного законодавства.

Дії ОСОБА_3 ПФУ у Кролевецькому районі є правомірні і такі, що не порушують прав ОСОБА_2 на соціальний захист, тому просять відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення прокурора, позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесений до І категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. (а.с. 9)

Позивач ОСОБА_2 одержує пенсію по інвалідності на підставі ст. 54 Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року №796-ХІІ (далі Закон №796) та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, на підставі ст. 50 Закону №796 (в редакції статей Закону від 28.12.2007 року).

Статтею 49 Закону №796 пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст. 54 Закону №796 (в редакції до 28.12.2007 року), яка визначає підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії І та у звязку з втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по ІІ групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі ст. 50 цього Закону (в редакції до 28.12.2008 року) особам, віднесеним до категорії І, зокрема інвалідам ІІ групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Виплата додаткової пенсії відповідно до ст. 53 зазначеного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Таким чином вихідним критерієм обрахунку державної та додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком згідно ст. 28 Закону України від 09.07.2003 року №1058-ІV "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Розрахунок пенсії позивачу у 2008 році проведено відповідачем відповідно до п.п. 12 п. 28 і п.п. 15 п. 28 Розділу ІІ "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України"; ч. 3 ст. 54, ч. 1 ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (в редакції від 28 грудня 2007 року), постанови КМ України від 28 травня 2008 року №530 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", постанови КМ України від 16 липня 2008 року №654 "Про підвищення рівня соціального забезпечення громадян" .

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рн/2008 (справа №1-28/2008) у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 65 розділу 1, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу ІІ, пункту 3 розділу ІІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України і 101 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 67 розділу 1, пунктів 1-4, 6-22, 24-100 розділу ІІ Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення пункту 28 розділу ІІ "Внесення змін до деяких законодавчих актів України", яким ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" викладено в новій редакції, а ч. 3 і ч. 4 ст. 54 Зазначеного Закону замінено чотирма частинами нового змісту.

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дій положень, статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обовязковими до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене. Статтею 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (в редакції від 28.12.2007 року) передбачено особам, віднесеним до категорії І, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю у розмірах інвалідам ІІ групи 20% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а ч. 3 ст. 54 зазначеного Закону (в редакції від 28.12.2007 року) передбачено, що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по ІІ групі інвалідності 200% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Отже з моменту прийняття Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності положення пункту 28 розділу ІІ "Внесення змін до деяких законодавчих актів України", ця норма Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" втратила чинність, а тому відновлені ст. ст. 50 і 54 Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в редакції до 28.12.2007 року в частині призначення і розміру державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю".

Відповідно до ч. 4 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у разі старості, та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 3 ст. 4 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-4 (далі Закон №1058-4) передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначається виключно законами про пенсійне забезпечення. Абзацом другим преамбули Закону України №1058-4 передбачено, що зміна умов і норм загальнообовязкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи на охорону їх життя і здоровя, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ (далі Закон №796).

Приписами ст. 49 Закону №796 встановлено, що з 01 січня 2007 року максимальний розмір або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги та пенсій за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством), призначених (перерахованих) у 2007 р. відповідно до цього Закону не може перевищувати 12 мінімальних розмірів пенсії за віком, встановлених абзацом першим частини 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування". Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону №1058-4 мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Отже, нормою ст. 49 Закону №796 визначений загальний граничний (максимальний) розмір пенсій, призначених (перерахованих) за нормами спеціального закону у 2007 р., а також граничний розмір пенсії призначених за спеціальним законом.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державної конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень, дає Закон України "Про прожитковий мінімум" від 15.07.1999 року №966-14, а також Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05.10.2000 року, згідно статті 1 якого прожитковий мінімум використовується для визначення, в т.ч. мінімального розміру пенсії за віком, який відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону №1058-4 встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року №107-VІ прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становить: з 01 січня 470 грн.; з 01 квітня 481 гривня, з 01 липня 482 гривні, з 01 жовтня 498 гривень.

Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено Постановою КМ України від 30 травня 1997 року №523 "Про затвердження нового Порядку обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи". Ця Постанова є чинною і її положення стосовно критеріїв обчислення розмірів пенсій відповідають положенням статей 54, 50 Закону України №796.

Конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачені статтями 1, 3, частиною 2 статті 6, статтею 8, частиною 2 статті 19, статтями 22, 23, частиною 1 статті 24 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене. Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобовязань, виходячи з положень принципу верховенства права, закріпленого як статтею 8 Конституції України, так і статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства України.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, вирішуючи даний спір, суд приходить до висновку, що при розрахунку державної та додаткової пенсії передбачених статтями 50, 54 Закону України №796, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір за віком.

Таким чином, якщо нормами ст. 49 Закону №796 передбачений максимальний розмір, то ст. 54 даного закону нижчий розмір державної пенсії для інвалідів, віднесених виключно до І категорії, та у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, а ст. 50 даного закону розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам віднесеним до категорії І.

На підставі зазначеного, суд вважає, що дії відповідача управління щодо виплати пенсії ОСОБА_4 (державної та додаткової пенсії) у розмірі меншому від восьми мінімальних пенсій за віком та відповідно менше 75% мінімальної пенсії за віком, є неправомірними, оскільки не відповідають вимогам ч. 4 ст. 54, ст.. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", і такі, що порушують його права на соціальний захист.

Суд вважає, що проведення перерахунку пенсії позивачу необхідно здійснити в межах зазначених ним вимог з 22 травня 2008 року.

Відповідно до положень ст. 11 КАС України суд вважає, що для захисту порушених прав позивача слід прийняти рішення щодо зобовязання відповідача ОСОБА_3 ПФУ у Кролевецькому районі Сумської області здійснити нарахування пенсії позивачу ОСОБА_2 відповідно до ст. 45 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", і ст. 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірах, передбачених ст. 50 та ст. 54 даного Закону, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" .

Щодо розмірів пенсій, які встановлені постановами КМ України від 28 травня 2008 року №530 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", №654 "Про підвищення рівня соціального забезпечення громадян", ці постанови суперечать ст.. 50, ч.4 ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому не можуть бути застосовані за нормою ч.4 ст.9 КАС України, якою визначено, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

При цьому необхідно враховувати, що п.6 ч.1 ст.92 Конституції України передбачено, що виключно законами визначаються, зокрема, основи соціального захисту, а ст.75 Конституції України встановлено, що єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент Верховна Рада України. Конституція не надавала права парламенту делегувати свої повноваження іншим державним органам, а останнім своїми нормативно-правовими актами змінювати положення законів.

Крім цього, згідно з ч.1 ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та протоколи до неї і практику Європейського Суду як джерело права. Відповідно до ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. При розгляді справи Кечко проти України Європейський суд з прав людини зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих випадках, доки відповідні положення є чинними. При цьому органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобовязань.

Що стосується строків позовної давності для звернення до суду, то суд прийшов до висновку про те, що позивачем зазначені строки не порушені, оскільки відповідно до ч.2 ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, не отримані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Крім того, позивач просить зробити перерахунок державної та додаткової пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за шкоду, заподіяну здоровю, а згідно з п.3 ч.1 ст.268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю. При цьому відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Тобто, Цивільним Кодексом України встановлено інше щодо строку звернення за захистом порушеного права.

Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", ч.2 ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення, керуюсь ст. ст. 11, 71, 94, 99-103, 160-163 КАС України,-

п о с т а н о в и в:

позов прокурора Кролевецького району задовольнити.

1.Визнати незаконною бездіяльність ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Кролевецькому районі щодо не проведення перерахунку призначеної ОСОБА_2 державної та додаткової пенсії з 22 травня 2008 року, встановлених ч.4 ст.54 та ст.50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та відповідно до вимог ч.3 ст.67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

2.Зобовязати ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Кролевецькому районі Сумської області провести перерахунок ОСОБА_2 інваліду ІІ групи - державної пенсії у розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком за шкоду, заподіяну здоров'ю, передбачених ч.4 ст.54 та ст.50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та відповідно до вимог ч.3 ст.67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 22 травня 2008 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Кролевецький районний суд шляхом подання в 10-ти денний строк з дня складання постанови в повному обсязі, а особою, яка бере участь у справі і була відсутня при проголошенні вступної і резолютивної частини постанови, з дня отримання нею копії постанови, заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги з одночасним надісланням її копії до Харківського апеляційного адміністративного суду або в порядку ч.5 ст.186 КАС України.

СУДДЯ А.І.Ольховик