Справа № 202/8079/15-а
Суддя: Волошин Є. В.
Дата ухвалення: 2015-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/8079/15-а
Провадження № 2-а/202/174/2015
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Волошина Є.В.

за участю секретаря - Величко А.А.

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу Державної автомобільної інспекції з обслуговування м. Дніпропетровськ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, тимчасово виконуючого обовязки начальника відділу Державної автомобільної інспекції з обслуговування м. Дніпропетровськ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

15 жовтня 2015 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачапро визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив що, 25 вересня 2015 року рухаючись на своєму моторолері «Хонда Жокер» біля будинку №21 на бул. Слави в м. Дніпропетровську був зупинений старшим інспектором роти ДПС ДАІ м. Дніпропетровська майором міліції ОСОБА_3 для перевірки наявності посвідчення водія належної категорії та поліса обовязкового страхування власників наземних транспортних засобів. На цій підставі стосовно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 273501, на підставі якого інспектором тимчасово виконуючим обовязки начальника відділу ДАІ з обслуговування м. Дніпропетровськ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №455672 від 07.10.2015р., за порушення п. а, ґ ч. 2.1 Правил дорожнього руху, адміністративна відповідальність передбачена зач.1,2 ст. 126 КУпАп. Просив визнати дії протиправними та скасувати постанову серії ПС2 №455672 від 07.10.2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Позивач в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав вказаних в позові.

Представник Відділу ДАІ з обслуговування м. Дніпропетровськ ГУМВС України в Дніпропетровській області у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. 23 грудня 2015 року до канцелярії суду надійшло письмове пояснення від начальника ГУНП в Дніпропетровській області сектор Дніпропетровського відділу поліції ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4, в якому посилаючись на норми діючого законодавства просив відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог.

Відповідач т. в. о. начальника відділу ДАІ з обслуговування м. Дніпропетровськ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 у судове засідання не зявився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 25 вересня 2015 року ОСОБА_1 рухаючись на своєму моторолері «Хонда Жокер» біля будинку №21 на бул. Слави в м. Дніпропетровську був зупинений старшим інспектором роти ДПС ДАІ м. Дніпропетровська майором міліції ОСОБА_3 для перевірки наявності посвідчення водія належної категорії та поліса обовязкового страхування власників наземних транспортних засобів. На цій підставі стосовно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 273501, на підставі якого інспектором тимчасово виконуючим обовязки начальника відділу ДАІ з обслуговування м. Дніпропетровськ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №455672 від 07.10.2015р., за порушення п. а, ґ ч. 2.1 Правил дорожнього руху, адміністративна відповідальність передбачена зач.1,2 ст. 126 КУпАп.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, як передбачає діюче законодавство, відповідач, являючись посадовою особою, яка безпосередньо здійснює провадження в справах про адміністративні правопорушення, завданням якого є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, повинен був, враховуючи вимоги ст.280 КУпАП, зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови від 07.10.2015р., відповідач, розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, притягнув позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1,2 ст.126 КУпАП, а саме за керування позивачем 25.09.2015р. у м. Дніпропетровську на бул. Слави моторолером не маючи права керування таким транспортним засобом та не маючи поліса обовязкового страхування власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. «о» ст. 1 Віденської Конвенції «Про дорожній рух», ратифікованою Україною 12.07.1974 термін "механічний транспортний засіб" визначає будь-який самохідний дорожній транспортний засіб, за виключенням велосипедів з підвісним двигуном.

Згідно ст.15 ЗУ «Про дорожній Рух» N 3353-XII від 30.06.1993р., кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії. Право на керування транспортними засобами відповідної категорії може бути надано: мототранспортними засобами і мотоколясками (категорії A1, A) - особам, які досягли 16-річного віку. Перелік медичних протипоказань (захворювань і вад), за наявності яких особа не може бути допущена до керування відповідними транспортними засобами, визначається спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань охорони здоров'я. Особа, яка бажає отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії чи типу, зобов'язана пройти медичний огляд, підготовку або перепідготовку відповідно до типової навчальної програми, успішно скласти теоретичний і практичний іспити. Порядок підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст.16 ЗУ «Про дорожній Рух» N 3353-XII від 30.06.1993р., водій зобов'язаний: мати при собі та на вимогу працівників міліції пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно п.2.1. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України N 1306 від 10.10.2001р., водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; ґ) поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно п.24 Порядку підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України N 487 від 20.05.2009р., видача посвідчень водія та допуск громадян до керування транспортними засобами проводиться відповідно до вимог Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. N 340.

Згідно п.1 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. N 340, це Положення є обов'язковим для всіх підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та громадян України, іноземних громадян та осіб без громадянства.

Згідно п.2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. N 340, особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії.

Згідно п.3 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. N 340, транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії, зокрема:

А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні (триколісні) транспортні засоби, які мають двигун з робочим об'ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт;

Згідно п.6 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. N 340, право на керування транспортними засобами надається особам, які досягли: шістнадцятирічного віку - категорії А1, А.

Згідно п.18 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. N 340, посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорій А1, А, В1, В, С1, С, D1 і D видаються особам, які склали в центрі Державтоінспекції теоретичний і практичний іспити, категорії ВЕ, С1Е, СЕ, D1E і DE - практичний, а на право керування трамваєм або тролейбусом - теоретичний іспити.

Таким чином, як випливає з вищенаведеного, керування транспортними засобами - мопедами, моторолерами та іншими двоколісними (триколісні) транспортними засобами, які мають двигун з робочим об'ємом до 50 куб. сантиметрів дозволяється за наявності посвідчення водія категорії А1, яке видається особам, які склали в центрі Державтоінспекції теоретичний і практичний іспити.

Згідно наданого позивачем ОСОБА_5 № 161949, об'єм двигуна скутера Хонда «Жокер», яким 25.09.2015р. у м. Дніпропетровська на бул. Слави керував позивач, є 49 куб. сантиметрів, що, в свою чергу свідчить про те, що, керування вказаним транспортним засобом дозволяється за наявності посвідчення водія категорії А1, яке видається особам, які склали в центрі Державтоінспекції теоретичний і практичний іспити.

Згідно п.9 Закону України «Про страхування» обовязковим видом страхування на території України є страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. Як вбачається з матеріалів справи у позивача відсутній договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно ч. 1, 2 ст.126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч.1 ст.161 КАС України, під час прийняття постанови суд вирішує: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Вказаний протокол, на підставі якого відповідач прийняв оскаржуване рішення, має відповідні реквізити, містить відповідну інформацію та відповідає своєму призначенню й вимогам чинного законодавства, що, в свою чергу, дає підстави суду дійти висновку, що, при прийнятті оскаржуваного рішення, відповідачем було дотримано та виконано вимоги ст.ст. 245, 256 КУпАП.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що, оскаржуване позивачем рішення є обґрунтованим та законним, а, позовні вимоги позивача є безпідставними, та такими, що задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного суд, керуючись ст.ст.2, 4-12, 48, 50, 56, 104 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Відділу Державної автомобільної інспекції з обслуговування м. Дніпропетровськ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, тимчасово виконуючого обовязки начальника відділу Державної автомобільної інспекції з обслуговування м. Дніпропетровськ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови серії ПС2 №455672 від 07.10.2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити в повному обсязі.

Повний текст постанови буде виготовлений до 02 січня 2016 року.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 10 днів з дня її проголошення. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

Суддя Волошин Є.В.