Справа № 396/1793/15-а
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2015-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 грудня 2015 рокусправа № 396/1793/15-а
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Іванова С.М.

суддів: Чабаненко С.В. Шлай А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 29 вересня 2015 року по справі за позовом Управління праці та соціального захисту населення Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області до ОСОБА_1 про повернення надміру виплачених коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Управління праці та соціального захисту населення Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області звернулось з адміністративним позовом до ОСОБА_1, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 надміру виплачені кошти в розмірі 28 645,23 грн. державної соціальної допомоги малозабезпечиним сім'ям.

Постановою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 29 вересня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення Новоукраїнської районної державної адміністрації кошти в розмірі 28 645, 23 грн.

Вирішено питання про судові витрати по справі.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, відповідач звернулась з апеляційною скаргою, в якій вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно рішення Управління праці та соціального захисту населення Новоукраїнської райдержадміністрації та на підставі заяв відповідача про призначення усіх видів соціальної допомоги від 18.01.2013 року №53-4 (а.с.5-6), 22.01.2014 року №12-4 (а.с. 9-10), 17.07.2014 року №840-2 (13-14), 26.01.2015 року №55-4 (а.с. 17-18) останній було призначено державну соціальну допомогу як малозабезпеченій сім'ї. До даних заяв про призначення усіх видів соціальної допомоги відповідачем було подано відповідні декларації про доходи та майновий стан, в розділі IV де зазначаються відомості про транспортні засоби, які зареєстровані у встановленому порядку та перебувають у власності або володінні членів сім'ї, або зареєстрованих у житловому приміщенні, що проживають окремо, відповідач жодного разу не зазначила, що на чоловікові зареєстровані транспортні засоби, що підтверджується (а.с.7-8, 11-12, 15-16, 19-20).

На підставі вищезазначених заяв відповідача та згідно рішення Управління праці та соціального захисту населення Новоукраїнської райдержадміністрації, ОСОБА_1, було призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям у

періоди з: 01.01.2013 року по 30.06.2013 року в сумі 1846,70 грн., 01.01.2014 року по 30.06.2014 рік в сумі 1433,81 грн., 01.07.2014 року по 31.12.2014 року в розмірі 959,77 грн., 01.01.2015 року по 30.06.2015 року в розмірі 1067,85 грн. (а.с.22-23).

Встановлено, що згідно перевірки проведеної Управління праці та соціального захисту населення Новоукраїнської районної державної адміністрації було виявлено, що на чоловіка відповідача ОСОБА_2 зареєстровано два автомобіля ЗАЗ 968МД, 1994 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 та автомобіль ИЖ412, 1970 року випуску, номерний знак НОМЕР_2, що підтверджується довідкою № 310 від 14.03.2015 року (а.с.21)

Таким чином відповідачем було приховано дані, що вплинули на встановлення права призначення соціальної допомоги, у зв'язку з чим останній було незаконно виплачено 28 645,23 грн., державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, яку остання відмовилась повернути.

Надаючи правову оцінку рішенню суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду, виходить з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції не звернув уваги, що частиною 1 ст. 99 КАС України встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду. Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, з урахуванням дати звернення позивача до суду (30.07.2015 року), позовні вимоги за період з 01.01.2013 року до 31.01.2015 року заявлені за межами процесуального (шестимісячного) строку.

Будь-яких клопотань про поновлення пропущеного строку позивачем до суду не подавалось.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

З урахуванням викладеного адміністративний позов за період з 01.01.2013 року до 31.01.2015 року підлягає залишенню без розгляду.

Також колегія суддів апеляційного суду зазначає, що відповідно до абзацу другого статті 1 Закону № 1768-III соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям - це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім'ям у грошовій формі в розмірі, який залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім'ї.

За частинами першою, другою, п'ятою, шостою, сьомою та десятою статті 4 цього ж Закону для надання соціальної допомоги подається заява уповноваженим представником сім'ї до місцевої державної адміністрації або до виконавчого комітету сільської, селищної ради. Виконавчий комітет сільської, селищної ради передає заяву про надання соціальної допомоги до місцевої державної адміністрації.

У заяві дається згода сім'ї на збір інформації про неї, про її власність, доходи та майно, що необхідна для мети цього Закону.

Місцеві державні адміністрації для мети цього Закону мають право користуватися всіма офіційними джерелами інформації, в тому числі й інформацією органів доходів і зборів.

Соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи.

Рішення про призначення соціальної допомоги чи про відмову в її наданні приймається місцевою державною адміністрацією протягом десяти календарних днів і наступного після його прийняття дня надсилається уповноваженому представнику малозабезпеченої сім'ї.

Порядок призначення та виплати соціальної допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 2, 3 Порядку соціальна допомога призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім'ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї.

Призначення і виплата соціальної допомоги здійснюється управліннями праці та соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, структурними підрозділами з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - органи праці та соціального захисту населення) за місцем реєстрації уповноваженого представника малозабезпеченої сім'ї.

За пунктом 6 Порядку для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім'ї подає органу праці та соціального захисту населення, зокрема, декларацію про доходи та майно (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім'ї).

Відповідно до частини першої статті 7 Закону № 1768-III державна соціальна допомога не призначається, зменшується її розмір або припиняється виплата у випадках, коли: у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 кв. м на одного члена сім'ї та додатково 10,5 кв. м на сім'ю, чи більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму); у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї (крім сімей, що складаються лише з дітей та осіб, які досягли 65-річного віку або є інвалідами I та II групи, та сімей, в яких є діти-інваліди) є земельна ділянка площею понад 0,6 га, крім випадків, коли така земельна ділянка з незалежних від сім'ї причин не приносить дохід.

Згідно з частиною другою цієї норми Закону за наявності обставин, передбачених у частині першій цієї статті, соціальна допомога може бути призначена місцевою державною адміністрацією на підставі рішень районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах (у разі їх створення) рад у разі, якщо: у складі сім'ї є інвалід; у малозабезпеченій багатодітній сім'ї виховуються троє або більше дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах I-IV рівнів акредитації, але не довше ніж до досягнення ними 23 років); неможливість отримання будь-яких джерел для існування пов'язана з тривалою хворобою одного та/або кількох членів сім'ї. Рішення про призначення державної соціальної допомоги у таких випадках приймається на підставі обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, яка звернулася за призначенням такої допомоги.

Відповідно до частини четвертої статті 7 Закону № 1768-III, якщо сім'єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення.

Відповідно до пункту 11 Порядку для призначення соціальної допомоги сім'ям, в яких є діти, що навчаються у вечірній школі з денною формою навчання, у вищому навчальному закладі або є слухачами курсів на контрактній основі, обстеження матеріально-побутових умов сім'ї обов'язкове.

Згідно з абзацом другим пункту 25 Порядку виплата раніше призначеної соціальної допомоги припиняється: якщо сім'єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, в якому виявлено порушення.

З аналізу наведених норм права вбачається, що припинення виплати та повернення виплаченої соціальної допомоги з підстав, передбачених абзацами четвертим, п'ятим частини першої статті 7 Закону № 1768-III, можливе за наявності таких обов'язкових умов: у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї є більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму); у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї є земельна ділянка площею понад 0,6 га, крім випадків, коли така земельна ділянка з незалежних від сім'ї причин не приносить дохід; відсутність обставин, передбачених частиною другою статті 7 цього Закону; необхідність дотримання процедури прийняття рішення місцевою державною адміністрацією про призначення соціальної допомоги у разі, коли є обставини та умови, передбачені частинами першою та другою статті 7 Закону № 1768-III; відсутність ознак (обставин) навмисного подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру. Виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення.

Виходячи із аналізу зазначених правових норм, колегія суддів приходить до висновку про те, що зверненню до суду із вимогами про стягнення з особи неправомірно отриманої суми певної допомоги повинно передувати відповідне рішення органів, визначених ч. 2 ст. 7 Закону України № 1768-ІІІ про відмову у виплаті вказаної допомоги.

У спірних правовідносинах позивачем по відношенню до відповідача рішень, які б відповідали вимогам ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства, щодо відмови у виплаті державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям не приймалось.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача переплаченої суми державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, за період з лютого 2015 року по 30.06.2015 року.

Отже судом першої інстанції при розгляді справи порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, що є підставою для скасування постанови суду з ухваленням нового рішення відповідно до ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 29 вересня 2015 року по справі за позовом Управління праці та соціального захисту населення Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області до ОСОБА_1 про повернення надміру виплачених коштів - скасувати.

Адміністративний позов за період з 01.01.2013 року до 31.01.2015 року - залишити без розгляду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: А.В. Шлай