Справа № 2-а-7582/10
Суддя: КучеренкоВ В. В.
Дата ухвалення: 2010-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області
Справа № 2-а-7582
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

„07 грудня 2010 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кучеренко В.В.

при секретарі Нагієвій А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу, відкриту за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ВДАІ м. Мелітополя лейтенанта міліції ОСОБА_2 про визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати дії субєкта владних повноважень протиправними та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 214792 від 11.11.2010 року у відношенні нього за ст. 122 ч.2 КУпАП, якою на нього було накладено стягнення в сумі 425 гривень, оскільки вказана постанова винесена з порушенням вимог діючого законодавства з тих підстав, що 11.11.2010 року приблизно о 15 годині 25 хвилин, він керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався по вул. Ломоносова в м. Мелітополі у північному напрямку, на перехресті вул. Ломоносова та вул. Чкалова він скоїв зупинку, на зелений сигнал світлофору, скоїв поворот ліворуч та був зупинений робітником міліції, який не представився, та повідомив, що він проїхав на красний сигнал світлофору, не надавши йому ні відео ні фото-зйомки, які б зафіксували цей факт. Крім того інспектор ДАІ повідомив що він скоїв аварійну ситуацію водію, який рухався за його автомобілем. Він запропонував зупинити свідків, але інспектор ДАІ заперечив в категоричній формі.

На момент зупинки позивач зафіксував фотокамерою автомобіль працівників ДАІ, через 20 хвилин інспектор ДАІ зупинив свідка водія автобуса, позивачем також було зафіксовано і цей факт.

Позивач в судове засідання не зявився, від нього надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява про перенесення слухання справи на більш тривалий термін, для підготовки заперечення та доказів по справі.

Суд не приймає до уваги заяву відповідача про відкладення розгляду справи, оскільки вбачає в його діях намір на тяганину справи і вважає можним розглянути її на підставі наявних матеріалів справи.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, з урахуванням заяви позивача про розгляд справи за його відсутності та в звязку з неявкою відповідача, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, ураховуючи доводи позивача, що викладені в позовній заяві, дослідивши матеріали справи, вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основних свобод кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обовязків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з ст. 13 Європейської конвенції з прав людини та основних свобод кожна людина, права і свободи якої викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний спосіб захисту у відповідному національному органі незалежно від того, що порушення було вчинене особами, які діяли в офіційній якості.

У відповідності зі ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність, Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Стаття 55 Конституції України вказує, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частиною першою ст. 2 КАС України, передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних повноважень управлінської функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з вимогами частини 2 статті 19 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання позивача.

У відповідності до вимог ч.1 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У відповідності з вимогами ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Постановою інспектора ВДАІ м. Мелітополя лейтенанта міліції ОСОБА_2 серії АР № 214792 по справі про адміністративне правопорушення від 11.11.2010 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень за те, що він 11.11.2010 року о 15 годині 25 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_1, по вул. Ломоносова в м. Мелітополі на перехресті з вул. Чкалова проїхав світлофор на заборонений (червоний) сигнал, зупинився за світлофором, чим порушив п. 8.10 ПДР України.

Підставою для винесення вказаної постанови став протокол про адміністративне правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з доводів позивача, зазначених в адміністративному позові та в протоколі про адміністративне правопорушення, інспектором ДАІ при складанні протоколу про адміністративне правопорушення було порушено ст.ст. 251, 256 КУпАП, оскільки ним в протоколі закреслені пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, що взагалі є недопустимим відповідно до наказу МВС України «Про затвердження Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» N 77 від 26.09.2001 року та КУпАП, а також не вказано свідків скоєння даного адміністративного правопорушення.

Підстав для не прийняття вказаних доводів у суду немає.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена до вищестоящого органу (вищестоящій посадовій особі) або до районного, міського районного в місті, міського або міськрайонного суду, в порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Згідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом 10 днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до вимог ст. 162 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєкта владних повноважень.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 293 КУпАП, орган, (посадова особа), при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність та обґрунтованість винесеної постанови та може змінити міру стягнення в рамках, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, але, щоб стягнення не було посилене.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності скоєного адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважена вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

З урахуванням помякшуючих обставин, а також того, що скоєне ОСОБА_3 правопорушення не потягло настання будь-яких негативних наслідків, суд приходить до висновку, що правопорушник усвідомив протиправність своєї поведінки і є всі підстави вважати, що він не буде більш допускати такої поведінки, тому вважає можливим в даному випадку досягти виховних та попереджувальних заходів без застосування до нього заходів адміністративного впливу, звільнивши ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності передбаченої ст. 122 ч. 2 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 9, 55 Конституції України, п.5 Прикінцевих та перехідних положень, п. 1 ст.6, ст. 13 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, ст.ст. 2, 6, 17, ч.2 ст. 19, 69, 71, 162, 171-2, 283, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 22, 33, 122 ч. 1, 251, 279-280, 286, 289, 293 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ВДАІ м. Мелітополя лейтенанта міліції ОСОБА_2 про визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Змінити постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 214792, звільнивши ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності передбаченої ст. 122 ч. 2 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: В.В.Кучеренко