Справа № 185/10465/15-а
Суддя: Бабій С. О.
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/185/492/15
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 жовтня 2015 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі в складі головуючого - судді Бабій С.О., за участю секретаря судового засідання Шмик К.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тимчасово виконуючого обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 майора- ОСОБА_2 про визнання незаконною постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по адміністративній справі,

ВСТАНОВИВ:
29.09.2015 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про визнання незаконною постанови №276 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 1700 гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та закритя провадження по адміністративній справі у зв`язку з відсутністю у діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23.09.2015р. відповідачем складено оскаржувану постанову, у якій зазначено, що в період часу з 01.01.2015 року по 22.09.2015 року, обіймаючи посаду голови Новоіванівської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області, перебуваючи на своєму робочому місці, позивач порушив вимоги пункту 11 частини 1 статті 18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Інструкцію з організації ведення військового обліку військовозабов,язаних і призовників в органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях і навчальних закладах, належним чином не забезпечив на території відповідних населених пунктів ведення військового обліку військовозабов,язаних і призовників, карток призовників, тощо, тим самим порушивши законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення та акт перевірки від 22.09.2015 року складено у його відсутність, а наслідки їх наступного розгляду суб`єктом оскарження є хибними та безпідставними. За ст. 36 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» відповідному органу, у даному випадку сільраді, належать делеговані повноваження, які також мають бути відповідним чином профінансовані. Виконувати функції військомату позивача ніхто не уповноважував та обов`язок заповнювати картки, списки, на військовозабов,язаних не входить до обов`язків позивача відповідно до посадової інструкції.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених у позовній заяві та наданих усних поясненнях.
Відповідач в судовому засіданні відносно задоволення позовних вимог заперечив, з підстав викладених у письмовому запереченні на позов. Вважає, що постанова від 25.09.2015р. по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 статті 210-1 КУпАП винесена правомірно, у задоволенні позову слід відмовити.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази, суд встановив наступні обставини.
22.09.2015 р. працівниками Павлоградського об`єднаного міського військового комісаріату складено акт перевірки стану військового обліку у Новоіванівської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області, яким встановлено, що розпорядження сільського голови про призначення інспектора ВОС немає, посадової інструкції немає, перспективний план роботи відповідального за військовий облік не погоджений з Павлоградським ОМВК, відмітки про виконання заходів не робляться, плану на квартал немає, в графіку звірки карток первинного обліку відмітки про виконання не проставлені; журналу обліку звірки карток первинного обліку з картками П-2 підприємств не має, в актах звірок з картками форми П-2 немає підпису та печатки керівника підприємства, в графіку звірки карток первинного обліку відміток про виконання не має, справи листування з питань військового обліку не має, Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" не відповідає чинному законодавству, журнал про зміни у стані здоров`я не ведеться, списки призовників своєчасно не уточнюються, списки громадян які підлягають приписці відсутні, наглядна агітація відсутня, донесення про зміну облікових даних до військового комісаріату не надається. Бланки відсутні; картки первинного обліку не відповідають встановленому зразку, картотека карток первинного Облік) побудована з порушенням вимог наказу МО №660.

Того ж дня, 22.09.2015 р. офіцером відділення військового обліку та бронювання солдатів і сержантів запасу ІНФОРМАЦІЯ_1 капітаном ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення щодо позивача за статтею 210-1 КУпАП. У протоколі вказано, що в період часу з 01.01.2015 року по 22.09.2015 року, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду голови Новоіванівської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області, перебуваючи в приміщенні сільської ради за адресою: Дніпропетровська область. Юр`ївський район, с. Новоіванівське. вул. Центральна, 14а, в порушення вимог п. 11 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п.п. 2.2.3, 2.2.7, 2.8, 2.14 Інструкції з організації ведення військового обліку військовозобов`язаних і призовників в органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях і навчальних закладах, затвердженої Наказом Міністра оборони України № 660 від 15.12.2010 року, належним чином не забезпечив на території відповідних населених пунктів ведення військового обліку військовозобов`язаних і призовників (картки первинного обліку військовозобов`язаних неупорядковані та не відповідають вимогам нормативних документів, не проводиться звірка даних карток первинного обліку військовозобов`язаних і списків призовників, які перебувають на військовому обліку, з будинковими книгами та з підприємствами, документація ведеться з порушеннями загальних правил діловодства), тим самим порушив законодавство про оборону мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

25.09.2015р. відповідачем складено оскаржувану постанову № 276, у якій зазначено, що в період часу з 01.01.2015 року по 22.09.2015 року, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду голови Новоіванівської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області, перебуваючи в приміщенні сільської ради за адресою: Дніпропетровська область. Юр`ївський район, с. Новоіванівське. вул. Центральна, 14а, в порушення вимог п. 11 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п.п. 2.2.3, 2.2.7, 2.8, 2.14 Інструкції з організації ведення військового обліку військовозобов`язаних і призовників в органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях і навчальних закладах, затвердженої Наказом Міністра оборони України № 660 від 15.12.2010 року, належним чином не забезпечив на території відповідних населених пунктів ведення військового обліку військовозобов`язаних і призовників (картки первинного обліку військовозобов`язаних неупорядковані та не відповідають вимогам нормативних документів, не проводиться звірка даних карток первинного обліку військовозобов`язаних і списків призовників, які перебувають на військовому обліку, з будинковими книгами та з підприємствами, документація ведеться з порушеннями загальних правил діловодства), тим самим порушив законодавство про оборону мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що є порушенням п.11 ч.1 ст. 18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Вказаною постановою позивача притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 статті 210-1 КУпАП та накладено на позивача штраф у розмірі 1 700 грн. Копію постанови позивач отримав того ж дня.
Відповідно до статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно статті 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
У відповідності до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, повноваженням Президента України є прийняття відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
П. 31 ч. 1 ст. 85 Конституції України передбачено, що до повноважень Верховної Ради України належить, зокрема, затвердження протягом двох днів з моменту звернення Президента України указів про введення воєнного чи надзвичайного стану в Україні або в окремих її місцевостях, про загальну або часткову мобілізацію, про оголошення окремих місцевостей зонами надзвичайної екологічної ситуації
Відповідно до статті 4 Закону України «Про оборону України», у разі збройної агресії проти України або загрози нападу на Україну Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, застосування Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, подає його Верховній Раді України на схвалення чи затвердження, а також вносить до Верховної Ради України подання про оголошення стану війни.
14.01.2015р. Президентом України видано Указ №15/2015 «Про часткову мобілізацію», а законом України №113-VIII від 15.01.2015р. Верховна Рада України затвердила даний Указ Президента України. Даний Указ виданий Президентом України з метою підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань України на рівні, що гарантує адекватне реагування на загрози національній безпеці держави, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України.
Указом оголошено про проведення протягом 2015 року часткової мобілізації у три черги протягом 210 діб із дня набрання чинності цим Указом. Мобілізацію провести на території, зокрема, Дніпропетровської області. Здійснити призов військовозобов`язаних, резервістів та поставку транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, інших військових формувань України в обсягах, визначених мобілізаційними планами з урахуванням резерву.
Згідно п. 8 Указу, місцевим органам виконавчої влади за участю органів місцевого самоврядування, із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності організувати і забезпечити в установленому порядку своєчасне оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу, прибуття техніки на збірні пункти та у військові частини.
Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Відповідно до статті 14 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Міністерство оборони України забезпечує проведення мобілізації та демобілізації у Збройних Силах України і бере участь у забезпеченні мобілізації та демобілізації в інших військових формуваннях.
Положенням про військові комісаріати, затвердженим Постановою КМУ №389 від 03.06.2013р. встановлено, що військові комісаріати є місцевими органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації в особливий період людських і транспортних ресурсів на відповідній території. Військові комісаріати утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві, інших містах, районах, районах у містах. Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи, крім районних, міських, районних у містах, можуть утворюватися, зокрема об`єднані міські військові комісаріати для обслуговування одночасно м. Севастополя та району або міста обласного значення та району (районів). Військові комісаріати утворюються, реорганізуються та ліквідуються Міноборони за поданням начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил (п. 1 Положення). Військові комісаріати очолюють військові комісари, які організовують діяльність комісаріатів (п. 3 Положення). Завданням військових комісаріатів є, зокрема, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів (п. 8 Положення). Військовий комісар представляє інтереси Збройних Сил у відносинах з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими держадміністраціями, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами та громадянами на відповідній території. Військовий комісар має право, зокрема, здійснювати відповідно до своїх повноважень контроль за виконанням підприємствами вимог законодавства з питань оборони; розглядати у випадках, передбачених законодавством, справи про адміністративні порушення та накладати адміністративні стягнення (п. 12 Положення).
Відповідно до п.3 ст. 43 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» для повного і якісного виконання планів проведення мобілізації в особливий період місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування разом з підприємствами, установами та організаціями незалежно від підпорядкування і форм власності та районними (міськими) військовими комісаріатами в мирний час утворюють дільниці для оповіщення і збору військовозобов`язаних, комплектують їх особовим складом із числа військовозобов`язаних без звільнення громадян від виконання основних обов`язків за місцем роботи та сприяють у набутті ними професійних навичок, а також забезпечують реалізацію інших заходів, пов`язаних з виконанням планів проведення мобілізації.
Абзац 5 ст. 15 Закону України «Про оборону України» визначає, що виконавчі органи сільських, селищних, міських рад у галузі оборонної роботи забезпечують організацію та участь у здійсненні на відповідній території заходів, пов`язаних з мобілізаційною підготовкою, територіальною обороною та цивільним захистом.
Також ст. 18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» виконавчі органи сільських, селищних, міських рад забезпечують на території відповідних населених пунктів ведення військового обліку військовозобов`язаних і призовників, бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час і надання звітності щодо бронювання військовозобов`язаних у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно з ч.4 ст. 34, ст.38, ст.42 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" персонально-первинний облік призовників і військовозобов`язаних передбачає облік відомостей щодо призовників та військовозобов`язаних за місцем їх проживання. У сільській місцевості, а також у містах і селищах, де відсутні військові комісаріати, облік ведеться органами місцевого самоврядування. В адміністративно-територіальних одиницях, де немає військових комісаріатів, відповідні органи місцевого самоврядування, керівники підприємств, установ та організацій, у тому числі навчальних закладів, незалежно від підпорядкування і форм власності зобов`язані на вимогу військових комісаріатів сповіщати призовників і військовозобов`язаних про їх виклик до військових комісаріатів, забезпечувати своєчасне прибуття за цим викликом, у семиденний строк повідомляти районні (міські) військові комісаріати про прийняття на роботу (навчання) та звільнення з роботи (навчання) призовників і військовозобов`язаних.
Органи виконавчої влади, що здійснюють реєстрацію місця проживання чи перебування осіб, виконавчі органи сільських, селищних, міських рад зобов`язані:
- здійснювати реєстрацію за місцем проживання або перебування чи зняття з реєстрації призовників, військовозобов`язаних та резервістів лише в разі наявності в їхніх військово-облікових документах позначок військових комісаріатів відповідно про зняття з військового обліку або про перебування на військовому обліку за місцем проживання або перебування;
- надавати районним (міським) військовим комісаріатам допомогу у прийнятті допризовників на військовий облік, проведенні призову громадян на військову службу (збори), контролі за виконанням ними правил військового обліку та виявленні громадян із числа призовників і військовозобов`язаних, які порушують ці правила.
Згідно ст.42 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" керівники, інші посадові особи органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, а також підприємств, установ та організацій незалежно від підпорядкування і форм власності та громадяни України, винні у порушенні порядку військового обліку, допризовної підготовки, приписки до призовних дільниць, призову на строкову військову службу, проходження служби у військовому резерві, проходження зборів, мобілізаційної підготовки та мобілізаційної готовності, прибуття за викликом до військового комісаріату, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.
Відповідно до ст. 43 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (Фінансове і матеріальне забезпечення заходів, пов`язаних з організацією військової служби і виконанням військового обов`язку) центральні органи виконавчої влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування для проведення медичного огляду громадян, призову їх на військову службу, відправлення призваних осіб до військових частин, прийняття на військову службу за контрактом зобов`язані забезпечувати районні (міські) військові комісаріати необхідною кількістю технічних працівників та обслуговуючого персоналу, обладнаними призовними (збірними) пунктами, медикаментами, інструментарієм, медичним і господарським майном, автомобільним транспортом, а також забезпечувати здійснення охорони громадського порядку на призовних пунктах. Для повного і якісного виконання планів проведення мобілізації в особливий період місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування разом з підприємствами, установами та організаціями незалежно від підпорядкування і форм власності та районними (міськими) військовими комісаріатами в мирний час утворюють дільниці для оповіщення і збору військовозобов`язаних, комплектують їх особовим складом із числа військовозобов`язаних без звільнення громадян від виконання основних обов`язків за місцем роботи та сприяють у набутті ними професійних навичок, а також забезпечують реалізацію інших заходів, пов`язаних з виконанням планів проведення мобілізації. Місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування забезпечують районні (міські) військові комісаріати службовими будинками, підсобними господарськими приміщеннями і приміщеннями для призовних пунктів (дільниць) згідно із законодавством.
Відтак, доводи позивача про те, що він як голова Новоіванівської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області, не має обов`язків у сфері мобілізаційних відносин, є хибними.

Згідно п.15 «Положення про військові комісаріати» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 червня 2013 року № 389, військовий комісар зобов`язаний організувати проведення перевірок готовності підприємств до оповіщення та забезпечення явки громадян, що підлягають призову на військову службу під час мобілізації та у воєнний час, на пункти збору або у військові частини, а також здійснювати контроль за веденням військового обліку військовозобов`язаних та призовників, бронюванням військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час в місцевих держадміністраціях, інших державних органах, органах місцевого самоврядування та на підприємствах.
Відповідно до ст. 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» посадові особи, винні в порушенні законів України та інших нормативно-правових актів з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації, а також громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом.
Статтею 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. А саме, згідно частини 1 цієї статті, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Водночас, протокол № 276 від 22.09.2015 року, на підставі якого була винесена оскаржувана постанова і який слугував основним джерелом для розгляду справи про адміністративне правопорушення, таким вимогам не відповідає. Так само, із змісту оскаржуваної постанови не вбачається, що субєктом оскарження було дотримано приписи ст. 280 КУпАП щодо обсягу обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема чи є обставини, що пом`якшують відповідальність, якими слід визнати наявність у позивача чотирьох дітей.
Відповідачем не обґрунтовано накладення на позивача штрафу у максимальному розмірі, передбаченого санкцією ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Також суд враховує, що ЄСПЛ у рішенні «Толстой-Мілославскій проти Сполученого Королівства» від 23.06.1995 року (скарга №18139/91), зазначає, що застосовуваний національний закон повинен відповідати критерію «якості», якості тобто щоб « він був доступним для всіх осіб, які мають до нього відношення, і досить чітко сформульованим для того, щоб вони могли - користуючись відповідної консультацією, якщо це необхідно, - передбачити ступінь, яка є розумною у сформованій ситуації, тих наслідків, які дана дія може спричинити за собою».
Відтак, хоча 22.09.2015 р. працівниками Павлоградського об`єднаного міського військового комісаріату складено акт перевірки стану військового обліку у Новоіванівської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області у п. 1 якого описано стан військового обліку, його якість та відповідність вимогам нормативних документів, проте суд констатує про відсутність доступного та передбачуваного для позивача закону з визначеним переліком війського облікових заходів організаційного характеру, щодо яких на позивача покладено будь які конкретизовані обов`язки, а тому, на думку суду, притягнення його до відповідальності за вчинення адмінправопорушення у межах максимального розміру санкції застосовуваної статті не відповідає вимогам ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За таких обставин суд приходить до висновку, що в діях позивача в обстановці, яка склалася на час виявлення порушення відповідачем, фактично маються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.110-1 КУпАП, у звязку з чим дії відповідача щодо притягнення позивача до юридичної відповідальності є правомірними.
Разом з тим, згідно ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Ст.22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Ст. 162 КАС України передбачено, що суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини та громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З урахуванням особи позивача, якй вперше притягується до адміністративної відповідальності, обставин вчиненого нею адміністративного правопорушення, суд вважає, можливим звільнити позивача від адміністративної відповідальності у звязку з малозначністю і обмежитись усним зауваженням.
Керуючись ст. 7-9, 11, 71, 86, 159 - 163 КАС України, ст. 22, 276, 280, 293 КупАП, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Позов задовольнити частково.
Постанову Тимчасово виконуючого обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 майора- ОСОБА_2 №276 від 25.09.2015 р. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 1700 гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення змінити в частині накладення стягнення із штрафу на попередження.
В решті позову відмовити.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С. О. Бабій