Справа № 553/2792/15-а
Суддя: Крючко Н. І.
Дата ухвалення: 2015-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2792/15-а
Провадження № 2-а/553/104/2015
П О С Т А Н О В А
Іменем України
30.11.2015м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Крючко Н.І.,

при секретарі - Босяк К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Полтави про визнання протиправною відмови в перерахунку пенсії з врахуванням розміру грошового забезпечення (заробітку) за перебування у резерві в стані бойової готовності за період роботи в зоні відчуження внаслідок Чорнобильської катастрофи,-

В С Т А Н О В И В :

В липні 2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Полтави про визнання протиправною відмови в перерахунку пенсії з врахуванням розміру грошового забезпечення (заробітку) за перебування у резерві в стані бойової готовності за період роботи в зоні відчуження внаслідок Чорнобильської катастрофи, посилаючись на те, що останній являється учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії у відповідності до посвідчення серії НОМЕР_1 від 24.02.2010 року. Участь у ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС приймав позивач в період проходження служби в органах внутрішніх справ з 25 липня 1986 року, перебував в І зоні Чорнобильської АЕС 32 доби. В обґрунтування позовних вимог, позивачем було зазначено, що отримані останнім захворювання та встановлення стійкої втрати працездатності знаходяться в причинному зв`язку з роботами по ліквідації на Чорнобильській АЕС в період проходження служби в органах внутрішніх справ. В подальшому отримані позивачем захворювання ускладнились, 18.02.2010 року позивачу була встановлена стійка втрата працездатності по захворюванню пов`язаному з участю в ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС (ІІ група інвалідності).

Так, в травні 2012 року позивач до УПФ в Ленінському районі м. Полтави позивачем була подана довідка Управління МНС України в Полтавській області про розмір грошового забезпечення в зоні Чорнобильської АЕС № 17-14/Ш-104 від 07.05.2012 року та розрахунок грошового забезпечення до довідки, яке складалось з урахуванням кратності першої зони відчуження за період з 25.07. по 31.07.1986 року, що становить 361,28 крб., збереженого заробітку за основним місцем роботи, що становить 167,85 крб.. Грошове забезпечення за перебування в стані бойового резерву з виплатою за цей період денної ставки в розмір 1/3 робочого часу за липень 1986 року 79 крб. 03 коп. та 282 крб. 26 коп. за серпень 1986 року, що становить 361 крб. 29 коп..

Позивачем в позові вказано, що 02 червня 2015 року останній звернувся до відповідача з письмовою заявою про проведення перерахунку його пенсії з врахуванням оплати праці за перебування у резерві в стані бойової готовності в зоні відчуження Чорнобильської АЕС, як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії, інваліду ІІ групи та провести відповідні виплати недоплаченої суми пенсії починаючи з 01.05.2012 року.

Так, 16.06.2015 року позивачем було отримано відповідь про відмову в проведенні перерахунку, посилаючись на те, що оплата праці за перебування в стані бойової готовності не являється «роботою» і не враховується в заробіток для обчислення пенсії по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків, тому зважаючи на вказані обставини останній змушений був звернутися до суду з вказаним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву в якій прохав проводити судовий розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Полтави в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляд справи у відсутність їх представника, проти задоволення позовних вимог заперечували в повному обсязі.

Згідно ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб`єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Суд, дослідивши докази та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 є таким, що підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
При цьому суд повинен трактувати усі сумніви у правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень на користь особи-позивача. Для позивача достатньо вказати на факт прийняття рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, якщо допустимі докази для цього недоступні. У свою чергу відповідач має довести факт прийняття такого рішення чи вчинення дії і їх правомірність, або ж спростувати цей факт і довести правомірність своєї бездіяльності. У разі невиконання цього обов`язку адміністративний суд повинен задовольнити вимогу позивача і визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, на які вказував позивач. Єдиною умовою для цього є повідомлення позивачем мінімально достатньої інформації про такі рішення чи дії (Постанова Вищого адміністративного суду України від 13 вересня 2006 р. у справі № К-7375/06// Єдиний державний реєстр судових рішень № - 263872).
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві та отримує пенсії за віком з 30.01.2008 року зі зниженням пенсійного віку згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії. З 18 лютого 2010 року ОСОБА_1 переведено на пенсію по другій групі інвалідності, захворювання пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Згідно з частиною 1 статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року N 796-XII, пенсії по інвалідності, що настали внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.
Частиною 4 статті 15 зазначеного Закону передбачено, що видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.
Так, судом встановлено, що листом Управління пожежної охорони Міністерства внутрішніх справ УРСР від 17.12.1986 року відповідно до вказівки МВС СРСР від 21.10.1986 року №1/5725 та листа Держкомпраці СРСР від 02.10.1986 року №3310-БГ, працівникам зведеного загону протипожежної служби одна година перебування у 30-км зоні Чорнобильської АЕС у резерві в стані бойової готовності враховується як 1/3 робочого часу з виплатою за цей обліковий період одинарної тарифної ставки (посадового окладу), а працівникам з числа начальницького складу - й окладу за спеціальне звання (а.с.17).
Згідно листа Головного управління державної пожежної охорони МВС України від 29.05.2002 року, №12/8/1763 вбачається, що для оплати часу знаходження у стані бойової готовності Управлінням Державної пожежної охорони МВС України на підставі вказівки МВС СРСР№ 1/5725 від 21.10.1986 року видана вказівка №3/7/1587 від 17.12.1986 року «Про компенсацію робітникам зведеного загону протипожежної служби одну годину перебування у 30-км зоні Чорнобильської АЕС у резерві в стані бойової готовності слід враховувати як 1/3 робочого часу з виплатою за цей обліковий період одинарної тарифної ставки (посадового окладу), а працівникам з числа начальницького складу - й окладу за спеціальне звання ( а.с.18).
Постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок).
У відповідності до пункту 7, 8 Порядку, до заяви про призначення пенсії за віком та пенсії по інвалідності додається, у тому числі, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 N 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (при призначенні пенсії із використанням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем подано до управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтава довідку від 16.02.2012 року про роботу в населених пунктах зони відчуження (а.с.6,7), в якій, у відповідності до приписів Порядку, зазначений період участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - з 25.07.1986 року по 25.08.1986 року та вказано розмір заробітної плати за роботу в зонах відчуження з урахуванням перебування у резерві у стані бойової готовності.
Таким чином, суд приходить до висновку, що щодо відсутності підстав для перерахунку пенсії особам, які знаходились в 30-кілометровій зоні Чорнобильської АЕС у стані бойової готовності, оскільки час перебування у стані бойової готовності зараховано позивачу до робочого часу як 1/3 робочого часу та виплачено заробітну плату за цей час, про що зазначено у довідці № 17-14/Ш-104. Із зазначеної довідки вбачається, що оплату за час перебування у стані бойової готовності позивачу нараховано у якості премії.
Відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 7 травня 1986 року № 153/10-43, премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалась у відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання. Встановлені граничні розміри премій було дозволено підвищувати до 60 % тарифної ставки (окладу) на місяць (підпункт 4 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7).
Отже, час перебування у стані бойової готовності зараховуються до періоду роботи в населених пунктах зони відчуження, а довідка № 17-14/Ш-104, що підтверджує виплату заробітної плати за цей час, є достатньою підставою для перерахунку пенсії позивачу.
При цьому, суд приходить до висновку, що зазначений перерахунок має бути проведено за період з 16.01.2015 р.

Так, згідно ч.2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом 16 липня 2015 року. Отже, враховуючи дату звернення позивача до суду, шестимісячний строк на звернення до суду з позовом та період за який позивач просить суд захистити його права, суд приходить до висновку, що права позивача підлягають захисту з 16.01.2015 року.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.
З матеріалів справи таких підстав не вбачається. Доказів поважності пропуску строку на звернення до суду з позовом позивачем не надано.
Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання незаконними дій відповідача та покладення на нього обов`язку здійснити перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки 17-14/Ш-104 до 07.05.2012 року, у зв`язку з пропуском строку для звернення до суду, підлягають залишенню без розгляду.
При цьому, суд приходить до висновку, що правовідносини по даній категорії справ розглядаються, в першу чергу, виходячи з правомірності або неправомірності дій органу владних повноважень, строк оскарження яких передбачений КАС України, а тому положення ст. 76 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» від 08.02.1995 року, яким встановлено що право на подання позову про відшкодування ядерної шкоди, заподіяної життю і здоров`ю особи, строком давності не обмежується, до даних правовідносин не застосовується.

Враховуючи положення процесуального закону, суд вважає, що позовні вимоги мають бути задоволені в межах шестимісячного строку давності, в межах заявлених вимог і відповідно до вимог чинного законодавства, тобто з 16.01.2015 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6-12, 159-161 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Полтави про визнання протиправною відмови в перерахунку пенсії з врахуванням розміру грошового забезпечення (заробітку) за перебування у резерві в стані бойової готовності за період роботи в зоні відчуження внаслідок Чорнобильської катастрофи задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві щодо відмови в перерахунку ОСОБА_1 пенсії по інвалідності згідно довідки про заробітну плату в зоні відчуження № 17-14/Ш-104 від 07.05.2012р.
Скасувати колегіальне рішення № 255 від 09.08.2012 року Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Полтави.
Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії по інвалідності з врахуванням оплати праці за перебування у резерві у стані бойової готовності до заробітної плати за період роботи в зоні відчуження, як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії, інваліду 2 групи за липень 1986 року - 79 крб. 03 коп., за серпень 1986 року 282 крб. 26 коп., що всього становить 361 крб. 29 коп., у відповідності до ч.1 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з 16.01.2015 року, в іншій частині позовні вимоги залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Н. І. Крючко