Справа № 802/4189/15-а
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

04 січня 2016 р. Справа № 802/4189/15-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Поліщук Ірина Миколаївна, розглянувши матеріали позовної заяви:

за позовом: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

до: Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича

про: визнання рішень та дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича про визнання рішень та дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до статті 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Адміністративний позов подається до адміністративного суду у формі письмової позовної заяви, яка повинна відповідати загальним вимогам, що встановлені статтею 106 КАС України.

Норми статті 106 КАС України не містять виключень і поширюються на всі випадки звернення до суду з позовною заявою, у зв'язку з чим недотримання положень статті свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам Закону.

Частиною третьою статті 106 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Закон України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України № 3674-VI судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Як визначено абз. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України №3674-VI, судовий збір справляється зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України № 3674-VI передбачено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичної особи встановлюється ставка судового збору 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", розмір мінімальної заробітної плати з 01.01.2015 становить 1218 грн. 00 коп.

Тобто, фізичні особи при зверненні до суду з позовною вимогою немайнового характеру повинні сплачувати судовий збір в розмірі 487,20 грн. (0,4 х 1218,00 грн.).

В той же час, абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

При цьому, згідно абз. 2 ч. 6 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", у разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Разом з тим, позивачами зазначеної вимоги закону не дотримано, судовий збір не сплачено.

При цьому, позивачі посилаються, як на підставу для звільнення від сплати судового збору, на ч. 1 ст. 22 Закону України " Про захист прав споживачів".

Щодо наведеного, варто зауважити, що ч. 2 ст. 87 КАС України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Як вже зазначалось вище, правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI.

В частині перші статті 5 Закону України "Про судовий збір", в редакції від 01.09.2015, визначено перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанція.

Споживачів за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав до вказаного переліку не включено.

Таким чином, новою редакцією Закону України "Про судовий збір" виключено з числа осіб, які звільняються від сплати судового збору, споживачів - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав.

Виходячи з вищенаведеного вважаю, що позивачі не підпадає під дію ст. 5 Закону України " Про судовий збір", а тому пільги, передбачені даною нормою, щодо сплати судового збору на позивачів не розповсюджуються.

При цьому, в даному випадку, не підлягають застосуванню норми Закону України "Про захист прав споживачів" щодо звільнення позивачів від сплати судового збору, оскільки вказані спірні правовідносини не підпадають під регулювання даного закону, а спір що виник з них, не відноситься до категорії спорів, що пов`язані з захистом прав споживачів.

Таким чином, подана позовна заява немайнового характеру не оплачена судовим збором у належному розмірі, а отже не відповідає вимогам, передбаченим статтею 106 КАС України.

Згідно із частиною першою статті 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 КАС України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

З огляду на викладене вважаю, що позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши особа, які її подали, строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 106, 108, 160, 165, 186, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича про визнання рішень та дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

2. Надати позивачам п'ятиденний строк з моменту отримання копії даної ухвали для усунення недоліків шляхом надання суду доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

3. Копію ухвали надіслати позивачам - для відома та виконання.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна