Справа № 2а-132/10
Суддя: Головенко О.С.
Дата ухвалення: 2010-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Болехівський міський суд Івано-Франківської області
Справа №2а-132/10
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2010 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області під головуванням - судці Головенко О.С.

з участю секретаря судового засідання Ковалів A.B.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора державної патрульної служби Калуського взводу ДПС ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом в обґрунтування своїх вимог вказує, що 19 квітня 2010 року інспектор ДПС Калуського взводу ДПС ОСОБА_2 виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення AT № 099741, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 255 грн. Вважає постанову про накладення штрафу незаконною, оскільки швидкості не перевищував, рухався позаду іншого автомобіля, працівник міліції не вручив йому копії протоколу про адміністративне правопорушення, постанову по справі виніс у його відсутності. Просить скасувати постанову та закрити провадження у справі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав позов з підстав викладених в позовній заяві, додатково пояснив, що в той день в м.Калуш його автомобіль спинив працівник міліції, який повідомив йому, що він перевищив швидкість в населеному пункті, рухаючись 84 км/год. З цим був категорично не згідний, оскільки спідометр в його автомобілі показував швидкість 65 км/год., на пред'явленому державтоінспектором вимірювачі швидкості «Беркут» були відсутні дата, час та державний номер автомобіля, а тільки відображена зафіксована швидкість 84 км/год., свідків, які б могли підтвердити факт порушення ним правил дорожнього руху не було. Свої заперечення відобразив в протоколі про адміністративне правопорушення, на що працівник міліції повідомив, що штраф накладати не будуть, а винесуть попередження та дозволив продовжити рух. Зазначив, що відповідач не вручив йому копії протоколу про адміністративне правопорушення, а постанову по справі виніс у його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився про час і місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про що свідчать розписки про одержання судових повісток (а.с.8,13).

У відповідності до положення ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, розгляд справи не відкладається і справа вирішується на підставі наявних у ній доказів.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи у сукупності, давши їм правову оцінку, приходить до наступного висновку.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено і таке підтверджується матеріалами справи, що 19 квітня 2010 року інспектор ДПС Калуського взводу ОСОБА_3, на основі розгляду протоколу про адміністративне правопорушення серії АТ 063911, виніс постанову АТ № 099741 про накладення на ОСОБА_1 адміністративого стягнення за порушення ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно даної постанови ОСОБА_1 19 квітня 201.0 року о 13.11 год., керуючи автомобілем в м.Калуш по вул.Львівській рухався зі швидкістю 84 км/год, чим перевищив встановлену швидкість руху в населеному пункті на 24 км/год. Швидкість вимірювалась приладом «Беркут». За що накладено штраф у розмірі 255 грн.

Ч. 1 ст. 122 передбачає відповідальність водіїв транспортних засобів за перевищення встановлених обмежень швидкості руху більш як на двадцять кілометрів на годину.

Відповідно до Правил дорожнього руху України, в населеному пункті допустимим є рух зі швидкісю не більше 60 км/год.

Згідно положення ст. 251 КУпАп доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Нормою частини 2 ст.71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

З огляду на це положення закону на пропозицію суду від 23.07.2010 р. від суб'єкта оскарження не надійшло будь-яких заперечень проти позову та не отримано від нього жодних фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку інспектором Калуського взводу ДПС ОСОБА_3 встановлено наявність у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні (фотознімків, письмових пояснень свідків, тощо).

Таким чином, наявні у справі докази, а саме пояснення позивача, свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП і вони не спростовані відповідачем.

Позивачем не було пропущено строк звернення до суду, оскільки в порушення вимог ст. 268 КУпАП, відповідач не надіслав у встановлений законом строк копії постанови ш справі про адміністративне правопорушення, про що свідчить, крім пояснень позивача ] суді, відсутність його підпису на оскаржуваній постанові.

Про притягнення його до адміністративної відповідальності позивач дізнався 1 липн 2010 року, отримавши повідомлення відділу державної виконавчої служби Болехівськог міського управління юстиції, що стало приводом для звернення до суду 6.07.2010 року.

Відповідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідачем не надано суду обгрунтованих доказів вини позивача у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення винесена інспектором Калуського взводу ДПС ОСОБА_2 не може залишатися в силі та підлягає скасуванню, а справа закриттю.

На підставі викладеного ст.19 Конституції України, ст.ст. 14-1, 254, 283, 288, 293 КУпАП, керуючись ст.ст. 2,6,158,159-163 КАС України суд,-

постановив:

Позов задоволити.

Скасувати постанову інспектора державної патрульної служби Калуського взводу ДПС ОСОБА_2 від 19 квітня 2010 року АТ № 099741 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу розміром 255 (двісті п'ятдесят п'ять) гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі закрити.

Постанова суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Головенко ОС.