Справа № 465/7808/15-а
Суддя: Кузь В. Я.
Дата ухвалення: 2015-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
31 грудня 2015 року Франківський районний суд м. Львова в складі:
Головуючого судді - Кузь В.Я.
при секретарі - Янковській С.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Львові, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Львові про скасування постанови серії ПС2 № 687574 від 27 листопада 2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення», -

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м. Львові про визнання дій інспектора патрульної поліції роти № 1 батальйону № 3 управління патрульної служби МВС України у м. Львові рядового поліції ОСОБА_2, щодо складання постанови незаконними та скасування постанови серії ПС2 № 687574 від 27 листопада 2015 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП з накладенням штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять пять ) грн. Також просить закрити провадження.
В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що 27 листопада 2015 року він, позивач, керуючи автомобілем «Шкода Октавія» державний номерний знак НОМЕР_1, що належить на праві власності його матері ОСОБА_3, рухався по вулиці Виговського в напрямку вулиці Ів. Франка у м. Львові. Рухаючись по вказаній вулиці, за кілька десятків метрів він помітив, що утворився корок, в якому була велика кількість транспортних засобів. Транспортні засоби стояли в дві смуги, проте розмітка та поділ на смуги на даній вулиці відсутні. Із за корка він, як і інші автомобілі, що були по переду, рухалися дуже повільно. Недоїзжаючи до перехрестя з вулицею Болгарською, він помітив, що метрів за 50 -100 після трамвайної зупинки стоїть трамвай, а за ним та у правій смузі від нього стояли транспортні засоби. Транспортні засоби, які стояли позаду трамвая почали здійснювати обїзд трамвая ліворуч з виїздом на смугу зустрічного руху, оскільки ширина проїзної частини транспорту зустрічного руху дозволяла рухатись у дві смуги. Як і інші водії, він, діючи відповідно до вимог п. 11.1 ПДР України, з урахуванням ширини проїзної частини дороги, теж здійснив обїзд трамвая. Завершивши маневр обїзду трамвая, який продовжував стояти, та повертаючись у свою смугу руху, помітив як йому на зустріч їде патрульний автомобіль поліції, в якому увімкнули червоні проблискові маячки так блимали світлом фар, що він зрозумів як вимогу зупинитись. Він, позивач, зупинився навпроти будинку № 25 по вулиці Вітовського запаркувавши автомобіль біля правого краю проїзної частини дороги.
Зразу ж за ним запаркувався поліцейський автомобіль, і до нього підійшов інспектор, який нерозбірливо відрекомендувався. На вимогу останнього він надав документи та почав пояснювати причину об їзду трамвая, однак такі пояснення жодним чином не вплинули і інспектор забравши його документи пішов до патрульного автомобіля. Через дві три хвилини почав рух трамвай, обїзд якого він здійснив, проте порівнявшись із патрульним автомобілем водій трамваю призупинив рух, оскільки в тому місці дорога звужується і водій трамвая не був впевнений, що зможе проїхати. У той час коли
інспектор допомагав водію трамвая проїхати, кілька автомобілів здійснили його обїзд з виїздом на зустрічну смугу. Він, позивач, звернув на це увагу поліцейського, однак той не відреагував, тільки махнув рукою у відповідь.
За кілька хвилин вийшла дівчина у формі, яка не відрекомендувавшись, предявила постанову та вказала, де потрібно підписатись. Коли він, позивач, запитав, що означає твердження, що йому розяснено вимоги ст.ст. 307,308 та 268 КУпАП, поліцейський повідомив, що це означає, що він може оскаржити постанову в суд, у який хоче.
Побачивши неграмотність та не фаховість працівників поліції, а також те, що він поспішав, розписався, отримав копію постанови та поїхав.
Покликаючись на вимоги п.1.10; 11.2; 11.3; 13.3 Правил дорожнього руху України, на ст. 287, 288, 289 КУпАП , просить суд визнати дій інспектора патрульної поліції роти № 1 батальйону № 3 управління патрульної служби МВС України у м. Львові рядового поліції ОСОБА_2, щодо складання нею постанови незаконними та скасувати постанову серії ПС2 № 687574 від 27 листопада 2015 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП з накладенням штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять пять ) грн., а провадження закрити.
В судове засідання позивач не прибув, направив представників, які, діючи незалежно один від одного, в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, пояснення надали аналогічні викладеним у позові та додатково пояснили, що відповідачем не надано жодного доказу на спростування позовних вимог. Звернули увагу суду, що повноваження інспектора Горячої Х.А. на складання постанов нічим не підтверджені, як не підтверджено і той факт, що їх довіритель здійснював обїзд перешкоди, у даному випадку «стоячий трамвай», як й інші учасники дорожнього руху. Просять суд врахувати, що на представленій відео зйомці, на яку відповідач покликається як на доказ, відсутні дані про вчинення ОСОБА_1 будь - яких дій під час руху. Натомість зафіксовано стоячі автомобілі як ОСОБА_1, так і патрульний. Як на їх, представників, думку, навіть якщо водій ОСОБА_1 і здійснив обїзд перешкоди у вигляді трамвая, то ці його дії відповідали встановленим п. п. 1.10; 11.2; 11.3; 13.3 Правил дорожнього руху України. Просять суд визнати дій інспектора патрульної поліції роти № 1 батальйону № 3 рядового поліції ОСОБА_4, щодо складання нею постанови та скасувати постанову серії ПС2 № 687574 від 27 листопада 2015 року, а провадження закрити.
Представники відповідача, що діяли самостійно один від одного, в судовому засіданні позовних вимог адміністративного позову не визнали, подали письмові заперечення за підписом «заступника начальника» ОСОБА_5, згідно яких, покликаючись на ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», звертають увагу суду на те, що одним з основних повноважень працівників поліції є: виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вжиття у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вжиття заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень.
Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, у тому числі шляхом перегляду відеозапису, що наданий стороною відповідача, приходить до висновку, що адміністративний позов є обґрунтований та підлягає задоволенню.
Судом установлено, 27 листопада 2015 року відносно позивача ОСОБА_1 інспектором патрульної поліції роти № 1 бат. № 3 рядовим поліції ОСОБА_2 було складено постанову про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 687574 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 450 (чотириста пятдесят) грн.
Однак, суд враховуючи сукупність матеріалів справи та пояснення сторін, визнає дану постанову такою,що не відповідає вимогам ст. 283 КпАП України, та такою, що складена особою, процесуальні повноваження якої не підтверджені, а відтак, така постанова відповідно до вимог ч. 3 ст. 293 КУпАП підлягає скасуванню, а справу слуханням слід закрити.
Так, стороною відповідача не надано суду будь - яких законодавчих чи нормативних документів, які б підтверджували, що інспектор патрульної поліції роти № 1 бат. № 3 рядовий поліції ОСОБА_2 наділена повноваженнями патрулювати у м. Львові та має право на складання постанов, у порядку, передбаченому ст. ст. 222, 283 КУпАП. Натомість згідно витягу з наказу голови Національної поліції України ОСОБА_6 від 07 листопада 2015 року № 117/о/с, ОСОБА_2 призначено інспектором роти №1 по батальйону № 3 з присвоєнням спеціального звання лейтенант поліції, проте без визначення конкретного управління патрульної поліції Національної поліції України, тобто таке призначення слід вважати абстрактним. Із даного наказу не вбачаються також процесуальні права останньої. З представленого в судовому засіданні ОСОБА_2 службового посвідчення серії ЛВ № 083915, виданого 29 вересня 2015 року начальником УПС МВС в м. Львові, вбачається, що вона є рядовим міліції, інспектор патрульної служби, тобто теж без визначення конкретного управління патрульної поліції Національної поліції України.
Постанова складена ОСОБА_2 не відповідає вимогам ст.283 КУпАП , оскільки в ній не зазначено до якого органу належить посадова особа - інспектор поліції, що склала постанову, а батальйон № 3 і рота №1 не є органом, а може бути тільки підрозділом; у постанові від 27 листопада 2015 року спеціальне звання інспектора поліції зазначено як рядовий, у той час, коли наказом від 07 листопада 2015 року ОСОБА_2 присвоєно спеціальне звання - лейтенант поліції; у постанові відсутній опис обставин, установлених при розгляді справи, разом з тим, зазначено, що « 27.11.2015 року об 09 год. 15 хв. м. Львів, вул.. Вітовського, 25 водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем SKODA OCTAVIA A5 ELEGANCE д.н. з. ВС 0050ВК виїхав на трамвайну колію зустрічного напрямку, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення». Однак, викладені обставини (фабула постанови) не відповідають диспозиції ч. 2 ст. 122 КУпАП, яка інкримінується у вину ОСОБА_1; у постанові не вказано який саме пункт ПДР України порушив ОСОБА_1,

отже відсутнє встановлення факту порушення, а ч.2 ст. 122 КУпАП не містить заборон виїзду на трамвайну колію зустрічного напрямку; у постанові значиться, що розглядалися матеріали про адміністративне правопорушення, проте, які саме, у постанові не зазначено; покликання у постанові на ст. 33 КУпАП хоч і містяться, проте не вмотивовані, а ч. 2 ст. 122 КУпАП, передбачає альтернативу покарання; зазначені у постанові фактичні обставини які інспектор вважає встановленими, таким не відповідають; не враховано вимоги ст. 280 КУпАП. Так, у постанові час скоєння адміністративного правопорушення значиться 09 год. 15 хв., що суперечить відео зйомці наданій відповідачем, з якої вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 інспектором зупинено не пізніше 09 год. 09. хв.. Тобто, у постанові інспектор інкримінує ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, яке у даному випадку, апріорі не могло бути ним скоєно на час складання постанови; інспектором не розяснено ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, що підтверджується змістом постанови та відтворенням відеозапису; інспектором в супереч вимогам ст.ст. 255, 257 КУпАП не складено протокол.

Суд відхиляє письмові заперечення подані «заступником начальника» ОСОБА_5, оскільки такі подані особою, процесуальні права та процесуальне становище ячкої нічим не підтверджено, а на участь у розгляді адміністративного позову делеговані інші особи, що діють на підставі довіреностей.

Суд також відхиляє покликання представників відповідача на ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», оскільки така є загальною нормою, та не передбачає складання постанов інспектором. Не може бути прийнята судом як доказ сама постанова, на яку покликається сторона відповідача, оскільки це суперечить простій логіці.

За таких обставин, суд з урахуванням показів допитаної в судовому засіданні ОСОБА_2, визнає, що її дії як інспектора патрульної поліції роти № 1 батальйону № 3 рядового поліції, щодо складання постанови серії ПС2 № 687574 від 27 листопада 2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП з накладенням штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять пять ) грн. не відповідають вимогам закону, як і постанова, що нею складена. З цих підстав постанова підлягає скасуванню, а провадження закриттю.

Приймаючи дане рішення суд виходить виключно з норм національного законодавства та міжнародних договорів, що ратифіковані Україною.

Так, відповідно до норм статті 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративні правопорушення - є будь-які фактичні дані, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративні правопорушення, поясненнями особи яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих , свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапис які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів при забезпеченні безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ч. 1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 даної норми закону, в адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності , покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Проте в матеріалах справи відсутні докази спростування адміністративного позову, в розумінні ст. 251 КУпАП, а оскаржувана постанова, відеозапис, витяг з наказу по особовому складу, копія службового посвідчення та список «Розстановки сил та засобів 3 батальйону управління патрульної поліції у м. Львові»

станом на 27 листопада 2015 року, на які відповідач покликається як на правомірність дій інспектора, суперечать фактичним обставинам встановлених судом.

Отже, дії інспектора, що склала оскаржувану постанову, суперечать ст.. 19 Конституції України, згідно якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення , завданням Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого порядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обовязків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст.. 9 КпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.. 7 КпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до ст.. 3 Конституції України, людина, її життя і здоровя, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обовязком держави.

Обовязок поважати права людини закріплений також у ст.. 1 « Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», яка підписана Україною 09 листопада 1995 року, а відтак підлягає виконанню державними органами України.

Визначаючи завдання адміністративного судочинства, законодавець у ст.. 2 КАС України зазначив, що таким завданням є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно правових відносин від порушень з боку органів державної влади , органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 21 55 Конституції України, ст. ст. 14-1, 287-289, 293 ч.3 КпАП України, ст.ст. 11,18,49,51 , 71, 122, 160-163 КАС України, Рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/2015 від 08 квітня 2015 року -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дій інспектора патрульної поліції роти № 1 батальйону № 3 рядового поліції ОСОБА_2, щодо складання нею постанови серії ПС2 № 687574 від 27 листопада 2015 року, такими, що суперечать вимогам закону.

Постанову серії ПС2 № 687574 від 27 листопада 2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 з накладенням штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять пять) грн., скасувати, справу провадженням закрити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду в порядку визначеному законом, протягом десяти днів з часу її проголошення через суд, що ухвалив постанову.

Суддя В. Кузь