Справа № 740/4952/15-а
Суддя: Ковальова Т. Г.
Дата ухвалення: 2016-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 740/4952/15-а
Провадження № 2-а/740/1/16
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 січня 2016 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючого судді Ковальової Т.Г.,

при секретарі Павленко О.В.,

з участю представників позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_4 про визнання протиправним рішення та про зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2015 року позивач звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, збільшивши позовні вимоги, подавши про це письмову заяву 23 грудня 2015 року, в якій просить визнати протиправним та скасувати рішення №25707907 від 30 жовтня 2015 року Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_4 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, зобов*язати відповідача скасувати запис про державну реєстраці. права власності за ОСОБА_5 за №17932525 від 12 грудня 2014 року на 1/2 частку нежитлової будівлі по вул.Жовтневій, 56А в с.Вертіївка Ніжинського району Чернігівської області, здійснений на підставі рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24.09. 2014 року, та зов*язати відповідача вчинити дії щодо державної реєстрації нерухомого майна: нежитлової будівлі за адресою: Чернігівська обл., Ніжинський район, село Вертіївка, вул.Жовтнева, 56 А.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого другого липня 2013 року приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської оласті ОСОБА_6 він є спадкоємцем після смерті ОСОБА_7 нежитлової будівлі «магазин», що знаходиться за адресою: Чернігівська область, Ніжинський район, село Вертіївка, вул. Жовтнева, будинок 56-а.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.07.2013 року вказаний об'єкт нерухомого майна був зареєстрований шляхом внесення запису ( рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ( з відкриттям розділу) , індексний номер : 3569840 від 02.07.2013 р) та зазначено розмір частки 1/1.

У серпні 2014 року ОСОБА_5, чоловік померлої сестри ОСОБА_8, звернувся до суду з позовом, в якому просив частково скасувати свідоцтво про право на спадщину та визнати за ним право власності на 1/2 частку вказаної нежитлової будівлі.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 вересня 2014 року позов ОСОБА_5 було задоволено, визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину та визнано за ним право власності на 1/2 частку вказаної нежитлової будівлі.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 03 листопада 2014 року дане рішення було залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 лютого 2015 року зазначені судові рішення були скасовані, а справа направлена на новий розгляд.

28 квітня 2015 року рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_5 було відмовлено в задоволенні позову.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 04 липня 2015 року рішення суду залишено без змін, тобто, право власності на спірну бувівлю залишено за ним, але 30 жовтня 2015 року відповідач виніс рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень з посиланням на те, що він повинен надати відповідачу рішення суду про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 17932525 від 12.12.2014 року, що набрало законної сили.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_2 та адвокат ОСОБА_3 підтримали позов за викладених в ньому обставин.

Відповідач в судове засідання повторно не з*явився,будучи належним чином повідомлений, надіславши заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши усі докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з урахуванням того, що в судовому засіданні встановлено, що єдиним власником нежитлової будівлі в цілому є ОСОБА_9 і відсутні передбачені законом підстави для відмови йому у реєстрації за ним речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.2. ст.2 КАС України будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження, можуть бути оскаржені до адміністративних судів.

Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України № 8 від 20.05.2013 року передбачено, що за змістом статті 9 цього Закону державний реєстратор є державним службовцем, крім випадку, коли державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються (делегуються) функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини другої статті 30 цього Закону дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду. Суди повинні мати на увазі, що під діями також слід розуміти рішення, прийняті зазначеними суб'єктами владних повноважень з питань реєстрації.

Спори, які виникають у цих відносинах, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства. Наказом Міністра юстиції від 05.08.2013 № 1609/5 державного реєстратора прав на нерухоме майно зобов'язано у своєму рішенні вказати виключний перелік підстав для відмови в державній реєстрації.

Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції на час подання зави позивачем) визначено правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захист державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Згідно з ч.1 ст.2 цього Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з частиною 7 статті 3 Закону державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться за місцем розташування об'єкта нерухомого майна в межах території, на якій діє відповідний орган державної реєстрації права власності та інших речових прав, крім випадків, установлених абзацами другим і третім частини п'ятої цієї статті.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 8 Закону також встановлено, що орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 9 Закону державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

При цьому, відповідно до ч. 4. ст. 9 Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2011 року № 3601/5 "Про затвердження форм рішень державного реєстратора прав на нерухоме майно та вимог до їх оформлення" (виноска 14 додатка 8) у рішенні про відмову визначаються підстави для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень відповідно до статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", що, відповідно, передбачає зазначення вичерпного переліку обставин, які стали передумовою для їх застосування.

Рішення про відмову не відповідає наведеним критеріям та критерію обґрунтованості, визначеному п. З ч. З ст. 2 КАС України, що вже само по собі свідчить про його протиправність.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 9 Закону державний реєстратор, крім іншого, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Частиною 7 ст. 16 Закону передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 13. ст. 15 Закону порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також порядок надання інформації з Державного реєстру прав встановлює Кабінет Міністрів України.

На час подання позивачем заяв діяв вищезгаданий Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою KM України від 22 червня 2011 р. № 703 (Порядок № 703).

Відповідно до абзацу п'ятого пункту 9 Порядку № 703 у разі подання заяви уповноваженою особою така особа пред'являє органові державної реєстрації прав, нотаріусові, крім документа, що зазначений в абзаці другому або третьому цього пункту, документ, що підтверджує її повноваження.

Пунктом 12 цього ж Порядку встановлено, що під час розгляду заяви про державну реєстрацію і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема, щодо повноважень заявника.

Відтак, посилання державного реєстратора на необхідність подання рішення суду про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є безпідставним .

У разі недостатності певних документів, державний реєстратор за покладеними на нього функціями мав звернутися до відповідних установ для отримання інформації, яка, на його думку, була відсутня.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням наведеного у сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в частині, а саме: визнати протиправним та скасувати рішення №25707907 від 30 жовтня 2015 року Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_4 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень та зобов*язати відповідача скасувати запис про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_5 за №17932525 від 12 грудня 2014 року на 1/2 частку нежитлової будівлі по вул.Жовтневій, 56А в с.Вертіївка Ніжинського району Чернігівської області, здійснений на підставі рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24.09. 2014 року.

У задоволенні вимоги щодо зобов*язання ОСОБА_4 вчинити дії щодо державної реєстрації нерухомого майна: нежитлової будівлі по вул.Жовтневій, 56А в с.Вертіївка Ніжинського району Чернігівської області слід відмовити, оскільки це не входить до компетенції суду.

Керуючись ст.ст.2, 71, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, постановою КМУ №1141 від 26.10.2011 року, суд

.

ПОСТАНОВИВ:

Визнати протиправним та скасувати рішення №25707907 від 30 жовтня 2015 року Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_4 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Зобов*язати відповідача скасувати запис про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_5 за №17932525 від 12 грудня 2014 року на 1/2 частку нежитлової будівлі по вул.Жовтневій, 56А в с.Вертіївка Ніжинського району Чернігівської області, здійснений на підставі рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24.09. 2014 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного адміністративного суду через Ніжинський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Головуючий суддя Ковальова Т.Г.