Справа № 808/900/15
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2015-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 грудня 2015 рокусправа № 808/900/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Дурасової Ю.В. Коршуна А.О.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційні скарги Державної податкової інспекції у Заводському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізьке будівельно-монтажне управління» на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 10 березня 2015 року у справі № 808/900/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізьке будівельно-монтажне управління» до Державної податкової інспекції у Заводському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізьке будівельно-монтажне управління» звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Заводському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області, в якому просило скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.09.2014 № .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що висновки акту перевірки, на підставі яких прийняте оскаржуване податкове повідомлення - рішення, є необґрунтованими та не відповідають дійсним обставинам справи. Так, 23.01.2014 р. між позивачем та ТОВ "Конкорд-Промпроект" укладено попередній договір № 23/01-14, відповідно до якого сторони домовились у строк до 31.12.2014 р. укласти основний договір купівлі-продажу. Після укладення попереднього договору ТОВ "ЗБМУ" придбало у ТОВ "ТЛС Єдність" вказану у листі від 10.01.2014 р. проектну продукцію. Отримання проектної документації фактично відбулося у березні 2014 р. За цими операціями ТОВ "ТЛС Єдність" було виписано належним чином оформлені податкові накладні. Розрахунок за отриману продукцію було проведено повністю. А відтак, позивачем правомірно сформовано податковий кредит по вказаній господарській операції з ТОВ "ТЛС Єдність".

Також вказує, що позивач правомірно сформував податковий кредит по господарських операціях з оренди рухомого та нерухомого майна у ТОВ "ТЛС Єдність", оскільки такі господарські операції підтверджуються належним чином оформленими первинними документами. Зазначив, що акт перевірки контрагента позивача та порушення таким контрагентом вимог податкового законодавства не може вважатись підставою для висновку про неправомірність формування позивачем податкового кредиту по господарським операціям з оренди майна.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 10 березня 2015 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 18.09.2014 р. № в частині збільшення позивачу суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість за основним платежем в розмірі 15435,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в розмірі 3858,75 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована відсутність в спірних операціях позивача щодо придбання проектно-технічної документації ділової мети та спрямованість дій позивача як платника податків на отримання необґрунтованої податкової вигоди з огляду на ненадання контрагентом позивача ТОВ "Конкорд Промпроект" вихідних даних для виготовлення проектної продукції, не звернення позивача до ТОВ "Конкорд Промпроект" із запитами про отримання вихідних даних проектів, не укладення основного договору в обумовлений строк, великою націнкою на придбану проектну продукцію. А відтак, дії позивача не можна вважати операціями,здійсненими межах господарської діяльності, що виключає право на податковий кредит та обумовлює правомірність спірного податкового повідомлення-рішення щодо збільшення позивачу грошових зобов'язань та застосування штрафних санкцій по вказаній господарській операції.

Щодо операцій позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЛС Єдність» відносно оренди майна, суд зазначив, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які підтверджували б відсутність фактичного виконання господарських операцій за договорами оренди майна, узгодженість дій позивача з ТОВ "ТЛС Єдність" з метою незаконного отримання податкової вигоди, у зв'язку з чим твердження податкового органу про безпідставність формування позивачем податкового кредиту по операціях з оренди майна є необґрунтованим. Таким чином, податкове повідомлення-рішення від 18.09.2014 № в частині збільшення позивачу суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість за основним платежем в розмірі 15435,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в розмірі 3858,75 грн. підлягає скасуванню.

Державна податкова інспекція у Заводському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області, не погодившись з постановою суду першої інстанції щодо скасування податкового повідомлення-рішення від 18.09.2014 р. № в частині збільшення позивачу суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість за основним платежем в розмірі 15435,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в розмірі 3858,75 грн., подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 10 березня 2015 року, у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційних вимог відповідач зазначає про відсутність фактичного виконання господарських операцій за договорами оренди майна, укладених між позивачем та ТОВ «ТЛС Єдність». Вказує, що такі договори укладені з метою ухилення від сплати податків та отримання податкової вимоги.

Крім того зазначає, що згідно автоматизованої системи «Податковий блок» щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні Міністерства доходів і зборів України у позивача значаться розбіжності, а саме завищення податкового кредиту з ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ «ТЛС Єдність у березні 2014 р. на суму 1775435,00 грн. Враховуючи викладене, угоди, укладені між позивачем та ТОВ «ТЛС Єдність по операціях з оренди приміщень, не мають юридичної сили первинних документів у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та податкову звітність в Україні», інші документи не є доказами здійснених операцій та не є документами, які можуть бути підставою для відображення в облікових реєстрах бухгалтерського та податкового обліку, що дає можливість зробити висновок про безпідставність завищення позивачем податкового кредиту по вищезазначеним операціям.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізьке будівельно-монтажне управління», також не погодившись з постановою суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо скасування податкового повідомлення-рішення від 18.09.2014 р. № в частині збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість за основним платежем в розмірі 1760000,00 грн. та за штрафними санкціями в розмірі 440000,00 грн., звернулось з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції, просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 10 березня 2015 року та задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач вказав, що для формування податкового кредиту з ПДВ платник податків повинен підтвердити належними та достовірними документами факт придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях та пред'явити оформлені належним чином податкові накладні, складені постачальником з урахуванням сум податку на додану вартість.

Між тим, судом першої інстанції не прийнято до уваги, що первинні документи позивача, як то договори, акти, податкові накладні, реєстри, сама проектна документація, оформлені відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерських облік та фінансову звітність в Україні» та в повному обсязі підтверджують реальність здійснення господарських операцій - придбання та використання у подальшій господарській діяльності проектної документації, отриманої за умовами договору від ТОВ «ТЛС Єдність». Відтак, у позивача були всі підстави формувати податковий кредит по операціям з придбання проектної документації.

У судовому засіданні представник позивача доводи, викладені у апеляційній скарзі товариства, підтримав в повному обсязі. Проти апеляційної скарги відповідача заперечував.

Відповідач по справі про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку, своїх представників для участі у її розгляді не направив.

За таких обставин, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі представника відповідача.

У судовому засіданні, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Запорізьке будівельно-монтажне управління" зареєстроване як юридична особа, є платником податку на додану вартість. (а.с.19-21, т.1). Основними видами діяльності позивача є: будівництво житлових і нежитлових будівель; оптова торгівля металами та металевими рудами; оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; вантажний автомобільний транспорт; ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення; установлення та монтаж машин і устаткування.

Державною податковою інспекцією у Заводському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізьке будівельно-монтажне управління" з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за березень 2014 року, за результатами якої складено акт від 05.08.2014 № 598/08-25-22-011/38563726 (а.с.25-93, т.1).

Позивачем подано заперечення на вказаний акт перевірки (а.с.94-102, т.1). За результатами розгляду заперечень відповідачем прийнято рішення провести позапланову документальну перевірку позивача відповідно до вимог п.п. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України.

В період з 21.08.2014 р. по 22.08.2014 р. відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізьке будівельно-монтажне управління" з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за березень 2014 року, з врахуванням зауважень платника, викладених у запереченнях від 08.08.2014 № 2836, наданих 11.08.2014 р. За результатами вказаної перевірки складено акт від 01.09.2014 № 701/08-25-22-011/38563726, яким встановлено, що в порушення вимог п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, п.198.3, п. 198.4, п. 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, позивачем занижено податкові зобов'язання з податку на додану вартість за березень 2014 року у сумі 1775435,00 грн. (а.с.109-196, т.1).

На підставі вказаних висновків акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 18.09.2014 № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість всього на суму 2219293,75 грн., в тому числі за основним платежем на 1775432 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 443858,75 грн. (а.с.17,т.1).

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

За приписами пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Частиною 2 ст. 3 вищезазначеного Закону встановлено, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Пунктом 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до п. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. 2.15 та 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88, первинні документи підлягають обов'язковій перевірці працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто, перевіряється наявність у документі обов'язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству, логічна ув'язка окремих показників. Забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать нормативно-правовим актам, встановленому порядку приймання, зберігання і витрачання грошових коштів, товарно-матеріальних цінностей та іншого майна, порушують договірну і фінансову дисципліну, завдають шкоди державі, власникам, іншим юридичним і фізичним особам. Такі документи повинні бути передані керівнику підприємства, установи для прийняття рішення.

Враховуючи положення пункту 2.4 Положення визначено, що первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З урахуванням викладеного, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності, який має бути фактично здійсненим і підтвердженим належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Щодо доводів Державної податкової інспекції у Заводському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про відсутність фактичного виконання господарських операцій за договорами оренди майна, укладеними між позивачем та ТОВ «ТЛС Єдність», колегія суддів зазначає наступне.

Так, між позивачем та ТОВ "ТЛС Єдність" укладено договори оренди рухомого та нерухомого майна: від 01.01.2014 № 01/2014/06, яким позивачу передано в оренду зовнішні мережі, кабельну лінію, трансформаторну підстанцію, трансформатор ТМГ 250/10-У-1 (а.с.38-41,т.2); від 01.01.2014 № 62/01/14, яким позивачу передано в оренду частину будівлі контори, частину душової, частину мехмайстерень, частину колекторного цеху, частину навісу, дорогу на план і мостовий перехід (а.с.42-55, т.2); від 01.01.2014 №64/01/14, яким позивачу передано в оренду частину контори, частину будівлі побутових приміщень, підвал, частину мех. майстерні, частину будівлі для ремонту автомобілів, частину складу матеріалів, будівлю побутових приміщень, відділ постачання, столярну майстерню, частину ангару з прибудовою; частину замощення, навіс для автоматичного зварювання (а.с.56-69, т.2); від 01.01.2014 № 28/01/14, яким позивачу передано в оренду частину будівлі контори, частину мехмайстерень, частину гаражу, матеріальний склад, вагон-будиночок (а.с.70-79, т.2).

На виконання умов вказаних договорів ТОВ "ТЛС Єдність" направило позивачу рахунки на оплату, сторонами договорів складено та підписано акти надання послуг (а.с.80-92,т.2). Крім того, ТОВ "ТЛС Єдність" виписано та надано позивачу податкові накладні від 31.03.2014 р. № 8 (сума ПДВ - 2395,80 грн.), від 31.08.2014 № 9 (сума ПДВ - 7891,98 грн.), від 31.03.2014 № 10 (сума ПДВ - 5135,48 грн.), від 31.03.2014 № 11 (сума ПДВ - 12,00 грн.).

Суму податку на додану вартість по вказаних операціях в розмірі 15435,00 грн. позивачем включено до податкового кредиту березня 2014 року.

На підтвердження реальності здійснення зазначених господарських операцій позивачем надано: копії нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу нерухомого майна, укладених між ПАТ "Будівельно-монтажне управління "Запоріжстальбуд-1" та ТОВ "ТЛС Єдність" (а.с.8-20, т.2), копії витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за ТОВ "ТЛС Єдність" (а.с.21-29, т.2); копію договору купівлі-продажу рухомого майна (а.с.30-37, т.2).

Відтак, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції щодо реальності здійснення господарських операцій та правомірності формування позивачем податкового кредиту по таким операціям з оренди майна у ТОВ "ТЛС Єдність" з огляду на відсутність з боку відповідача доказів протилежного.

Щодо доводів податкового органу про наявність розбіжностей, виявлених за результатами автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні Міністерства доходів і зборів України, колегія суддів зазначає, що формування суб'єктом господарювання податкового кредиту не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами, а пов'язане з призначенням придбаних товарів (послуг) для використання у господарській діяльності та наявності податкової накладної (накладних). Законодавство України, не ставить в залежність виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання. Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальності та негативні наслідки саме щодо цієї особи.

Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо скасування податкового повідомлення-рішення від 18.09.2014 № в частині збільшення позивачу суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість за основним платежем в розмірі 15435,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в розмірі 3858,75 грн.

Щодо доводів Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізьке будівельно-монтажне управління» про реальність здійснення господарських операцій позивача щодо придбання проектно-технічної документації, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.01.2014 р. ТОВ "Конкорд Промпроект" направив позивачу лист №10/01-14, яким запропонувало позивачу самостійно або через третіх осіб розробити (придбати) проекти комплексу вузлів та обладнання тушильної башні для коксової батареї № 3-4 для заводу № 2 USIMINAS (Бразилія). При цьому, вказаним листом повідомлено, що всі вихідні дані (технічні характеристики, завдання, критерії) проектної продукції будуть, за необхідності, передані позивачу у випадку його згоди на здійснення таких операцій. (а.с.236, т.1)

23.01.2014 р. між позивачем та ТОВ "Конкорд Промпроект" укладено попередній договір № 23/01-14, яким передбачено, що строк укладення основного договору - до 31.12.2014 р. (а.с.237-240, т.1).

03.02.2014 р. позивачем (покупець) укладено з ТОВ "ТЛС Єдність" (продавець) договір купівлі-продажу № 03-02/14, за умовами якого продавець зобов'язується продати покупцю, а покупець - прийняти та оплатити проектну продукцію: проекти комплексу вузлів та обладнання тушильної башні для коксової батареї № 3-4 для заводу № 2 USIMINAS (Бразилія) (пристрій кантовочний гідравлічний, механічна частина); проекти комплексу вузлів та обладнання тушильної башні для коксової батареї № 3-4 для заводу № 2 USIMINAS (Бразилія) (вузли та обладнання тушильної башні); проекти комплексу вузлів та обладнання тушильної башні для коксової батареї № 3-4 для заводу № 2 USIMINAS (Бразилія) (встановлення обладнання пневмосистеми обдування пірометрів машини дверезйомної). В обсяг продажу (передачі) продукції входять: робоча конструкторська документація, креслення монтажні та експлуатаційні. Склад та комплектність конструкторської документації визначається міжнародними стандартами та галузевими нормами. Загальна сума договору 10560000,00 грн. (а.с.241-243 т.1).

27.03.2014, 28.03.2014, 31.03.2014 р. сторонами складено акти приймання-передачі (а.с.244-246,т.1).

ТОВ "ТЛС Єдність" виписано для позивача податкові накладні від 27.03.2014 р.№ 4 (на суму ПДВ - 741659,00 грн.), від 28.03.2014 р. № 5 (на суму ПДВ - 145545,40 грн.), від 31.03.2014 р. № 6 (на суму ПДВ - 872795,60 грн.).

Розрахунки між сторонами проведені в безготівковому порядку (а.с.250, т.1, а.с.1-3, т. 2).

Суму ПДВ в розмірі 1760000,00 грн. по вказаній господарській операції позивачем включено до податкового кредиту березня 2014 року.

Позивач зазначив, що судом першої інстанції не прийнято до уваги підтвердження належними доказами реальність здійснення операцій з придбання та використання у власній господарській діяльності проектно-технічної документації.

Колегія суддів зазначає, що згідно листа ТОВ "ТЛС Єдність" від 04.03.2015 р. № 4315 (а.с.147, т.2), проектна продукція, яка придбана ТОВ "ЗБМУ" у ТОВ "ТЛС Єдність", раніше була придбана ТОВ "ТЛС Єдність" у ПП "Інженерний центр "Кокс-комплекс" відповідно до договору про надання послуг від 20.01.2012 р. № 013-12/ИЦ (а.с.148-156, т.2). Згідно специфікацій до вказаного договору, ТОВ "ТЛС Єдність" придбав проектну документацію за 528396 грн. (а.с.151-153), а позивач придбав цю ж проектну продукцію у ТОВ "ТЛС Єдність" вже за 10560000 грн.

Крім того, станом на дату розгляду справи судом першої інстанції, між позивачем та ТОВ "Конкорд Промпроект" основний договір купівлі-продажу проектної продукції не укладено, незважаючи на те, що попереднім договором було передбачено укладення такого договору до 31.12.2014 р.

Також, з листа від 10.01.2014 р. ТОВ "Конкорд Промпроект" вбачається, що останній надасть вихідні дані для виготовлення проектної продукції. Однак, позивач, погодившись виготовити (придбати) для ТОВ "Конкорд Промпроект" проектну продукцію, не звернувся до останнього за отриманням вихідних даних (технічних характеристик, завдань, критеріїв).

Відтак, з огляду на не надання ТОВ "Конкорд Промпроект" позивачу вихідних даних для виготовлення проектної продукції, не звернення позивача до ТОВ "Конкорд Промпроект" із запитами про отримання вихідних даних проектів, не укладення основного договору в обумовлений строк, великою націнкою на придбану проектну продукцію, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність у спірних операціях ділової мети та спрямованість дій платника (позивача у справі) на отримання необґрунтованої податкової вигоди, а відтак і про відмову в задоволенні позовних вимог щодо скасування податкового повідомлення-рішення від 18.09.2014 р. № в частині збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість за основним платежем в розмірі 1760000,00 грн. та за штрафними санкціями в розмірі 440000,00 грн.

Таким чином, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційних скарг Державної податкової інспекції у Заводському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області та Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізьке будівельно-монтажне управління» з огляду на законність постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 10 березня 2015 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.195,196,198,200,205,206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Державної податкової інспекції у Заводському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізьке будівельно-монтажне управління» - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 10 березня 2015 року у справі № 808/900/15 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення судового рішення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення судового рішення в повному обсязі.

Ухвалу суду складено у повному обсязі 30.12.2015р.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: А.О. Коршун