Справа № 2-а-98/10
Суддя: Тітов М. Б.
Дата ухвалення: 2015-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

гСправа № 2-а-98/10 Провадження № 2-а/358/49/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді: Тітова М.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Зеленько О.Д.,

позивачки ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області про визнання дій неправомірними та про зобовязання здійснити перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2009 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, в якому просила суд визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області щодо перерахунку її пенсії в 2006 році; зобов'язати відповідача залишити за нею (позивачкою) право на отримання пенсії, призначеної та нарахованої в 2004 році; утримати з неї на користь відповідача різницю між безпідставно отриманою пенсією, перерахованою в 2006 році, порівняно з пенсією, яку б вона мала отримати без перерахунку, проведеного в 2006 році.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що до січня 2006 року вона отримувала пенсію за віком, призначену за раніше діючим законом з індивідуальним коефіцієнтом заробітної плати 3,51521. З 1 січня 2004 року набув чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ГУ, яким запроваджено новий механізм призначення та перерахунку пенсії. В січні 2006 року позивачка звернулася до управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області із заявою про перерахунок пенсії в зв'язку з тим, що вона пропрацювала понад два роки після призначення пенсії. У зв'язку з прийняттям закону України про Державний бюджет на 2008 рік позивачці стало відомо, що всім пенсіонерам був проведений перерахунок пенсії, але ті пенсіонери, які отримували пенсії за раніше діючим законом і мали менший коефіцієнт заробітної плати, стали отримувати більшу пенсію, ніж вона. В кінці січня 2008 року позивачка дізналася, що при поданні заяви про перерахунок пенсії у 2006 році в зв'язку зі збільшенням стажу роботи вона втратила коефіцієнт заробітної плати 5,51521 і пенсія їй була перерахована з урахуванням коефіцієнту заробітної плати 1,92544. На думку позивачки, відповідач всупереч вимогам пункту 13 частини другої статті 64 Закону №1058-ІУ не надав їй належним чином достатню інформацію з приводу перерахунку пенсії, не роз'яснив наслідки написання в 2006 році заяви про перерахунок пенсії, чим порушив право позивачки щодо вибору показників заробітної плати.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 уточнила свої вимоги та просила суд визнати перерахунок її пенсії у січні 2006 року таким, що не відповідач вимогам Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»; зобовязати управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області в перерахунку її пенсії з 01 січня 2006 року врахувати заробітну плату з індивідуальним коефіцієнтом 3,51521, з якої було раніше обчислено пенсію; зобовязати відповідача компенсувати різницю між пенсіями з індивідуальним коефіцієнтом заробітної плати 3,51521, які вона мала б отримувати з 01 січня 2006 року по теперішній час, відповідно до вигідного варіанту в перерахунках пенсії із збільшенням страхового стажу у 2006, 2008, 2010, 2012, 2014 роках, як передбачено Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та пенсіями, які вона отримувала з 01 січня 2006 року по теперішній час внаслідок незаконного перерахунку пенсії з 01 січня 2006 року.

Щодо пропуску річного терміну звернення до суду з даним позовом, ОСОБА_1 пояснила суду, що у грудні 2008 року вона звернулася до Богуславського районного суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі про неправомірні дії відповідача щодо перерахунку її пенсії у січні 2006 року. В канцелярії Богуславського районного суду їй повідомили, що справа за її позовом в даний час не підсудна Богуславському районному суду і що такі справи підсудні ОСОБА_3 окружному адміністративному суду. Після цього із вказаним адміністративним позовом 25 грудня 2008 року вона звернулася до ОСОБА_3 окружного адміністративного суду, направивши позовну заяву поштою (рекомендованим листом). Після цього вона стала чекати офіційного повідомлення про розгляд її справи. На початку лютого 2009 року вона звернулася до ОСОБА_3 окружного адміністративного суду за інформацією щодо руху її справи. В канцелярії їй повідомили, що справа направлена до Богуславського районного суду. Після цього вона звернулася до Богуславського районного суду за інформацією щодо надходження її справи. У Богуславському районному суді їй повідомили, що справа не надходила. В зв'язку з тим, що місце знаходження її справи стало невідомим, вона вирішила повторно подати аналогічний позов до Богуславського районного суду, змінивши дату подачі заяви на 23 лютого 2009 року. Вказаний позов був прийнятий Богуславським районним судом до розгляду і розглядався судами різних інстанцій з лютого 2009 року.

Крім того, на підтвердження своїх пояснень позивачка зазначила, що позовна заява, з якою вона зверталася до ОСОБА_3 окружного адміністративного суду від 19 грудня 2008 року, тотожна тій що була подана до Богуславського районного суду від 23 лютого 2009 року та яка розглядається на даний час судом. Також вона посилається на ухвалу ОСОБА_3 окружного адміністративного суду датовану 19.01.2009 року про повернення її позовної заяви в зв'язку з тим, що позовна заява підсудна місцевому загальному суду, а не окружному адміністративному суду.

Тому на переконання позивачки вище викладене свідчить про те, що вона своєчасно звернулася до суду за захистом свого права, але із невизначеності підсудності її помилково спрямували спочатку з Богуславського районного суду до ОСОБА_3 окружного адміністративного суду, а вже звідти відправили знову до Богуславського районного суду, що і призвело до затримки подання нею позову за належною підсудністю до Богуславського районного суду на два місяці. В зв'язку з цим вона просить визнати поважною причину пропуску позовної давності та поновити їй строк для захисту її пенсійних прав.

Представники відповідача ОСОБА_2 і ОСОБА_4 в судовому позов не визнали та пояснили суду, що 11 січня 2006 року позивачка звернулася до управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі із заявою про перерахунок пенсії, надавши при цьому довідку про заробітну плату, видану Богуславським гуманітарним коледжем за період роботи з 01.11.1992 року по 31.10.1996 року і документи про трудовий стаж. Спеціалістом по призначенню пенсії ОСОБА_5 позивачці була надана консультація і запропоновано два варіанта здійснення перерахунку. В першому випадку перерахунок було б здійснено з добавленням стажу роботи у відповідності до ч. 3 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з індивідуальним коефіцієнтом заробітної плати 3,51521. При такому коефіцієнті розмір пенсії, яку б отримувала позивачка складав би 512,83 грн. В іншому випадку перерахунок було б проведено з добавленням стажу роботи із більшого заробітку як передбачено ст. 42, 45 вище зазначеного закону в редакції чинній на момент здійснення перерахунку. При цьому, коефіцієнт змінювався і складав 1,92544, а пенсія, незважаючи на це, зростала до 623,02 грн. ОСОБА_1 вибрала перерахунок пенсії з добавленням стажу роботи із більшого заробітку при коефіцієнті 1,92544.

На переконання представників відповідача твердження позивачки про те, що консультація надана працівником управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі була незрозумілою, являються неправдивими і позивачка з самого початку знала, що її пенсія буде вираховуватися відповідно до коефіцієнту 1,92544, складатиме 623,02 грн. і буде перерахована відповідно до ст. 42, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що було підтверджено показами спеціаліста по призначенню пенсії.

В послідуючому, коли був прийнятий державний бюджет України на 2008 рік і внесені зміни до Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», то пенсіонерам, які отримували пенсії, в обчисленні та перерахунку яких застосовувалися показники середніх заробітних плат в галузях економіки за 2002-2005 роки, при коефіцієнті заробітної плати 3,51521 з 01 січня 2008 року було здійснено перерахунок. В результаті, ті пенсіонери, які не робили перерахунок у 2006 році і мали коефіцієнт заробітної плати 3,51521, стали отримувати більшу пенсію ніж ті, які такий перерахунок здійснили і перейшли на коефіцієнт 1,92544. Таким чином позивачку збентежила не бездіяльність управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі, а те, що її пенсія стала меншою ніж у тих громадян, які отримували її за раніше діючим законом.

З огляду на те, що заяву про перерахунок пенсії в січні 2006 року позивачка писала власноручно і вказана заява була розглянута відповідно закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із збільшенням страхового стажу та із більшого заробітку, то як наслідок дії відповідача в даному випадку були правомірними.

Окрім того, однією з вимог ОСОБА_1 є вимога компенсувати різницю між пенсіями з індивідуальним коефіцієнтом заробітної плати 3,51521, які вона мала б отримувати з 01.01.2006 року відповідно до перерахунків, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та пенсіями, які вона отримувала з 01.01.2006 року внаслідок незаконного перерахунку її пенсії у січні 2006 року. З огляду на вищевикладені беззаперечні доводи того, що перерахунок пенсії позивачці було проведено згідно вимог чинного, на день її звернення до управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області із заявою про перерахунок пенсії, законодавства України, дана вимога є безпідставною і не підлягає задоволенню.

Також представники відповідача вважають, що згідно положень ч. 2 ст. 99 КАС України в редакції чинній на час звернення позивачки до суду, позивачкою пропущено річний строк звернення до суду за захистом своїх прав, та відсутні підстави для поновлення цього строку.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, представників відповідача, свідка та дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Дослідженими в судовому засіданні матеріалами пенсійної справи підтверджується, що ОСОБА_1 з 03 березня 1998 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області та отримує пенсію за віком.

31 грудня 2003 року позивачка звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії і оскільки такий перерахунок було здійснено в січні 2004 року з індивідуальним коефіцієнтом заробітної плати 2,82151, ОСОБА_1 звернулася до Богуславського районного суду Київської області з позовом про зобовязання відповідача провести перерахунок пенсії на підставі довідки про розмір заробітку №370 від 20 березня 2004 року, виданої Богуславським гуманітарним коледжем ім. І.С. Нечуя-Левицького.

Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 9 грудня 2004 року позов ОСОБА_1 було задоволено, після чого на підставі рішення суду та з урахуванням вказаної довідки про розмір заробітку, відповідачем було проведено перерахунок пенсії позивачки з індивідуальним коефіцієнтом заробітної плати 3,51521.

11 січня 2006 року позивачка звернулася до управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі із заявою про перерахунок пенсії, надавши при цьому довідку про заробітну плату, видану Богуславським гуманітарним коледжем за період роботи з 01.11.1992 року по 31.10.1996 року і документи про трудовий стаж. В заяві зазначено про перерахунок пенсії «з добавленням стажу, з більшого заробітку».

Відповідачем згідно розпорядження №132724 від 14.03.2006 року було здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1, який з 01.2006 року становив 623,02 грн.

При цьому було проведено перерахунок пенсії із збільшенням стажу за період з 01.01.2004 року по 31.12.2005 року та перераховано заробітну плату відповідно вимог ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 01.11.1991 року по 31.10.1996 року та з 01.07.2000 року по 31.12.2005 року.

Позивачка оскаржує такі дії відповідача, оскільки останнім їй не було надано належним чином достатню інформацію з приводу перерахунку пенсії, не роз'яснено наслідки написання в 2006 році заяви про перерахунок пенсії, чим порушено її право щодо вибору показників заробітної плати.

Суд, перевіряючи законність дій відповідача враховує наступне.

Відповідно частини четвертої статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІУ в редакції, чинній на час спірних правовідносин, у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Тобто, із наведеної норми закону вбачається, що показник заробітної плати для перерахунку пенсії визначається за двома можливими методами за вибором пенсіонера.

Так, за першим методом розрахунок пенсії здійснюється із тієї заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, а при застосуванні другого методу змінюються лише ті показники розрахунку заробітної плати, на які здійснюється посилання у цій нормі (за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону).

За змістом частини першої статті 40 Закону № 105 8-ІV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Слова «за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року» означають, що враховується вся заробітна плата, в тому числі і та, яку отримував пенсіонер після призначення пенсії.

Свідок ОСОБА_5, яка здійснювала перерахунок пенсії позивачки в січні 2006 році, в судовому засіданні пояснила, що позивачці була надана консультація і запропоновано два варіанта здійснення перерахунку. В першому випадку перерахунок було б здійснено з добавленням стажу роботи у відповідності до ч. 3 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з індивідуальним коефіцієнтом заробітної плати 3,51521. При такому коефіцієнті розмір пенсії, яку б отримувала позивачка складав би 512,83 грн., в іншому випадку перерахунок було б проведено з добавленням стажу роботи із більшого заробітку і при цьому коефіцієнт змінювався та складав 1,92544, а пенсія, незважаючи на це, зростала до 623,02 грн. ОСОБА_1 в даному випадку вибрала перерахунок пенсії з добавленням стажу роботи із більшого заробітку при коефіцієнті 1,92544.

Натомість, показання свідка ОСОБА_5 не підтверджуються будь-якими письмовими доказами таких її дій, які б містилися в матеріалах пенсійної справи позивачки.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала проти таких пояснень свідка та стверджувала, що їй такі розяснення не були надані.

Відповідно до п.п. 11, 13 ч. 2 ст. 64 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи: зобовязані письмово інформувати застрахованих осіб про набуття права на призначення пенсії і порядок її призначення, про призначення або відмову в призначенні пенсії, її розмір, порядок виплати, а також про можливість та умови переходу на інший вид пенсії та порядок оскарження рішень виконавчих органів Пенсійного фонду; надавати безоплатно страхувальникам і застрахованим особам в усній та письмовій формі, а також через засоби масової інформації консультації з питань застосування законодавства про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, роз'яснювати їхні права, обов'язки і відповідальність, порядок сплати страхових внесків, заповнення звітності та інші питання відповідно до цього Закону.

Управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі не розяснило в письмовій формі позивачці ОСОБА_1 її право на перерахунок пенсії згідно ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який можливо було здійснювати із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

При цьому відповідач також належним чином не отримав згоди пенсіонера на застосування показника заробітної плати для перерахунку пенсії показників розрахунку заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 вказаного Закону, а саме щодо врахування для обчислення пенсії заробітної плати (доходу) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Такого поняття як перерахунок пенсії «із більшого заробітку», як це записано в заяві, позивачки від 11.01.2006 року, стаття 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції чинній на час здійснення перерахунку, не передбачала. Вказаною нормою Закону було визначено, що «перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону».

Тому відповідач мав зясувати у встановленому порядку дійсні наміри пенсіонера ОСОБА_1 та отримати її згоду на перерахунок пенсії із застосуванням коефіцієнта заробітної плати 1,92544 (із заробітної плати за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року, що було передбачено частиною першої статті 40 Закону № 105 8-ІV). Натомість відповідачем цього не було зроблено.

Із довідки управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі №121/Б-06 від 14.07.2014 року видно, що ОСОБА_1 згідно її заяви та відповідно до ст.ст. 42,45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з 01.01. 2006 року проведено перерахунок пенсії а саме: збільшено стаж за період з 01.01.2004 року по 31.12.2005 року та перераховано заробітну плату відповідно вимог ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період з 01.11.1991 року по 31.10.1996 року та з 01.07.2000 року по 31.12.2005 року. На момент здійснення перерахунку індивідуальний коефіцієнт для обчислення пенсії становив 1,92544. Розмір пенсії після перерахунку складав 623 грн.02 коп.

При перерахунку пенсії, лише зі зміною стажу та врахуванні заробітної плати за період з 01.11.1991 року по 31.10.1992 року з індивідуальним коефіцієнтом для обчислення 3,51521 ймовірний розмір пенсії з 01.01.2006 року складав би - 512,83 грн.

Станом на 1 січня 2014 року розмір пенсії ОСОБА_1 становить 1838,74 грн.

При перерахунку пенсії, лише зі зміною стажу та врахуванні заробітної плати за період з 01.11.1991 року по 31.10.1992 року з індивідуальним коефіцієнтом для обчислення 3,51521 ймовірний розмір пенсії з 01.01.2014 року складав би - 3293,45 грн.

Таким чином, суд приходить до переконання, що права позивачки на перерахунок пенсії станом на 01.01.2006 року, виходячи із заробітної плати з якої була обчислена пенсія з індивідуальним коефіцієнтом для обчислення 3,51521, були порушені, внаслідок чого вона отримує меншу пенсію, ніж могла отримувати.

Суд також вважає, що позивачка довела в судовому засіданні поважність причин пропуску річного строку звернення до суду за захистом своїх прав, оскільки надала суду копію позовної заяви, з якою вона зверталася до ОСОБА_3 окружного адміністративного суду від 19 грудня 2008 року, яка тотожна тій що була подана до Богуславського районного суду від 23 лютого 2009 року. Також надано копію ухвали ОСОБА_3 окружного адміністративного суду від 19.01.2009 року про повернення позовної заяви ОСОБА_1 в зв'язку з тим, що позовна заява підсудна місцевому загальному суду, а не окружному адміністративному суду.

Тому суд не вбачає підстав для відмови в позові внаслідок пропущення строку звернення до адміністративного суду, як це було передбачено ч. 1 ст. 100 КАС України в редакції чинній на час звернення до суду позивачки з даним позовом. Окрім того, сторона відповідача не наполягала на відмові в позові з цих підстав, а лише констатувала в своєму запереченні на позов факт порушення позивачкою строків звернення до адміністративного суду.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 17, 18, 71, 159-163 КАС України, п.п. 8,9 ч. 1 ст. 16, ст.ст. 40, 42, 64 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-ІV, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно розпорядження №132724 від 14.03.2006 року.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 1 січня 2006 року із збільшенням страхового стажу з заробітної плати, з якої була обчислена пенсія із індивідуальним коефіцієнтом заробітної плати 3,51521, та виплатити ОСОБА_1 недоотримані суми пенсії за період з 01 січня 2006 року до часу виконання рішення суду.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до ОСОБА_3 апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, а в разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Мотивувальна частина постанови виготовлена 29 грудня 2015 року.

Головуючий: суддя ОСОБА_6