Справа № П/811/3234/15
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2015-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2015 року справа № П/811/3234/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Хилько Л.І.

судді Брегея Р.І.

судді Кравчук О.В.

за участю секретаря судового засідання Подкопаєвої Д.М.

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Велта" до Державної служби геології та надр України про скасування припису, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "Велта" (далі - ТОВ ВКФ "Велта") звернулось до суду з адміністративним позовом, у якому просить визнати протиправним та скасувати припис №57/4275-К від 16.09.2015 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем за наслідками проведеної перевірки ТОВ ВКФ "Велта" з питань дотримання вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин (металічні руди, неметалічні корисні копалини, горючі тверді корисні копалини), результат якої відображено у акті за № 57/4275-К від 16.09.2015 року встановлено порушення ст. 24 Кодексу України про надра, п.17 Постанови Кабінету Міністрів України № 615.

З урахуванням даних обставин, Державною службою геології та надр України 16.09.2015 р. сформовано припис за №57/4275-К, яким позивача зобов'язано усунути виявлені порушення.

На думку представників позивача, виявлені порушення є безпідставними та такими, що не відповідають дійсності, тому позивач звернувся до суду з позовом.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з мотивів наведених у позовній заяві.

У письмових запереченнях на позов, відповідач зазначає, що при проведенні планової виїзної перевірки ТОВ ВКФ "Велта" і прийнятті оскаржуваного припису він діяв з дотриманням вимог чинного законодавства, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, а тому адміністративний позов не може бути задоволений.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до статті 2 Кодексу України про надра його завдання є регулювання гірничих відносин з метою забезпечення раціонального, комплексного використання надр для задоволення потреб у мінеральній сировині та інших потреб суспільного виробництва, охорони надр, гарантування при користуванні надрами безпеки людей, майна та навколишнього природного середовища, а також охорона прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій та громадян.

Згідно статті 1 Кодексу України про надра надра - це частина земної кори, що розташована під поверхнею суші та дном водоймищ і простягається до глибин, доступних для геологічного вивчення та освоєння.

Відповідно до частини першої статті 19 Кодексу України про надра надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр.

Частиною другою статті 24 Кодексу України про надра встановлено, що користувачі надр зобовязані: 1) використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; 2) забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; 3) забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; 4) приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві; 4-1) надавати та оприлюднювати інформацію про загальнодержавні та місцеві податки і збори, інші платежі, а також про виробничу (господарську) діяльність, необхідну для забезпечення прозорості у видобувних галузях, відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України; 5) виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції.

Відповідно до частини третьої статті 24 Кодексу України про надра права та обовязки користувача надр виникають з моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами, а в разі надання права користування надрами на умовах угод про розподіл продукції - з моменту набрання чинності такою угодою, якщо інше не передбачено цією угодою.

Відповідно до наказу Державної служби геології та надр України від 31.07.2013 року №363 Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "Велта" отримано спеціальний дозвіл на користування надрами № 4275 від 13.06.2007року з на видобування ільменітових розсипних руд з метою виробництва ільменітового концентрату (а.с.27, т.1).

Згідно пункту 1 Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 року № 391/2011, Державна служба геології та надр України (Держгеонадра України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України (далі - Міністр), входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Пунктом 4 зазначеного Положення визначено, що Держгеонадра України відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює державний облік родовищ, запасів і проявів корисних копалин; веде державний баланс запасів корисних копалин; веде державний кадастр родовищ і проявів корисних копалин; формує державний фонд родовищ корисних копалин та резерв цього фонду; здійснює державну реєстрацію і облік робіт і досліджень, пов'язаних із геологічним вивченням надр; веде єдину інформаційну систему користування надрами; видає у встановленому порядку спеціальні дозволи в т.ч. на геологічне вивчення родовищ корисних копалин; геологічне вивчення, в тому числі дослідно-промислову розробку родовищ корисних копалин; видобування корисних копалин; здійснює переоформлення спеціальних дозволів на користування надрами, внесення до них змін та видачу дублікатів, продовжує термін дії спеціальних дозволів на користування надрами; здійснює державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним використанням надр України; у межах своїх повноважень розглядає справи про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення; проводить перевірки, за результатами яких складає акти, видає приписи щодо усунення фактів порушень вимог нормативно-правових актів.

Таким чином, Державна служба геології та надр як орган нагляду та контролю проводити уповноважена проводити перевірки з питань дотримання вимог законодавства у сфері надрокористування.

16 вересня 2015 року працівниками Південного міжрегіонального відділу ОСОБА_3 державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України проведено планову перевірку ТОВ ВКФ "Велта" щодо дотримання вимог законодавства у сфері надрокористування. За результатами поведеної перевірки складено акт №57/4275-К від 16.09.2015 року про порушення товариством вимог ст. 24 Кодексу України про надра та п.17 Постанови Кабінету Міністрів України № 615 від 30.05.2011 року (а.с.11-25, т.1).

Зокрема, встановлено наступні порушення:1) відсутній дозвіл на утворення та розміщення відходів; 2) не внесені зміни до спеціального дозволу №4275 від 13.06.2007 року, в зв'язку з затвердженням Протоколу ДКЗ від 11.04.2012 року №2596-ДСК.

На підставі вищевказаного акту перевірки 16.09.2015року року Південним міжрегіональним відділом ОСОБА_3 державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України винесено припис № 57/4275-К від 16.09.2015 року, якими позивача зобов'язано усунути виявлені порушення (а.с.26).

Надаючи правову спірним правовідносинам колегія суддів зазначає наступне.

Щодо зобов'язання ТОВ ВКФ "Велта" отримати дозвіл на утворення та розміщення відходів.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про відходи" спеціально відведені місця чи об'єкти - місця чи об'єкти (місця розміщення відходів, сховища, полігони, комплекси, споруди, ділянки надр тощо), на використання яких отримано дозвіл спеціально уповноважених органів на видалення відходів чи здійснення інших операцій з відходами.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про відходи, суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов'язані: визначати склад і властивості відходів, що утворюються, а також за погодженням із спеціально уповноваженими органами виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища ступінь їх небезпечності для навколишнього природного середовища та здоров'я людини; на основі матеріально-сировинних балансів виробництва виявляти і вести первинний поточний облік кількості, типу і складу відходів, що утворюються, збираються, перевозяться, зберігаються, обробляються, утилізуються, знешкоджуються та видаляються, і подавати щодо них статистичну звітність у встановленому порядку; забезпечувати повне збирання, належне зберігання та недопущення знищення і псування відходів, для утилізації яких в Україні існує відповідна технологія, що відповідає вимогам екологічної безпеки.

Згідно ст. 26 Закону України "Про відходи, державному обліку та паспортизації підлягають в обов'язковому порядку всі відходи, що утворюються на території України.

Відповідно до вимог постанови КМУ від 01.11.99 № 2034 "Про затвердження Порядку ведення державного обліку та паспортизації відходів" встановлюються єдині правила ведення державного обліку та паспортизації відходів, дія яких поширюється на підприємства, установи, організації всіх форм власності, громадян - суб'єктів підприємницької діяльності, діяльність яких пов'язана з утворенням відходів та здійсненням операцій поводження з ними (далі - підприємства).

Відповідно до ст.17 Закону України "Про відходи" суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов'язані, зокрема, мати дозвіл на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, якщо їхня діяльність призводить до утворення відходів, для яких Пзув перевищує 1000. Суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами, діяльність яких призводить виключно до утворення відходів, для яких Пзув від 50 до 1000, зобов'язані щороку подавати декларацію про відходи за формою та у порядку, встановленими Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Закону України від 09.04.2014рку № 1193-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо скорочення кількості документів дозвільного характеру" було скорочено кількість документів дозвільного характеру та запроваджено єдиний дозвіл на здійснення операцій у сфері поводження з відходами. Зокрема, було скасовано дозвіл на будівництво або реконструкцію об'єкта поводження з відходами, дозвіл на розміщення відходів, погодження проектів лімітів на утворення та розміщення відходів, дозвіл на експлуатацію об'єкта поводження з небезпечними відходами, дозвіл на зберігання та видалення відходів, спеціальний дозвіл на розміщення відходів та деякі інші документи дозвільного характеру.

ОСОБА_3 екологічної безпеки та дозвільної системи Міністерства екології та природних ресурсів України від 20.05.2014 року №7/1409-14 визначено, що вищеназваним Законом України від 09.04.2014рку № 1193-VII внесено зміни до Закону України "Про відходи" та Закону України "Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності", якими передбачено скасування необхідності одержання лімітів на розміщення відходів, у тому числі й погодження Мінприроди щодо небезпечних відходів та дозволів на розміщення відходів (а.с.92, т.1).

Як наслідок, з 26 квітня 2014 року тимчасово призупинено прийом заяв на отримання дозволів на утворення та розміщення відходів до прийняття оновленого порядку видачі документів дозвільного характеру у сфері поводження з відходами. Міністерство екології та природних ресурсів України у вищеназваному листі від 20.05.2014 р. N 7/1409-14 відзначило, що з 26 квітня 2014 року суб'єкти господарювання можуть провадити господарську діяльність без одержання лімітів на утворення та розміщення відходів та дозволів на розміщення відходів.

Проект нового порядку видачі дозволу на операції у сфері поводження з відходами розроблений Міністерством екології та природних ресурсів і оприлюднений на його офіційному веб-сайті, однак на даний час досі не затверджений.

Станом на теперішній час порядок надання нового дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами досі не затверджено.

В даному випадку, суд погоджується з позицією позивача, що зазначені факти не залежать від волі товариства та виключають можливість отримання ним дозволу на утворення та розміщення відходів та, відповідно, виконати пункт 1 вимог Припису.

Судом також враховано наступні обставини.

На підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 31 серпня 1998 р. N 1360 "Про затвердження Порядку ведення реєстру обєктів утворення, обробки і утилізації відходів" на обєктах утворення, обробки та утилізації відходів необхідна наявність відповідних реєстрових карт.

Реєстрова карта обєктів утворення відходів (ОУВ) має вестися на підприємствах, у яких показник загального утворення відходів складає більше 100 умовних одиниць на рік. Такі підприємства повинні щорічно їх оновлювати та подавати в місцеві органи СЕС та ОСОБА_3 екології для погодження та затвердження відповідно.

Товариством на виконання зазначених вище умов, 24.09.2015 року зареєстровано реєстрову картку об'єкта утворення відходів за №137 у встановленому законодавством порядку (а.с.83-84, т.1), що дає підстави вважати товариство добросовісним суб'єктом господарювання в частині отримання дозвільних документів на розміщення відходів.

У зв'язку з цим, колегія суддів приходить до висновку, що пункт 1оскаржуваного припису щодо зобов'язання ТОВ ВКФ "Велта" отримати дозвіл на утворення та розміщення відходів є безпідставним та підлягає скасуванню.

Щодо зобов'язання ТОВ ВКФ "Велта" внести зміни до спеціального дозволу №4275 від 13.07.2007 року, в зв'язку з затвердженням Протоколу ДКЗ від 11.04.2012 року №2596-ДСК колегія суддів зазначає наступне.

Регулювання гірничих відносин з метою забезпечення раціонального, комплексного використання надр для задоволення потреб у мінеральній сировині та інших потреб суспільного виробництва, охорони надр, гарантування при користуванні надрами безпеки людей, майна та навколишнього природного середовища, а також охорона прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій та громадян регулюється Кодексом України про надра.

У відповідності до ст. 60 Кодексу України про надра, державний контроль і нагляд за веденням робіт по геологічному вивченню надр, їх використанням та охороною спрямовані на забезпечення додержання всіма державними органами, підприємствами, установами, організаціями та громадянами встановленого порядку користування надрами, виконання інших обов'язків щодо охорони надр, встановлених законодавством України.

Приписами ч. 1 ст. 61 Кодексу України про надра визначено, що державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним використанням надр України здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Питання щодо надання спеціальних дозволів на користування надрами у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також процедуру зупинення, поновлення строку дії дозволу визначає пункт 1 "Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.11р. № 615 (далі Порядок 615)

Зокрема, згідно з п. 2 Порядку 615, дозволи надаються Держгеонадрами переможцям аукціонів з їх продажу та без проведення аукціонів у випадках, передбачених пунктом 8 цього Порядку, Держгеонадрами, крім корисних копалин місцевого значення на території Автономної Республіки Крим, дозволи на видобування яких надаються Радою міністрів Автономної Республіки Крим згідно із цим Порядком.

На кожний вид користування надрами в межах конкретної ділянки надається окремий дозвіл, що встановлено п. 3 Порядку 615.

Як свідчать матеріали справи, ТОВ ВКФ "Велта" на підставі спеціального дозволу на користування надрами № 4275 від 13.06.2007р. здійснює видобування ільменітових розсипних руд з метою виробництва ільменітового концентрату у Бирзулівському родовищі, що знаходиться у Новомиргородському районі Кіровоградської області (а.с. 27,74).

Згідно зі статтею 24 Кодексу України про надра користувач надр (інвестор), який отримав спеціальний дозвіл на користування надрами та гірничий відвід, має виключне право здійснювати в його межах користування надрами відповідно до цього дозволу.

Пунктом 12 Порядку 615 затверджена форма бланку спеціального дозволу на користування надрами, в якій, зокрема, зазначається вид корисної копалини, відповідно до переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення, затверджених постановою КМУ від 12 грудня 1994 року № 827, її запаси на час надання дозволу, а також найменування органу, який затвердив (апробував) запаси корисної копалини, дата складення і номер протоколу (для дозволів на видобування корисних копалин).

Відповідно до п.1 Положення про Державну комісію України по запасах корисних копалин, що затверджено постановою КМ України від 10.11.2000 N 1689 (далі- Положення 1689), Державна комісія України по запасах корисних копалин (далі - ДКЗ) є установою, що діє при Держгеонадрах і провадить науково-технічну діяльність, пов'язану з проведенням на замовлення користувачів надр або за дорученням відповідних центральних органів виконавчої влади державної експертизи геологічних матеріалів з вивчення і використання надр та оцінки запасів корисних копалин.

Відповідно до пп. 3, 4 названого Положення про Державну комісію України по запасах корисних копалин, головними завданнями комісії є встановлення кондицій на мінеральну сировину для обчислення запасів корисних копалин у надрах, а також прийняття рішень щодо кількості, якості та ступеня вивченості запасів розвіданих родовищ корисних копалин і стану підготовленості їх до промислового освоєння. На комісію покладено ряд зобов'язань, серед яких є надання рекомендацій після аналізу та узагальнення результатів експертизи матеріалів геолого-економічної оцінки запасів родовищ різних видів мінеральної сировини (п. 17 ст. 4 Положення 1689).

Державна комісія України по запасах корисних копалин має право розробляти, подавати на державну реєстрацію і видавати нормативно-правові акти з питань, що належать до її компетенції (п. 5 Положення). Голова комісії в межах своєї компетенції видає накази, обов'язкові для виконання підприємствами, установами та організаціями (п. 7 Положення1689).

Відповідно до п.3 Порядку №615, одному заявнику може надаватись дозвіл на видобування одного виду корисних копалин з кількох близько розташованих родовищ, якщо доцільність їх спільної розробки підтверджується відповідним рішенням Державної комісії України по запасах корисних копалин (ДКЗ).

Крім того, згідно з пп.2 п. 27 Порядку №615, запаси корисних копалин розвіданих родовищ, а також запаси корисних копалин, додатково розвіданих у процесі розробки родовищ, підлягають експертизі та оцінюються ДКЗ у порядку, встановленому КМУ.

Судом встановлено, що ТОВ ВКФ "ВЕЛТА" має право на видобування рудних пісків та ільменіту, запаси яких оцінені та затверджені протоколом ДКЗ України від 25.01.2007 року № 1223 і внесені до бланку спеціального дозволу на користування надрами № 4275 (а.с.27, 225-237,т.1).

У протоколі ДКЗ України від 25.01.2007 року № 1223 та у спеціальному дозволі на користування надрами № 4275 від 13.06.2007 року визначено загальний обсяг запасів і ресурсів на час надання спеціального дозволу, а саме:

КласКатегоріяСередня потужність, мСередній вміст ільменіту, кг/мПлоща, тис.м2Запаси РУДИ, тис.м3Запаси ільменіту, тис.т
1234567
121С16,84166,483800,025986,644326,3
122С25,1294,321344,36879,95648,9
333Р15,6172,25355,330049,01220,0
(а.с.27, 236, т.1).

На виконання п. 1 особливих умов дозволу ТОВ ВКФ "ВЕЛТА" провело 2012 році переоцінку запасів рудних пісків та ільменіту Бирзулівського розсипного родовища та затвердило їх протоколом ДКЗ України від 11.04.12 № 2596-ДСК (а.с.93-112, т.1).

У протоколі ДКЗ України від 11.04.12 № 2596-ДСК визначено наступний загальний обсяг запасів і ресурсів станом на 01.01.2012 року:

КласКатегоріяСередня потужність, мСередній вміст ільменіту, кг/мПлоща, тис.м2Запаси РУДИ, тис.м3Запаси ільменіту, тис.т
1234567
111В9,21173,452
111С16,28151,12797
ВсьогоВ+С16,97158,24249
122С25,08106,652
(а.с.111, т.1).

Таким чином, порівнюючи дані, зазначені в таблицях (відповідно протоколів ДКЗ України від 25.01.2007 року № 1223 та від 11.04.12 № 2596-ДСК) судом встановлено та матеріалами справи підтверджено виявлення нової кількості корисних копалин після проведення державної експертизи відповідних геологічних матеріалів.

При цьому, згідно з п.3.8 зазначеного протоколу ДКЗ України від 11.04.12 № 2596-ДСК, визнано таким, що втратив чинність в частині визначення кількості запасів Бирзулівського розсипного родовища протокол ДКЗ №1223 від 25.01.2007р., в зв'язку з їхньою повною переоцінкою (а.с.112,т.1).

Тобто, судом встановлено, що ТОВ ВКФ "ВЕЛТА" починаючи з 2012 року фактично здійснює видобування та списання запасів рудних пісків та ільменіту Бирзулівського розсипного родовища переоцінених ДКЗ України (протокол від 11.04.12 № 2596-ДСК), які не зазначені в спеціальному дозволі на користування надрами № 4275 від 13.06.2007 року.

Південним міжрегіональним відділу ОСОБА_3 державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України за результатами поведеної перевірки складено акт №57/4275-К від 16.09.2015 року про порушення позивачем вимог ст. 24 Кодексу України про надра та п.17 Постанови Кабінету Міністрів України № 615 від 30.05.2011 року та зазначено, що позивачем не внесені зміни до спеціального дозволу №4275 від 13.06.2007 року, в зв'язку з затвердженням Протоколу ДКЗ від 11.04.2012 року №2596-ДСК.

Відповідно до пп. 4 п. 17 Порядку № 615 - внесення змін до дозволу здійснюється у разі виявлення під час користування надрами даних про нові властивості, якість або кількість корисних копалин після проведення державної експертизи відповідних геологічних матеріалів.

Позивач, заперечуючи проти виявленого порушення зазначив, що пп.4 п.17 Постанови КМУ №615 не передбачає внесення змін до дозволу, в зв'язку з затвердженням Протоколу ДКЗ, не передбачає строк протягом якого такі зміни повинні бути внесені, а передбачає тільки те, що внесення змін до дозволу здійснюється на підставі заяви та поданих надрокористувачем документів у разі, зокрема, виявлення під час користування надрами даних про нові властивості, якість або кількість корисних копалин після проведення державної експертизи відповідних геологічних матеріалів.

Таким чином, позивач вважає, що Постанова КМУ №615 надає надракористувачу право внести зміни до спеціального дозволу на підставі низки фактів, а не зобов'язує його вносити зміни до спеціального дозволу.

Колегія суддів, оцінюючи доводи позивача зазначає наступне.

Статтею 16 Кодексу України про надра встановлено, що переоформлення спеціальних дозволів на користування надрами, внесення до них змін, видача дублікатів, продовження терміну дії спеціальних дозволів на користування надрами, зупинення їх дії або анулювання, поновлення їх дії у разі зупинення здійснюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр у встановленому законодавством порядку.

Як зазначено вище, нормами ст. 24 Кодексу України про надра, зокрема, встановлено, що користувачі надр зобовязані: використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції. Права та обовязки користувача надр виникають з моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами.

Твердження позивача про те, що внесення змін до спеціального дозволу, в зв'язку з затвердженням протоколу ДКЗ є його правом, а не обов'язком, є на думку колегії суддів безпідставними, оскільки законодавець чітко визначив надання дозволу на підставі рішення ДКЗ.

Оскільки на час проведення перевірки внесення змін до спеціального дозволу №4275 від 13.06.2007р., у зв'язку з затвердженням Протоколу ДКЗ від 11.04.2012 року №2596-К підприємством здійснено не було, колегія суддів прийшла до висновку про допущенння позивачем порушення п.п.4 п.17 Постанови КМУ №615 від 30.05.2011 р. "Про затвердження Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами", а відтак даний пункт припису є правомірним.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 3 ст. 159 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до ст. 49, 70 КАС України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, а відтак зобов'язані обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх вимог або заперечень.

Таким чином, з врахуванням змісту ст. 162 КАС України, адміністративний позов у частині визнання протиправним та скасування п. 1 №57/4275-К від 16.09.2015 року щодо відсутності дозволул на утворення та розміщення відходів, слід задовольнити. У задоволенні іншої частини адміністративного позову слід відмовити.

Відповідно до ч.3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 86, 159-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати пункт 1 припису №57/4275-Квід 16.09.2015 року, виданого начальником Південного міжрегіонального відділу ОСОБА_3 державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України, в частині встановленого порушення Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Велта" щодо відсутності дозволу на утворення та розміщення відходів.

В іншій частині адміністративного позову відмовити.

Присудити з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби геології та надр України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "ВЕЛТА" (код 30912734) витрати по сплаті судового збору у розмірі у розмірі 609 грн. (шістсот дев'ять) грн.

Постанова суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.254 КАС України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 24.12.2015 року.

Головуючий суддя Л.І. Хилько

Суддя Р.І. Брегей

Суддя О.В. Кравчук