Справа № 806/5007/15
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2015-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2015 року м.Житомир справа № 806/5007/15

час прийняття: 12 год. 45 хв. категорія 6.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Романченка Є.Ю.,

секретар судового засідання Черниш А.В.,

за участі: позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Малинського районного управління юстиції Житомирської області, Державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Малинського районного управління юстиції ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Сільськогосподарський виробничий кооператив "Ксаверівський" про визнання незаконним та скасування рішення,

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати незаконним та скасувати рішення Реєстраційної служби Малинського районного управління юстиції Житомирської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень СВК "Ксаверівський" на об'єкт нерухомості, нежитлове приміщення, комора від 11 серпня 2015 року індексний номер 23565808. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що проведена реєстрація грубо порушує її права як власника майнового паю члена Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Калініна на можливе отримання належної їй частки. Так як майно КСП ім. Калініна було розпайовано між певною кількістю осіб, які отримали майнові сертифікати, що посвідчують право кожного з них на отримання права власності щодо розпайованого майна шляхом виділення його в натурі. Всупереч наказу Міністерства аграрної політики України № 315 від 20.05.2008, СВК "Ксаверівський" жодного разу не ініціював скликання та проведення загальних зборів співвласників майнових паїв, а тому протокольного рішення про виділення спірного майна в натурі не існує. За таких обставин, на думку позивача, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким за СВК "Ксаверівський" зареєстровано право власності на майно, яке належить до розпайованого, але не було належним чином виділене в натурі, є протиправним.

Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на міркування викладені у позові та письмових поясненнях.

Представник відповідача - Малинського районного управління юстиції Житомирської області, в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідач до суду не прибула, про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином. Про причини неявки до суду не повідомила. У матеріалах справи наявні письмові заперечення проти позову, в яких відповідач просила відмовити в позові.

Представник третьої особи в засідання суду не з'явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Про причини неявки до суду не повідомив. До матеріалів справи долучені письмові пояснення голови правління СВК "Ксаверівський" стосовно предмету спору.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, покази свідка, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з таких підстав.

У відповідності до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ЖИ-6 № 276311, виданого Ксаверівською радою, ОСОБА_1 має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства ім. Калініна, відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 11 лютого 2002 року.

Розпорядженням Малинської районної державної адміністрації Житомирської області № 68 від 17.02.1993 колгосп ім. Калініна перереєстровано в Колективне сільськогосподарське підприємство "Ксаверівське".

У березні 2000 року розпочато реорганізацію колгоспу ім. Калініна та на підставі розпорядження Малинської районної державної адміністрації № 105 зареєстровано як суб'єкта підприємницької діяльності - юридичну особу Сільськогосподарський виробничий кооператив "Ксаверівський".

Згідно зі установчим договором про створення та діяльність Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Ксаверівський", який затверджений установчими зборами від 18.02.2000 та зареєстрований Малинською районною державною адміністрацією рішенням № 105 від 01.03.2000, ОСОБА_5 створюється в процесі реорганізації і є правонаступником колективного сільськогосподарського підприємства (КСП) імені Калініна. Вищим органом управління ОСОБА_5 є загальні збори членів кооперативу. ОСОБА_5 виступають фізичні особи, які виявили бажання брати участь у діяльності ОСОБА_5 в якості члена ОСОБА_5 або асоційованого члена ОСОБА_5, та здійснюють пайові та додаткові внески у майно ОСОБА_5.

Статутом Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Ксаверівський" визначено, що майно ОСОБА_5 створюється шляхом внесення паю та додаткового паю кожним з членів ОСОБА_5. Члени кооперативу мають право вносити свій пай та додатковий пай майном, майновими правами та/або грішми. Майнові права, зокрема права на майнові паї, вносяться членом ОСОБА_5 до майна ОСОБА_5 шляхом передачі голові ОСОБА_5 оригіналу правовстановлюючого документа, що свідчить про належність відповідних майнових прав члену кооперативу, що вносить їх до майна ОСОБА_5.

Позивач є засновником СВК "Ксаверівський" шляхом внесення до майна кооперативу майнових прав на майновий пай.

11 серпня 2015 року державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_4, Реєстраційної служби Малинського районного управління юстиції Житомирської області, прийнято рішення № 23565808. Вказаним рішенням проведено державну реєстрацію права приватної власності на нежитлове приміщення, комора, що розташоване за адресою: Житомирська обл., Малинський район, с. Ксаверів, провулок Перемоги, будинок 5г, за Сільськогосподарським виробничим кооперативом "Ксаверівський". Також відкрито розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційну справу на об'єкт нерухомого майна та видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

Суд, перевіряючи оскаржуване рішення на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, виходив із такого.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна визначає Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 1952-IV).

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав), згідно зі ст. 2 Закону № 1952-IV, - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Пунктом 1 частини 1 статті 4 Закону № 1952-IV передбачено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно.

Згідно зі ч. 2 ст. 3 Закону № 1952-IV, держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

У відповідності до пп. 1, 2, 8 ч. 2 ст. 9 Закону № 1952-IV державний реєстратор:

- встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав;

- приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав;

- у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень.

При цьому необхідно відмітити, що суть реєстраційних дій полягає у дотриманні державним реєстратором певного алгоритму, у тому числі, технічних дій.

Так, порядок проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень встановлено статтею 15 Закону № 1952-IV.

Частиною 1 цієї статті Закону № 1952-IV передбачено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

У частині 2 згаданої статті Закону № 1952-IV вказано, що орган державної реєстрації прав, державні реєстратори зобов'язані надати до відома заявників інформацію про необхідний перелік документів для здійснення державної реєстрації прав. Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до ч. 4 ст. 15 Закону № 1952-IV, державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

За змістом частини 1 статті 18 Закону № 1952-IV, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається, зокрема: членам житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу, які повністю внесли свої пайові внески; фізичним особам та юридичним особам, що вийшли зі складу засновників (учасників) юридичної особи за рішенням органу, уповноваженого на це установчими документами, отримали у власність об'єкт нерухомого майна, переданий їм.

Пунктом 36 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17.10.2013 № 868, визначено, що для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, згідно зі п. 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17.10.2013 № 868, є:

1) укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат;

2) свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат;

3) свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат;

4) видані нотаріусом свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікати;

5) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до закону;

6) свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дублікат;

7) свідоцтво про право власності на нерухоме майно чи його дублікат, видані до 1 січня 2013 р. органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією;

8) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняте власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном;

9) державний акт на право приватної власності на землю, державний акт на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку або державний акт на право постійного користування землею;

10) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

11) ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди;

12) заповіт, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

13) закон, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

14) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації;

15) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;

16) інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.

Із аналізу наведеного випливає висновок, що перелік документів, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, визначений згаданим Порядком, не є вичерпним.

У контексті наведеного суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", об'єктами права колективної власності підприємства є земля, інші основні та оборотні засоби виробництва, грошові та майнові внески його членів, вироблена ними продукція, одержані доходи, майно, придбане на законних підставах. Об'єктами права власності підприємства є також частки у майні та прибутках міжгосподарських підприємств та об'єднань, учасником яких є підприємство. Майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам.

Згідно зі абз. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", до пайового фонду майна членів підприємства включається вартість основних виробничих і оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінні папери, акції, гроші та відповідна частка від участі в діяльності інших підприємств і організацій. Уточнення складу і вартості пайового фонду майна членів підприємств, у тому числі реорганізованих, проводиться за методикою, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

В силу приписів ч.ч. 2, 3 ст. 9 вказаного Закону, пай є власністю члена підприємства. У разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі.

Майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком. У разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування видається нове свідоцтво (п. 13 Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 р. N 177).

Пунктом 8 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 р. N 62 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 4 квітня 2001 р. за N 305/5496 (чинного на час отримання позивачем майнового сертифікату, далі - Порядок), передбачено, що кожен із співвласників має право скористатися своїм майновим паєм в один із таких способів: об'єднати свій майновий пай з паями інших співвласників, отримати майно у натурі у спільну часткову власність та передати його до статутного (пайового) фонду новостворюваної юридичної особи, у тому числі до обслуговуючого кооперативу.

Виділення із складу пайового фонду майна у натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством-правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів співвласників (п. 9 Порядку).

Згідно зі п. 15 Порядку, виділення майнових паїв у натурі окремим особам, які виявили бажання отримати свої майнові паї в індивідуальну власність, проводиться підприємством - користувачем майна із переліку майна, виділеного на ці цілі. При виділенні майна в натурі конкретному власнику підприємство-правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акта приймання-передавання майна робить відмітку про виділення майна в натурі у Свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (далі - Свідоцтво), що засвідчується підписом керівника підприємства та печаткою. Свідоцтво з відміткою про виділення майна в натурі індивідуально, акт приймання-передавання майна можуть бути підставою для оформлення прав власності на зазначене майно в установленому порядку. При виділенні майна у натурі групі співвласників, які уклали договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном, співвласники передають підприємству-правонаступнику (користувачу) один примірник цього договору і копію рішення зборів співвласників про виділення майна в натурі. Підприємство-правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акта приймання-передавання майна робить відмітки про виділення майна в натурі у спільну часткову власність у Свідоцтвах цієї групи співвласників, що засвідчені підписом керівника підприємства та печаткою. Свідоцтва з відмітками про виділення майна в натурі у спільну часткову власність, акт приймання-передавання майна та договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності, можуть бути підставою для оформлення співвласниками прав власності на зазначене майно в установленому порядку.

Таким чином, державна реєстрація права власності з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно може бути проведена на майно, виділене в натурі власникам майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств на підставі свідоцтва з відміткою про виділення майна в натурі та акта приймання - передавання майна.

Оспорюване рішення державним реєстратором прийнято за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень уповноваженої особи СВК "Ксаверівський" і документів, поданих для проведення державної реєстрації прав, а саме: технічного паспорта на об'єкт нерухомого майна; рішення про присвоєння адреси, виданого Ксаверівською сільською радою; акту прийому - передачі майна майновою комісією від 24.02.2010; довідки, виданої головою майнової комісії ОСОБА_6 про те, що дане майно нерозпайовано і належить господарству СВК "Ксаверівський", завіреної підписом та печаткою сільського голови.

До матеріалів справи долучені копії документів, наданих державному реєстру. Ознайомившись із цими документами судом, зокрема, установлено, що разом із заявою СВК "Ксаверівський" подано до Реєстраційної служби Малинського районного управління юстиції Житомирської області не технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна, а експлікацію внутрішніх площ до плану житлового будинку, журнал зовнішніх обмірів і приналежність домоволодіння, які сформовані в справу № 10728 на приміщення комори № 1 с. Ксаверів.

Щодо довідки, виданої головою майнової комісії ОСОБА_6 про те, що дане майно нерозпайовано і належить господарству СВК "Ксаверівський", то вона не є правовстановлюючим документом, який міг би підтверджувати виникнення та перехід речових прав на нерухоме майно до третьої особи.

Стосовно наданого акту передачі майна майновою комісією від 24 лютого 2010 року, затвердженого зборами від 23.02.2010, суд зазначає, що дійсно цей акт містить інформацію про те, що майновою комісією передано певне майно в натурі господарству СВК "Ксаверівський". До вказаного майна віднесено також комору з оболочок с. Ксаверів.

Проте наявний у матеріалах справи лист голови майнового комітету реорганізованого колгоспу ім. Калініна від 16.11.2015 свідчить про те, що зазначене майно в акті передачі майновою комісією від 24 лютого 2010 року на загальних зборах співвласників майна реорганізованого колгоспу ім. Каліліна не виділялося. Останні легітимні збори співвласників майна реорганізованого колгоспу ім. Калініна проводились 11 лютого 2002 року. Збори про виділення майна в натурі відбулись 05.06.2006, але з недостатньою кількістю присутніх пайовиків, тому рахуються нелегітимними.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_6, яка з 11.02.2002 до 31.10.2015 обіймала посаду голови майнового комітету, наведене у листі підтвердила та вказала, що власникам майнових паїв колгоспу ім. Калініна майновою комісією майно в натурі не виділялося.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що акт передачі майна майновою комісією від 24.02.2010 не є належним доказом підтвердження виникнення права власності третьої особи на нерухоме майно.

Разом з цим, суд звертає увагу на те, що під час подачі до Реєстраційної служби Малинського районного управління юстиції Житомирської області заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень уповноваженою особою СВК "Ксаверівський" свідоцтва або свідоцтв з відміткою про виділення майна в натурі до цієї заяви приєднано не було.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, суд дійшов переконання, що зборами співвласників (11.02.2002) було затверджено лише список осіб, які мають право на майновий пай у пайовому фонді колективного сільськогосподарського підприємства ім. Калініна.

В подальшому члени реорганізованого колгоспу ім. Калініна, у тому числі і позивач, свої майнові права передали як внесок до статутного фонду СВК "Ксаверівське", однак майно на підставі цих майнових сертифікатів в натурі виділено не було.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що реєстрація права власності на нежитлове приміщення, комора, що розташоване за адресою: Житомирська обл., Малинський район, с. Ксаверів, провулок Перемоги, будинок 5г, за Сільськогосподарським виробничим кооперативом "Ксаверівський" рішенням від 11.08.2015 № 23565808 здійснена державним реєстратором передчасно, за відсутності належних документів, що посвідчують виникнення та перехід речових прав СВК "Ксаверівський" на це нерухоме майно.

У відповідності до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

У порушення вказаної правової норми, відповідачем не надано доказів, які б підтверджували правомірність прийняття рішення, яке є предметом оскарження у даній справі.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_4, Реєстраційної служби Малинського районного управління юстиції Житомирської області, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11 серпня 2015 року № 23565808 необхідно скасувати як протиправне, а позов ОСОБА_1 задовольнити.

Керуючись статтями 86, 158 - 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_4, Реєстраційної служби Малинського районного управління юстиції Житомирської області, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11 серпня 2015 року № 23565808.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Є.Ю. Романченко

Повний текст постанови виготовлено: 28 грудня 2015 р.