Справа № 823/1644/15
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2016-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Черкаси

05 січня 2016 року Справа № 823/1644/15

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гараня С.М.,

секретаря - Тараненка М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору в адміністративній справі № 823/1644/15 за її позовом до Христинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання податкового повідомлення-рішення протиправним та його скасування,

ВСТАНОВИВ:

28.12.2015 на адресу Черкаського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про повернення сплаченого нею судового збору в адміністративній справі 823/1644/15.

Ухвалою судді від 28.12.2015 призначено засідання для вирішення питання про повернення сплаченого ОСОБА_1 судового збору на 11 год. 00 хв. 05.01.2016 року.

Сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце вирішення вказаного питання до зали судового засідання не прибули, внаслідок чого суд вирішив провести розгляд заяви ОСОБА_1 за відсутності представників сторін, на підставі наявних матеріалів справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши вищевказану заяву суд зазначає наступне.

08.07.2015 до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом звернулася ОСОБА_1, в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Христинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області від 25.06.2015 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 6 800,00грн.

Ухвалою судді від 13.07.2015 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків до 18.08.2015, шляхом надання суду оригіналу квитанції про сплату судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру.

У зазначений строк позивач усунула недоліки позовної заяви (сплатила судовий збір в розмірі 1 827,00грн. згідно квитанції № 158 від 17.08.2015), в наслідок чого ухвалою від 20.08.2015 відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 07.12.2015 в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено повністю.

01.11.2011 набрав чинності Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Положення вказаного Закону застосовуються судом в редакції, що діяла на час звернення позивача з відповідним позовом до суду.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28.12.2014 р. № 80-VIІІ встановлено розмір мінімальної заробітної плати на 2015 рік, а саме, у місячному розмірі з 1 січня - 1218,00грн.

Окремі рішення, прийняті суб'єктом владних повноважень, можуть породжувати підстави для змін майнового стану фізичної чи юридичної особи. Зокрема, реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно оскарження такого рішення спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна.

За практикою Європейського суду з прав людини вимога про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій, тощо, є майновою.

З огляду на викладене адміністративними позовами майнового характеру є вимоги щодо протиправності рішень про визначення грошових зобов'язань платників податків, про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, про стягнення адміністративно-господарських та інших штрафних санкцій тощо.

Таким чином, звернені до суду вимоги про скасування рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень, безпосереднім наслідком яких є зміна складу майна позивача, є майновими, в той час, як вимога про визнання протиправними дій - немайновою.

З матеріалів позовної заяви суд встановив, що ОСОБА_1 ставилася вимога про зобов'язання відповідача скасувати ППР, яким до неї застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 6 800,00грн. Зазначене рішення тягне за собою зміну майнового стану позивача, а отже носить майновий характер.

Підпунктом 1.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», встановлювалось, що за подання до адміністративного суду позову майнового характеру судовий збір справляється у розмірі 2% розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати (1827,00грн.) та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати (4872,00грн.), з урахуванням ч.3 вказаної статті, у відповідності до якої - під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

При дослідженні матеріалів позовної заяви ОСОБА_1 суд встановив відсутність в них доказу сплати судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру, у зв'язку з чим запропонував сплатити позивачеві відповідний розмір судового збору.

На виконання вимог ухвали суду ОСОБА_1 сплатила судовий збір в розмірі 1 827,00грн. згідно квитанції № 158 від 17.08.2015, що в даному випадку становило 1,5 розміру мінімальної заробітної плати, як того вимагає вищевказане положення статті Закону.

Суд наголошує, що сплата позивачем судового збору в повному обсязі, а не в розмірі 10%, як це передбачено ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» є правом позивача, а не його обов'язком, яке суд обмежити не може. В даному випадку позивач в повному обсязі скористався своїм правом і сплатив повну суму судового збору, у зв'язку з чим з останнього не достягувався такий збір в постанові суду (в наслідок відмови в задоволенні позовних вимог) на відміну від того випадку коли б сплата позивачем судового збору становила лише 10%.

Суд також зазначає, що відповідно до вимог ст.7 Закону № 3674 сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

2) повернення заяви або скарги;

3) відмови у відкритті провадження у справі;

4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням);

5) закриття провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою суду від 07.12.2015 в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав визначених ст.7 Закону України «Про судовий збір» для повернення ОСОБА_1 сплаченого нею судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 87, 160, 165 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору в адміністративній справі № 823/1644/15 за її позовом до Христинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання податкового повідомлення-рішення протиправним та його скасування - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом п'яти днів з дня її проголошення або з дня її отримання стороною за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя С.М. Гарань