Справа № 303/47/16-а
Суддя: Кость В. В.
Дата ухвалення: 2016-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2016 року м. Мукачево Справа №303/47/16-а

2а/303/14/16

номер рядка с.з. -88

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Кость В.В., розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1

до відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Мукачевому та Мукачівському районі Закарпатської області

про зобовязання вчинити певні дії та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Мукачевому та Мукачівському районі Закарпатської області про:

-зобовязання відповідача подати звіт про виконання ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року та постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2015 року у справі №876/2170/15 (308/7028/14-а);

-визнання дій відповідача неправомірними, із накладенням штрафу у розмірі 30-ти мінімальних заробітних плат у відповідності до п. 5 ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України;

-стягнення з відповідача половини суми накладеного штрафу;

-зобовязання відповідача негайно виконати вимоги ухвали та постанови Львівського апеляційного адміністративного суду у справі №876/2170/15 (№308/7028/14-а) по факту призначення ОСОБА_1 пенсії за віком, починаючи з 05 серпня 2013 року;

-зобовязання відповідача призначити позивачу належну суму розміру виплати щомісячної пенсії, яка не може становити менше 4 900 грн., починаючи з 05 серпня 2013, відповідно до вимог мотивувальної та резолютивної частин рішення апеляційного суду.

При вирішенні питання щодо можливості відкриття провадженні в адміністративній справі слід зазначити, що відповідно до статті 2 (частини перша, друга) Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з вимогами частини першої статті ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

У відповідності до статті ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У постанові від 20.05.2013 №7 «Про судове рішення в адміністративній справі» у листі від в 09.01.2013 р. № 28/12/13-13 Вищий адміністративний суд України розяснив судам, що з метою забезпечення судового контролю за своєчасним і належним виконанням судового рішення суд у резолютивній частині рішення повинен повніше використовувати право покладати обов'язок на суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у визначений строк звіт про виконання судового рішення (частина перша статті 267 КАС України).

Як свідчить зміст адміністративного позову, ОСОБА_1, у порядку, передбаченому ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України, просить розглянути його позовні вимоги, посилаючись на обставини щодо безпідставного невиконання відповідачем судових рішень, якими було зобовязано субєкта владних повноважень здійснити пенсійні виплати ОСОБА_1 починаючи з 05.08.2013.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави».

Стаття 267 Кодексу адміністративного судочинства України знаходиться у Розділі V названого Кодексу «Процесуальні питання, повязані з виконанням судових рішень в адміністративних справах»

У вказаній статті містяться норми, які регулюють порядок судового контролю за виконанням судових рішень у адміністративних справах та визначають право суду зобов'язати суб'єкт владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту, суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від десяти до тридцяти мінімальних заробітних плат.

Особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 181 цього Кодексу і може бути реалізований, шляхом подання відповідної скарги на дії територіального органу державної виконавчої служби.

Фактичний аналіз змісту заявлених вимог ОСОБА_1, у контексті з приписами ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України, свідчить про те, що вони не можуть бути розглянуті в порядку нового позовного провадження, оскільки зазначена категорія справ не є справами загального провадження та вирішуються у порядку судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах.

Передбачена ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України процесуальна можливість щодо подання заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду може бути практично реалізована в межах адміністративної справи №876/2170/15 (308/7038/14-а) у вигляді заяви, а не нового адміністративного позову, у випадку якщо адміністративним судом, при ухваленні відповідної постанови, було зобов'язано суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Крім того, як свідчить зміст резолютивної частин постанови та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.06.2015 та від 13.10.2015, судом апеляційної інстанції не було зобов'язано ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Мукачеві та Мукачівському районі Закарпатської області подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, щоб свідчило про можливість застосування правового механізму судового контролю за виконанням конкретного судового рішення,

який регламентований ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України.

За таких обставин, у відкритті провадження в адміністративній справі слід відмовити на підставі п. 1 частини першої ст. 109 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 109, 267 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

1. У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Мукачевому та Мукачівському районі Закарпатської області про зобовязання вчинити певні дії та стягнення коштів відмовити.

2. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В. Кость