Справа № 178/559/15-а(2-а/178/8/15)
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
10 грудня 2015 рокусправа № 178/559/15-а(2-а/178/8/15)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Туркіної Л.П.
суддів: Коршуна А.О. Дурасової Ю.В.
за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Криничанському районі Дніпропетровської області
на постанову : Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2015 року у справі № 178/559/15-а
до: Управління Пенсійного фонду України в Криничанському районі Дніпропетровської області
про: скасування рішення про відмову у виплаті грошової допомоги при призначенні пенсії за віком,
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Криничанському районі Дніпропетровської області, викладене у протоколі № 28 від 06 червня 2014 року, про відмову у виплаті грошової допомоги при призначенні пенсії за віком відповідно до п. «е» ст..55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за відсутності 35 років спеціального стажу працівника охорони здоров`я, зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Криничанському районі Дніпропетровській області виплатити грошову допомогу при призначенні пенсії за віком відповідно до п.7.1 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-УІ.
Постановою Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2015 року позов задоволено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції , Управління Пенсійного фонду України в Криничанському районі Дніпропетровської області подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні повних вимог в повному обсязі.
Відповідач вважає, що рішення суду не відповідає обставинам справи, що тягне за собою порушення норм матеріального права.
Відповідач зазначає, згідно пункту 2 Порядку обчислення страхового стажу, що дає що право призначення грошової допомоги, та її виплати від 23.11.2011 №1191 (далі - Порядок №1191) «до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальні власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугою років відповідно до пунктів е і ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, що передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.
У свою чергу згідно Переліку, затвердженого постановою КМУ від 04.11.1993 №909, визначено список закладів охорони здоров`я, зайнятість в яких дає право на пенсію за вислугу років, зокрема, - лікарняні заклади, лікувально-профілактичні заклади особливого типу, лікувально-трудові профілакторії, амбулаторні поліклінічні заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної допомоги, заклади охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні заклади, установи проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробував Держсанепідслужби та територіальні органи Держсанепідслужби (щодо працівників які не є державними службовцями), діагностичні центри.
Таким чином, серед даного переліку закладів охорони здоров`я немає військових лікарняних чи амбулаторно-поліклінічних закладів, тому управління не має законних підстав зарахувати період служби позивача у військовому медичному пункті (який відноситься до амбулаторно-поліклінічних закладів охорони здоров`я Збройних Сил України згідно наказу Міноборони №871 від 18.12.2013) до стажу роботи в закладах охорони здоров`я. Відповідно, відсутні правові підстави для призначення грошової допомоги згідно пункту 7-1 Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи через відсутність 35 років стажу роботи в закладах охорони здоров`я.
Позивач заперечив проти апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, як законну та обгрунтовану.
Відповідач по справі про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку, своїх представників для участі у її розгляді не направив.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку , що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 06 червня 2014 року комісією з розгляду питань, пов`язаних з призначенням (перерахунком) пенсій управління Пенсійного фонду України в Криничанському районі Дніпропетровської області було прийняте рішення про відмову позивачеві у виплаті грошової допомоги при призначення пенсії за віком через відсутність 35-річного страхового стажу працівника охорони здоров`я. Комісія зазначила, що згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 1191 від 23.11.2011 року «Про затвердження Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати» не включено службу в армії, так як проходження строкової військової служби не є роботою в закладах охорони здоров`я.
Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що медичний пункт військової частини, у якому працював позивач є амбулаторно-поліклінічним закладом охорони здоров`я, а відповідно, включений до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з такого.
Згідно з п. 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 р. № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі по тексту - Закон № 1058-IV) особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011р. № 1191 "Про затвердження Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати" (далі по тексту - Порядок - 1191).
У відповідності до пункту 2 Порядку № 1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені: переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. N 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".
Виходячи зі змісту пункту 2 Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. N 909, робота на посаді лікаря та середнього медичного персоналу (незалежно від найменувань посад) лікарняних закладів, лікувально-профілактичних закладів особливого типу, лікувально-трудових профілакторіях, амбулаторно-поліклінічних закладах, закладах швидкої та невідкладної медичної допомоги, закладах переливання крові, закладах охорони материнства і дитинства, санаторно-курортних закладах, установах з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби та територіальних органах Держсанепідслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), діагностичних центрів дає право на пенсію за вислугу років.
Відповідно до Переліку закладів охорони здоров`я Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 18.12.2013 року № 871, медичний пункт військової частини відноситься до амбулаторно-поліклінічного закладу охорони здоров`я Збройних Сил України, тобто до амбулаторно-поліклінічних закладів охорони здоров`я державної форми власності.
Відповідно до ст.. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
З урахуванням періоду проходження військової служби з 04 лютого 1980 року по 22 лютого 1982 року позивач має більше 35 років стажу роботи на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а тому при призначенні вперше пенсії за віком він має право на виплату грошової допомоги.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про зарахування періоду проходження позивачем строкової військової служби у якості молодшого лікаря та начальника медичного пункту військової частини до спеціального стажу, що дає право на виплату одноразової грошової допомоги, а відповідно, обгрунтовано задовольнив позовні вимоги позивача.
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обгрунтованим, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні. На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 205, 206 КАС України, суд -
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Криничанському районі Дніпропетровської області - залишити без задоволення.
Постанову Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2015 року у справі № 178/559/15-а без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.
Касаційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після набрання ним законної сили, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.
Ухвалу складено у повному обсязі 28.12.2015 року.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: А.О. Коршун