Справа № 819/3471/15
Суддя: Білоус І.О.
Дата ухвалення: 2015-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/3471/15

28 грудня 2015 р.м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Білоус І.О.

розглянувши у письмовому провадженні в місті Тернополі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції в Тернопільській області про зобов'язання внести зміни до актових записів цивільного стану, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції в Тернопільській області (далі - ВДРАЦС Тернопільського МУЮ) в якому просить внести зміни в актовому записі про народження позивача № 26 складеному 05.09.1950 р. Кудринецькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області внести зміни щодо національності батька дитини ОСОБА_2, змінивши національність батька дитини з «українець» на «поляк».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач просить внести зміни в актовий запис про його народження № 26 складеного 05.09.1950 р., а саме у графі національність його батька - ОСОБА_2, замість національності «українець» вказати національність «поляк». На підтвердження до національності поляків позивач додав своє свідоцтво про народження, в якому вказано що його батько по національності поляк.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про національні меншини в Україні» передбачено, що громадяни України мають право вільно обирати і відновлювати національність.

Позивач подав заяву в якій просить слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надіслав клопотання в якому просить слухати справу без участі представника відповідача.

Відповідно до ч.4 ст.122 КАС України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно із ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Як передбачено ч.1 ст.41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, судовий розгляд даної справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів, без фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Враховуючи думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України (а. с. 10) в актовому записі про народження позивача № 26 складеному 05.09.1950 року у відомостях його батька - ОСОБА_2 вказано що він по національності українець.

Згідно свідоцтва про народження позивача - ОСОБА_1 дата видачі 24.10.1960р. НОМЕР_2 (а. с. 9), у графі «батьки» вказано що батько ОСОБА_2 по національності поляк.

Позивач звертався до відповідача із заявою для виправлення вищезазначених неточностей в національності його батька.

ВДРАЦС Тернопільського МУЮ надав відповідь від 20.11.2015р. №1563/08.1-03-07 (а. с. 8) в якій вказав, що немає можливості задовольнити прохання позивача щодо зміни національності батька дитини з «українець» на «поляк», у зв'язку з тим що зміна національності чинним законодавством не передбачена.

Частиною 2 статті 300 Цивільного кодексу України визначено, що фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з положеннями статей 1, 3 Закону України «Про національні меншини в Україні» Україна гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості й самовиявлення.

Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах.

При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невід'ємною частиною загальновизнаних прав людини.

До національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Відповідно до статті 4 даного Закону відносини, які виникають з приводу реалізації громадянами України прав і свобод, пов'язаних з їх належністю до національних меншин, регулюються Конституцією України, цим Законом, прийнятими на їх підставі іншими законодавчими актами, а також міжнародними договорами України.

Статтею 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» передбачено, що громадяни України мають право вільно обирати і відновлювати національність. Примус громадян хоч би в якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

У Постанові Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року «Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» зазначено, що при розгляді таких справ слід враховувати, що в актових записах про народження повинні міститись відомості про національність батьків, а якщо їх не було внесено чи неправильно зазначено то такий актовий запис має бути доповнено відповідно до рішення суду. Питання щодо національності батьків, суд вирішує на підставі письмових та інших доказів.

Відповідно до положень статті 122 Сімейного кодексу України, дитина, яка зачата у шлюбі, походить від батьків, які є подружжям.

Зібрані по справі докази, оцінені судом кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, та встановлені судом обставини свідчать про те, що у актовому записі про народження позивача № 26 складеного 05.09.1950 року у відомостях його батька - ОСОБА_2 помилково зазначено «національність батька» замість «українець» - «поляк».

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх, формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд, здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Відповідно до ст. 9 даного Закону державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану регулюється Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. № 96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за № 55/18793 (далі - Правила).

Пунктом 1.1. Правил визначено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських, міськрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством.

За приписами пунктів 1.7 та 1.16 Правил зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. Відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

Згідно з підпунктом 2.16.7 пункту 2.16 вищезазначених Правил - на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Відповідно до п. 2.22 Правил після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається або надсилається для вручення до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його проживання свідоцтво про державну реєстрацію акту цивільного стану. На свідоцтві проставляється штамп «Повторно». Свідоцтво про державну реєстрацію, подане заявником для внесення змін, анулюється та знищується у встановленому порядку.

Згідно з п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» від 7.07.1995 року № 12 у разі відмови органом РАЦС внести зміни до актів громадянського стану, заяви з цього приводу підлягають розгляду в судовому порядку.

Пунктом 2.16.7. Правил передбачено, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може, зокрема, прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

З урахуванням та на підставі наведених норм чинного законодавства, встановлених в процесі розгляду справи обставин та національного походження батька позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо зобов'язання відділу державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції внести зміни в актовому записі про народження ОСОБА_1 (код НОМЕР_1), № 26 складеному 05.09.1950 року Кудринецькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області щодо національності батька дитини ОСОБА_2, змінивши національність батька дитини з «українець» на «поляк» - підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Зобов'язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції внести зміни в актовому записі про народження ОСОБА_1 (код НОМЕР_1), № 26 складеному 05.09.1950 року Кудринецькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області щодо національності батька дитини ОСОБА_2, змінивши національність батька дитини з «українець» на «поляк».

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя Білоус І.О.

копія вірна

Суддя Білоус І.О.