Справа № 821/3766/15-а
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2016-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
УХВАЛА

11 січня 2016 р. м. ХерсонСправа № 821/3766/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Пекного А.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

встановив:

ОСОБА_1 (далі-позивач) < Список > до суду із позовом до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі - відповідач, ДПІ у м. Херсоні), у якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Херсоні від 18.11.2015 р. № про нарахування позивачу грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 91762,30 грн., в тому числі 73273,84 грн. основного зобов'язання та 18488,46 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

В судове засідання сторони не з'явились, будучі належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Представником відповідача подано клопотання про розгляд справи порядку письмового провадження.

Від позивача надійшло клопотання про забезпечення доказів шляхом витребування у Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (далі - ПАТ "Дельта Банк") кредитної справи за кредитним договором від 27.06.2008р. №2102/0608/71-110 та розрахунки заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 23.07.2010р. та на 06.11.2014р.

Клопотань про розгляд справи без участі позивача або його представника до суду не надано.

Наслідки неприбуття в судове засідання особи, яка бере участь у справі визначені, зокрема, п.2 ч.1 ст.128 КАС України, за приписами якого суд відкладає розгляд справи в разі неприбуття в судове засідання позивача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи викладене, наявні підстави для відкладення розгляду справи у зв'язку з неявкою в судове засідання позивача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, оскільки від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Утім з метою виконання приписів процесуального законодавства щодо розгляду і вирішення справи протягом розумного строку, суд вважає за можливе негайно вирішити клопотання позивача про забезпечення доказів та вжити заходів щодо витребування доказів, необхідних для ухвалення законного і обґрунтованого рішення по суті спору.

Щодо клопотання позивача про забезпечення доказів.

Згідно із ст.ст.73, 74, 75 КАС України, суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом письмових або речових доказів, у тому числі за місцем їх знаходження. Особи, які беруть участь у справі та обґрунтовано вважають, що надання потрібних доказів стане згодом неможливим або ускладненим, мають право просити суд забезпечити ці докази. У заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені докази, які необхідно забезпечити; обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами; обставини, які свідчать про те, що надання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, а також справа, для якої потрібні ці докази, або з якою метою потрібно їх забезпечити.

Таким чином, забезпечення доказів вживається у тому випадку, якщо надання потрібних доказів стане згодом неможливим або ускладненим.

Як вбачається зі змісту клопотання, воно обґрунтоване неможливістю особисто позивача отримати від ПАТ "Дельта Банк" кредитні документи за кредитом, який вона отримала у названої банківської установи згідно з договором від 27.06.2008р. №2102/0608/71-110.

Жодного обґрунтування в підтвердження того, що одержання саме судом в ході судового розгляду справи документів, які просить витребувати позивач, стане згодом неможливим або ускладненим, позивачем у клопотанні не наведено.

Таким чином, вказане клопотання наразі є необґрунтованим і задоволенню не підлягає, що не позбавляє позивача права повторно його заявити із зазначенням обставин, з якими КАС України пов'язує необхідність вжиття такого заходу, як забезпечення доказів.

У той же час суд дійшов висновку про необхідність витребування додаткових доказів для ухвалення законного і обґрунтованого рішення по суті спору.

Предметом спору є правомірність нарахування позивачу грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб.

Таке нарахування відбулось за наслідками проведеної відповідачем документальної позапланової невиїзної перевірки, оформленої актом від 30.09.2015р. №554/21031703/НОМЕР_1, в якому викладені висновки контролюючого органу про порушення позивачем: п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України (не надання в установлені строки податкової звітності); пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України (не включення та не декларування отриманого доходу у вигляді додаткового блага - прощеного боргу за кредитним договором).

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що відповідач не з'ясував, чи не входить до суми прощеного кредитором боргу за його самостійним рішенням суми заборгованості за пенею, відсотками, неустойками чи штрафними санкціями, які на її думку не оподатковуються податком на доходи фізичних осіб, так як фактично не отримуються платником податку в грошовій, матеріальній чи нематеріальній формі. У той же час позивач зазначає, що прощений кредитором борг складався саме із сум відсотків, прострочених відсотків, комісії та штрафних санкцій (пені), при цьому посилаючись на неможливість надати докази на підтвердження цих обставин, яка мотивована нею бездіяльністю банківської установи щодо надання інформації.

У зв'язку з цим слід зазначити, що процесуальним законодавством визначені вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення.

Так, згідно із ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод надано визначення змісту права на справедливий суд - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення

Обґрунтованість, вмотивованість судових рішень як складовий елемент права на справедливий суд відображений в усталеній практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої у рішеннях судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Зокрема, Європейський суд з прав людини вказує, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення Європейського суду з прав людини у справах "Ван де Хурк проти Нідерландів", "Гарсія Руїс проти Іспанії", "Іро Баланіт проти Іспанії", "Кузнєцов та інші проти Росії", "Руїс Торіха проти Іспанії", "Серявін та інші проти України", "Суомінен проти Фінляндії", "Татішвілі проти Росії", "Хаджіанастасіу проти Греції", "Хіггінс та інші проти Франції", "Гірвісаарі проти Фінляндії").

Враховуючи викладене, з'ясуванню та оцінці судом при винесенні рішення в даному випадку підлягають обставини, на які посилається заявник в обґрунтування своїх доводів щодо протиправності оскаржуваного рішення відповідача, які наведені вище.

Утім наявні матеріали справи відповідних доказів на підтвердження таких обставин не містять.

Слід зауважити, що особливість адміністративного судочинства полягає у більш активній ролі суду. Саме на суд покладено обов'язок вживати передбачені законом заходи, необхідні для всебічного і повного з'ясування обставин у справі. Тобто, адміністративний суд має встановити наявність або відсутність всіх обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Принцип офіційності реалізований, зокрема, в частині 4 статті 11 КАС України, якою визначено, що суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно частини 1 статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 5 статті 71 КАС України суд може збирати докази з власної ініціативи.

Положеннями частини 3 статті 79 КАС України передбачено, що письмові докази, які витребовує суд, надсилаються безпосередньо до адміністративного суду.

Таким чином, слід витребувати у сторін, а також у кредитора позивача - Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" відповідні докази щодо обставин укладення кредитного договору, суми прощеного боргу та її складових, виконання умов додаткового договору про прощення боргу, дотримання відповідачем вимог податкового законодавства при призначенні та проведенні документальної позапланової невиїзної перевірки позивача, правильності визначення суми грошового зобов'язання.

Керуючись ст.ст.11, 71, 160, 165 КАС України, суд -

ухвалив:

У задоволенні клопотання позивача про забезпечення доказів - відмовити.

Зобов'язати позивача у 10-ти денний строк з дня постановлення даної ухвали надати до суду:

- завірені належним копії кредитного договору від 27.06.2008р. №2102/0608/71-110 з усіма додатковими договорами до нього або їх оригінали.

Зобов'язати Державну податкову інспекцію у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області у 10-ти денний строк з дня постановлення даної ухвали надати до суду:

- наказ керівника контролюючого органу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача;

- докази вручення позивачу копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки;

- матеріали документальної позапланової невиїзної перевірки позивача;

- оскаржуване податкове повідомлення-рішення та усі документи, на підставі яких відповідачем зроблені висновки про порушення позивачем вимог податкового законодавства та отримання ним оподатковуваного доходу у вигляді додаткового блага;

- детальний розрахунок визначеного оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням грошового зобов'язання;

- докази включення ПАТ "Дельта Банк" суми прощеного позивачу боргу за кредитним договором до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь позивача - платника податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено.

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" у 5-ти денний строк з дня отримання копії даної ухвали надати до суду:

- розрахунок прощеного ОСОБА_1 боргу за кредитним договором від 27.06.2008р. №2102/0608/71-110 із зазначенням його складових та їх сум (тіло кредиту, відсотки, пеня, неустойка, штрафні санкції, тощо);

- докази виконання позивачем умов пункту 2 додаткового договору від 06.11.2014р. №4 до кредитного договору від 27.06.2008р. №2102/0608/71-110;

- відомості щодо розміру заборгованості позивача за кредитним договором за складовими такої заборгованості

- кредитну справу за кредитним договором від 27.06.2008р. №2102/0608/71-110 та розрахунки заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 23.07.2010р. та на 06.11.2014р.

Ухвала в частині відмови у в забезпеченні доказів може бути оскаржена особою, яка звернулася із заявою про забезпечення доказів в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення.

В разі складення ухвали у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття ухвали у письмовому провадженні або без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Ухвала в частині витребування доказів набирає законної сили з моменту постановлення і оскарженню не підлягає та є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя Пекний А.С.