Справа № 2-а-894/10
Суддя: Сіра Г. І.
Дата ухвалення: 2010-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Справа № 2-А-894/10

і м е н е м У к р а ї н и

18 березня 2010 р. Кролевецький районний суд Сумської області

в складі: судді - Сірої Г.І.

за участі секретаря Ткаченка А.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кролевці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Київській області, ОСОБА_3 інспектора ДПС Броварського взводу ДПС УДАІ УМВС України в Київській області про поновлення пропущеного строку для звернення до суду та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом 26 січня 2010 року, мотивуючи свої вимоги тим, що 06 листопада 2009 року він був викликаний в ДВС Кролевецького району, де отримав постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з нього адміністративного штрафу у подвійному розмірі в сумі 510 грн. згідно постанови інспектора ДПС Броварського взводу ДПС УДАІ України в Київській області ст. лейтенанта міліції ОСОБА_3 від 13 вересня 2009 року. Там же він був ознайомлений з постановою АІ №064531 про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП. В постанові зазначено, що 13.09.09 р. в 00-30 хв. в с. Скибин 37 км а/д Київ-Чернігів керував автомобілем ВАЗ д.з. 088-15 СА, де обмеження швидкості 60 км/год. Рухався 85 км/год. Перевищив швідкість на 25 км/год. Швидкість руху вимірювалася приладом "Беркут" №0510068.

Дійсно, 13.09.2009 р. він, керуючи автомобілем, рухався по автодорозі Київ-Чернігів в указаний в постанові час і в с. Скибин був зупинений працівником ДАІ, який предявив претензію, що він перевищив швидкість руху. Радар працівник ДАІ йому не предявляв, свідків, які б могли підтвердити факт перевищення ним швидкості, не було. На нього було складено протокол, але постанови при ньому інспектор ДАІ не виносив, копії протоколу та постанови йому не надав, за їх отримання він не розписувався. Працівник ДАІ йому пояснив, що протокол щодо нього буде направлений до суду за місцем його проживання. При ознайомленні з постановою в ДВС йому вперше стало відомо про накладення на нього адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. В постанові зазначено, що він отримав постанову, але підпис там не його. Факт того, що він не порушував Правил дорожнього руху може підтвердити свідок ОСОБА_4, у якого перевіряли документи і який знаходився з ним в автомобілі. Постанова від 13.09.09 р. підлягає скасуванню, так як вона не відповідає вимогам ст. ст. 7, 251, 283, 285 КУпАП. З постановою від 13.09.2009 р. він був ознайомлений лише 06.11.2009 р., тому причина пропуску строку для звернення до суду є поважною, оскільки вона виникла внаслідок бездіяльності субєкта владних повноважень, а тому є підстави для поновлення строку для звернення до суду по оскарженню постанови від 13.09.09 р.

В судовому засіданні позивач, підтримуючи свої позовні вимоги, посилається на те, що з постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності він був ознайомлений не 06.11.09 р. у відділі ДВС Кролевецького району, а в 20-х числах січня 2010 року, коли він разом з братом прийшов до ДВС з приводу виклику не його, а брата в ДВС. Крім того, позивач пояснив, що 13 вересня 2009 р. при складанні щодо нього протоколу він власноруч вчинив запис пояснення з приводу обставин, зазначених в протоколі, зазначивши "порушив не спеціально", при цьому вчинив підпис в протоколі. Однак його пояснення в протоколі не відповідає фактичним обставинам, що мали місце 13.09.2009 р. Дане пояснення було написано під психологічним тиском інспектора ДАІ, який його залякував всілякими наслідками, якщо він не напише пояснення, яке йому потрібно.

Відповідачі належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, надавши клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Від УДАІ ГУМВС України в Київській області надійшли заперечення проти позову, в якому зазначено, що дії інспектора ДПС ОСОБА_3 відповідають чинному законодавству; факт вчинення ОСОБА_1 адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, було зафіксовано приладом "Беркут" №0510068, який пройшов державну повірку. Порушнику були надані дані з вказаного приладу. Тому підстав для задоволення позову немає (а.с. 20-21).

Заслухавши пояснення позивача та його представника, свідка ОСОБА_5, ОСОБА_6, дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що підстав для задоволення позову неамє.

13 вересня 2009 року інспектором ДПС Броварського взводу ДПС ОСОБА_3 було складено протокол серії АІ 062209 відносно ОСОБА_1, в якому зазначено, що ОСОБА_1 13.09.09 р. в 0-30 хв. в с. Скибин 37 км а/д Київ-Чернігів керував автомобілем НОМЕР_1 в н/п, де обмежена швидкість 60 км/год. Рухався 85 км/год. Перевищив швидкість на 25 км/год, чим порушив вимоги п. 12.4 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. В протоколі після розяснення прав та обовязків правопорушнику мається підпис ОСОБА_1, вчинення якої ним не заперечується, та особисте його пояснення, яке, з його слів, зроблено ним особисто, "нарушил не специально" (а.с. 50). Того ж дня ІДПС ОСОБА_3 виніс постанову про накладення на ОСОБА_1 адмінстягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП в розмірі 255 грн. штрафу (а.с. 3). Як в протоколі, так і в постанові маються підписи ОСОБА_1 про вручення йому копій цих документів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та ін.

При складанні протоколу ОСОБА_1 особисто підтвердив факт порушення ним Правил дорожнього руху, вчинивши власноручно пояснення в протоколі, чого не заперечує в судовому засіданні. Даючи оцінку твердженням позивача про те, що ці пояснення були ним написані під впливом погроз з боку інспектора ДПС ОСОБА_3 суд приходить до висновку, що вони безпідставні, нічим не підтверджується, враховуючи ж до того факт перебування на час складання протоколу іншої особи, відсутність будь-якого звернення позивача щодо протиправних дій ІДПС безпосередньо після 13.09.09 р. До того ж позивач в позовній заяві не зазначав, що пояснення написано ним під впливом погрози чи т. ін. На думку суду, необгрунтовані твердження позивача і про те, що 13.09.09 р. не тільки не виносилися постанова щодо нього, а інспектор ДПС і не мав наміру цього робити, мотивуючи це тим, що протокол буде направлено в суд за місцем проживання ОСОБА_1, так як суперечить положенням КУпАП та даним процесуальних документів, складених 13.09.09 р. ІДПС ОСОБА_3 Позивачем оспорюється підпис від його імені в протоколі та постанові про отримання ним копій зазначених документів. При цьому суд враховує положення п. 20 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України №2 від 06 березня 2008 року, відповідно до яких за положенням ч. 3 ст. 143 КАС України, якщо особа, яка бере участь у справі вважає, що доданий до справи документ є фальшивим, вона має право просити суд виключити цей доказ із числа доказів і вирішувати справу на підставі інших доказів. Висновок про фальшивість документа особа може зробити, якщо ознаки фальшування (підробки) видно неозброєним оком, або така фальшивість переконливо підтверджена іншими доказами по справі. Якщо ж документ лише викликає сумнів щодо достовірності (справжності), особа, яка бере участь у справі, має право заявити під час дослідження цього доказу клопотання про проведення експертизи документа. Такий сумнів повинен бути обгрунтований. Після розяснення положень ст. 81, 92 КАС України позивач заявив, що не вважає за необхідне проведення експертизи для підтвердження його тверджень про фальшування його підпису про отримання копій постанови та протоколу. В даному випадку не можуть бути застосовані положення ч.2 ст. 71 КУпАП, оскільки, по-перше, позивач сам підтверджує факт вчинення ним власноруч пояснення в протоколі, і по-друге, саме він оспорює дії, які ним підтверджені, чого він не заперечує, а також не навів жодних доказів в підтвердження своїх вимог, що стосується фальшування, на його думку, документів.

Суд вважає, що твердження позивача в судовому засіданні, які нічим не підтверджені, зумовлені його намаганням уникнути адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, про що свідчить непослідовність зазначення ним підстав звернення до суду. Так, в позовній заяві від 26.01.2010 р. він зазначає, що з постановою від 13.09.09 р. він ознайомився 06.11.2009 р. в відділі ДВС, куди він був викликаний, що відповідає даним про час відкриття виконавчого провадження та терміну для добровільного виконання постанови (а.с. 4, а.с. 2). Згодом він змінив свою позицію з приводу ознайомлення з постановою, дати факту ознайомлення, враховуючи запитання суду з приводу пропущення 10-денного строку з часу ознайомлення з постановою 06.11.2009 р. Після цього він заявив про чинення психологічного тиску з боку ІДПС ОСОБА_3 при написанні пояснення. Таким чином, пояснення, зазначені позивачем в обгрунтування позовних вимог, є непослідовними, такими, що не знайшли підтвердження при розгляді справи. Протокол про вчинення ОСОБА_1 адмінправопорушення 13.09.09 р., на думку суду, з особистим його поясненням про визнання факту вчинення ним порушення ПДР України, є належним доказом при вирішенні питання про відповідність закону постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності від 13.09.09 р. Застосований до нього штраф за ч. 1 ст. 122 КУпАП в мінімальних розмірах. Зазначення в постанові ініціалів правопорушника з доданням до постанови протоколу про адмінправопорушення, на думку суду, з врахуванням позиції позивача, не може бути визнано підставою для скасування постанови.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що права позивача при притягненні його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП 13.09.09 р., а тому підстав для скасування постанови ІДПС ОСОБА_3 стосовно позивача немає.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 11, 86, 159-163 КАС України,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_7 в позові до УДАІ УМВС України в Київській області, інспектора ДПС Броварського взводу ДПС УДАІ УМВС України в Київській області про поновлення строку звернення до суду та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 13 вересня 2009 року відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Кролевецький районний суд Сумської області шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня виготовлення постанови в повному обсязі, відповідачами в той же строк з дня отримання ними копії постанови, та подання після цього в 20-денний строк апеляційної скарги з одночасним надсиланням її копії до Харківського апеляційного адміністративного суду або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

СУДДЯ Г.І.Сіра