Справа № 818/3570/15
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2015-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2015 р. Справа № 818/3570/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Осіпової О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Прімової-Крикуненко О.В.,

представника позивача - Кучменко С.В.,

представника відповідача - Семенової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/3570/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Токарівський пісок"

до Державної екологічної інспекції у Сумській області

про визнання протиправними дій,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Токарівський пісок» (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції у Сумській області, в якому просить визнати протиправними дії щодо внесення у пункт 4 Екологічних карток №1/30 від 25.02.2015 року та №1/34 від 24.07.2015 року відомостей про часткове знаходження у водоохоронній зоні річки Псел Східної ділянки Токарівського-2 родовища будівельного піску, яке розташоване в 1,3км передмістя м. Суми під назвою «Василівка» на належних на праві приватної власності земельних ділянках ТОВ «Токарівський пісок».

Свої вимоги обґрунтовує тим, що посадовими особами відповідача протиправно внесені відомості у пункт 4 Екологічних карток №1/30 від 25.02.2015 року та №1/34 від 24.07.2015 року про знаходження родовища будівельного піску у водоохоронній зоні р. Псел, оскільки земельні ділянки, загальною площею 10,64га, які знаходяться на території Токарівської сільської ради Сумського району Сумської області та власником яких є товариство, вперше були сформовані як об'єкти цивільних прав ще у 2008 році, що підтверджується проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам для ведення особистих селянських господарств. Складовими цих проектів є висновки Південно-Східного регіонального відділу охорони навколишнього природного середовища в Сумській області, де зазначено про знаходження земельних ділянок за межами водних об'єктів, їх водоохоронних зон та прибережних захисних смуг, заплав, малих річок. Також, відповідно до висновку Управління Держземагентсва у Сумському районі Сумської області від 10.02.2014 року №1186/01-30 про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ТОВ «Токарівський пісок» для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов'язані з користуванням надрами (в зв'язку зі зміною цільового призначення), розташованої за межами населених пунктів Токарівської сільської ради, земельна ділянка не відноситься до земель природо-заповідного та іншого природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, водного фонду. Вказує, що спеціально розроблений проект щодо встановлення зовнішніх меж водоохоронної зони річки Псел на даний час відсутній, тому відповідач не може стверджувати про часткове знаходження родовища будівельного піску в межах такої зони. Посилається на порушення головними спеціалістами Державної екологічної інспекції у Сумській області, які вносили відомості до екологічних карток, вимог ч.5,6 ст.87 Водного кодексу України та п.5 Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1996 року №486, під час віднесення ними земельних ділянок до водоохоронної зони р. Псел та водоохоронної зони болота та стариці р. Псел. Зазначає, що межі прибережної захисної смуги р. Псел у межах м. Суми визначені відповідним проектом, затвердженим рішенням Сумської міської ради від 28.07.2010 року №4141-МР, згідно з яким землю площею 315,2849 га в межах даної прибережної захисної смуги було віднесено до категорії земель водного фонду. З викопіювання з чергового кадастрового плану Токарівської сільської ради Сумського району Сумської області вбачається, що земельні ділянки розташовані на відстані близько 1,4 км від русла р. Псел і від річки вони відділені лісовим масивом, приватними садибами мешканців м. Суми та великим гідрокар'єром. Тому, враховуючи вимоги п.4,6,7,10 Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1996 року №486, Державна екологічна інспекція у Сумській області повинна була встановити орієнтовні розміри і межі водоохоронної зони річки Псел по контуру лісу та по парканам приватних садиб мешканців м. Суми, які відділяють земельні ділянки ТОВ «Токарівський пісок» від русла ріки.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позові та письмових поясненнях.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та надав заперечення, в яких зазначив (а.с.97-99), що підставою для внесення відомостей в пункт 4 Екологічних карток №1/30 від 25.02.2015 року та №1/34 від 24.07.2015 року про знаходження родовища будівельного піску у водоохоронній зоні р. Псел стали дані, вказані у поданих листом від 07.07.2015 року №5/3-6/81900 товариством документах. Зокрема, працівники відповідача - головний спеціаліст відділу екологічного контролю земельних ресурсів, за поводженням з відходами та небезпечними хімічними речовинами Державної екологічної інспекції у Сумській області Безкровний О.М. та інспектор охорони навколишнього природного середовища Осьмаков П.М., які заповнювали екологічні картки №1/30 від 25.02.2015 року та №1/34 від 24.07.2015 року, в судовому засіданні пояснили, що у пояснювальній записці директора ТОВ «Токарівський пісок» Левченка О.В., проектному геологічному розрізі по лінії І-І' та в плані розвідки Токарівського-2 родовища пісків на топооснові зазначено, що ділянка родовища знаходиться в межах 1-ї (більша частина) та 2-ї надзаплавних терас р. Псел, де видобування корисних копалин не дозволяється. Отже, в задоволенні позовних вимог просили суд відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи документи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Під час розгляду справи встановлено, що ТОВ «Токарівський пісок» є власником семи земельних ділянок, розташованих за межами населеного пункту, загальною площею 10,6417га, цільове призначення яких - «для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов'язані з користуванням надрами» (а.с.19-25).

Відповідно до пункту 3.3 статуту ТОВ «Токарівський пісок», виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України основним видом економічної діяльності підприємства за КВЕД-2010 є «08.12 Добування піску,гравію, глин і каоліну» (а.с.26-28).

Після отримання в Державній службі геології та надр України спеціального дозволу від 19.11.2014 року №4603 на користування надрами на геологічне вивчення пісків в якості сировини для виробництва будівельних матеріалів, затвердження запасів ДКЗ України за промисловими категоріями та листа Територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Сумській області від 20.02.2015 року №01-20/198 про погодження надання спеціального дозволу на користування надрами Східної ділянки Токарівського-2 родовища, розташованого в Сумському районі Сумської області, з метою видобування будівельного піску в межах затверджених запасів (а.с.29-43) позивач звернувся до Мінприроди з листом від 06.02.2015 року про погодження надання надр у користування (а.с.44,165-175), який згідно з пунктом 9 Регламенту погодження надання надр у користування, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 26.07.2011 року №262, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.07.2011 року за №932/19670 (далі - Регламент №262), листом від 14.02.2015 року №5/1-6/1386-15 було передано до Державної екологічної інспекції у Сумській області для складання екологічних карток (а.с.101).

В подальшому, за результатами опрацювання інформації, що містилася в поданих товариством документах, посадовими особами відповідача заповнено та затверджено Екологічну картку №1/30 від 25.02.2015 року (а.с.45-46), в пункті 4 якої вказано про часткове знаходження родовища у водоохоронній зоні р. Псел, у зв'язку з чим Міністерство екології та природних ресурсів України листом від 23.03.2015 року №6-02/324-15 повідомило позивача, що комісією з питань погодження надр у користування 13.03.2015 року прийнято рішення про повернення документів суб'єкту господарювання на підставі абзацу 5 пункту 14 Регламенту №262, оскільки реалізація відповідної діяльності в межах заявленої ділянки надр не відповідатиме вимогам ст.80,87-89 Водного кодексу України (а.с.47).

Не погодившись із рішенням комісії, ТОВ «Токарівський пісок» листом від 04.06.2015 року №04-06/1 звернулося до Міністерства екології та природних ресурсів України з проханням повторно розглянути подані документи та надати відповідне погодження (а.с.48-49,176-222).

За наслідками розгляду поданих товариством документів, в т.ч. і пояснювальної записки та оцінки впливу на стан навколишнього природного середовища (пункт 12 та 13 переліку додатків), складена Екологічна картка №1/34 від 24.07.2015 року (а.с.50-51), де в п.4 вказано про часткове розташування родовища будівельного піску у водоохоронній зоні болота та стариці р. Псел.

Таким чином, внаслідок внесення до екологічних карток відомостей про часткове знаходження у водоохоронній зоні річки Псел Східної ділянки Токарівського-2 родовища будівельного піску, яке розташоване в 1,3км передмістя м. Суми під назвою «Василівка» на належних на праві приватної власності земельних ділянках ТОВ «Токарівський пісок», погодження Мінприроди України щодо надання позивачу надр у користування отримано не було.

Відповідно до пункту 9 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 року №615, надання надр у користування, за винятком надання надр на умовах угод про розподіл продукції, погоджується заявником також із Мінприроди - на всі види користування надрами.

Згідно з абзацом 12 підпункту 9 пункту 4 Положення про Міністерство екології та природних ресурсів України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 N 452, Мінприроди України відповідно до покладених на нього завдань у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр забезпечує нормативно-правове регулювання з питань щодо порядку погодження матеріалів для отримання спеціальних дозволів на користування ділянками надр.

Так, процедура здійснення організаційних заходів та перелік необхідних документів для погодження Мінприроди України надання надр у користування у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони встановлена Регламентом погодження надання надр у користування, затвердженим наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 26.07.2011 року №262, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.07.2011 року за №932/19670, дія якого поширюється на суб'єктів господарювання незалежно від їх форм власності, організаційно-правової форми, які бажають провадити або провадять господарську діяльність щодо користування надрами, для здійснення якої обов'язковим є отримання спеціального дозволу на користування надрами, за винятком надання надр у користування на виконання угод про розподіл продукції (п.2).

Погодження відбувається шляхом підтвердження Мінприроди України можливості надання надр у користування, в тому числі підтвердження пропозицій Держгеонадр України щодо визначення переліку ділянок надр, спеціальні дозволи на користування якими виставляються на аукціон, та можливості продовження строку дії спеціальних дозволів на користування надрами (абз.2 п.1 Регламенту №262).

Розгляд документів, наданих суб'єктами господарювання, забезпечує Мінприроди України. Підтвердження надається за підписом посадової особи Мінприроди України, уповноваженої Міністром екології та природних ресурсів України (п.3 Регламенту №262).

Пунктом 4 цього ж Регламенту передбачено, що для підтвердження до Мінприроди України подаються такі документи:

супровідний лист;

заява, в якій зазначаються відомості про заявника (повне найменування юридичної особи (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - підприємця), її місцезнаходження (місце проживання)), назва об'єкта, його місцезнаходження, характеристика об'єкта із зазначенням виду корисних копалин згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 12.12.94 N 827 "Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення", мета та вид користування надрами, перелік документів, що додаються до заяви;

документи, перелік яких наведено в додатку 1, залежно від виду користування надрами, до яких серед іншого (в разі наміру здійснювати діяльність по видобуванню корисних копалин) належить і пояснювальна записка з характеристикою об'єкта, стану його геологічного вивчення, методу розробки та обґрунтування необхідності використання надр.

Суб'єкт господарювання оформлює документи в окрему справу. При цьому, відповідно до пункту 7 Регламенту №262 достовірність інформації, наведеної в наданих для підтвердження документах, забезпечує керівник суб'єкта господарювання.

Пунктом 8 вказаного Регламенту (у редакції наказу Міністерства екології та природних ресурсів України від 17.06.2013 р. N 266) визначено, що попередній розгляд документів, які надійшли від суб'єктів господарювання, здійснюють державні екологічні інспекції в областях, містах Києві та Севастополі, Державна Азовська морська екологічна інспекція, Державна Азово-Чорноморська екологічна інспекція, Державна екологічна інспекція Північно-Західного регіону Чорного моря, Республіканський комітет Автономної Республіки Крим з охорони навколишнього природного середовища (далі - Інспекції).

Для попереднього розгляду матеріалів Мінприроди України у дводенний строк після отримання від суб'єкта господарювання пакета документів, визначених пунктом 4 цього Регламенту, передає їх на опрацювання до Інспекції за місцезнаходженням ділянки надр.

За результатами опрацювання Інспекцією інформації, що міститься в документах, зазначених в пункті 4 цього Регламенту, складається Екологічна картка (додаток 2), яка затверджується керівником Інспекції.

В Екологічній картці обов'язково зазначаються пропозиції щодо надання підтвердження або обґрунтовані пропозиції щодо повернення пакета документів суб'єкту господарювання на доопрацювання.

Інспекції опрацьовують інформацію, що міститься в документах, зазначених в пункті 4 цього Регламенту, заповнюють та затверджують Екологічну картку у строк не більше ніж 10 робочих днів з дати отримання від Мінприроди України документів.

Інспекції у дводенний строк з дати затвердження Екологічної картки направляють її Мінприроди України разом із супровідним листом та пакетом документів, що надійшов від Мінприроди України. Копії Екологічної картки та пакета документів залишаються в Інспекції (пункти 9-11 Регламенту №262).

Підтвердження надається (або документи повертаються на доопрацювання) суб'єкту господарювання у строк не більше ніж 10 робочих днів з дати надходження Екологічної картки та пакета документів, визначеного пунктом 4 цього Регламенту.

Отже, під час заповнення екологічних карток посадові особи інспекції повинні опрацьовувати інформацію, що міститься в документах, зазначених в додатку №1 до Регламенту погодження Мінприроди України надання надр у користування, та на основі її заповнювати екологічні картки, які направляються до Мінприроди Украйни для вирішення питання щодо надання підтвердження.

Враховуючи, що пояснювальна записка з характеристикою об'єкта, стану його геологічного вивчення, методу розробки та обґрунтування необхідності використання надр, входить до переліку документів, необхідних для отримання підтвердження Мінприроди України, зазначені в ній відомості, достовірність яких забезпечується керівником суб'єкта господарювання, з приводу характеристик природного об'єкта, не можуть не враховуватися під час заповнення відповідних пунктів екологічних карток.

Як вбачається з копії пояснювальної записки до матеріалів на оформлення спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування будівельного піску на Східній ділянці Токарівського-2 родовища в Сумському районі Сумської області (а.с.167-170,186, зворотній бік, 205-207), поданої позивачем разом з пакетом документів до Мінприроди України та підписаної директором ТОВ «Токарівський пісок», аналіз поверхні придбаних у власність земельних ділянок площею 10,64га свідчить про те, що її територія складається в т.ч. і з відкритого болота площею 1,56га, що займає територію стариці та його сухих берегів площею 1,44 га.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що посадові особи Державної екологічної інспекції у Сумській області порушили вимоги Водного кодексу України та Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1996 року №486, оскільки під час заповнення екологічних карток здійснюється лише перенесення даних із поданих суб'єктом господарювання на розгляд документів, при цьому, Регламентом №262 не передбачено визначення конкретних розмірів і меж водоохоронних зон за наслідками опрацювання отриманої Інспекцією інформації, як і не передбачено можливості здійснювати контроль за створенням таких зон і прибережних захисних смуг та за додержанням режиму використання їх територій в процесі ведення господарської діяльності в них.

Зокрема, пунктом 5 Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1996 року №486, закріплено, що розміри і межі водоохоронних зон визначаються проектом на основі нормативно-технічної документації. Проекти цих зон розробляються на замовлення фізичних та юридичних осіб, узгоджуються з власниками землі, землекористувачами, Мінприроди, Держводагентством та територіальними органами Держземагентства, а на території Автономної Республіки Крим - з органами виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань екології та природних ресурсів, водного господарства та земельних ресурсів і затверджуються відповідними місцевими органами виконавчої влади або виконавчими комітетами рад.

Тобто, визначення розмірів і меж водоохоронних зон здійснюються за певним порядком на підставі належним чином розробленої нормативно-технічної документації, подання якої не передбачено додатком №1 до Регламенту погодження надання надр у користування №262. Відтак, в разі відсутності в особи проекту водоохоронних зон документи, необхідні для отримання підтвердження Мінприроди України, в т.ч. і пояснювальні записки, слід заповнювати, виходячи з наявної у суб'єкта господарювання інформації, достовірність якої в силу пункту 7 даного Регламенту має забезпечити його керівник, а не посадові особи Інспекції під час заповнення та затвердження екологічних карток.

Крім того, суд не приймає до уваги твердження позивача про порушення відповідачем вимог пункту 2.9 Порядку погодження природоохоронними органами матеріалів щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 05.11.2014 року №434, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.11.2014 року №1470/10069, оскільки вказаний нормативно-правовий акт не розповсюджує своєї дії на спірні правовідносини, а саме ним врегульовано механізм погодження природоохоронними органами вибору земельних ділянок для розміщення об'єктів, місць розташування об'єктів та проектів відведення земельних ділянок (далі - матеріали щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок) щодо усіх категорій земель незалежно від форм власності чи користування, а не процедуру організаційних заходів щодо подання та розгляду документів для погодження надання надр у користування, яку, на думку позивача, порушено інспекцією.

Варто відмітити, що в позовній заяві не зазначено, які саме норми Регламенту №262 не дотримано посадовими особами відповідача під час опрацювання отриманої інформації.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За наведених обставин, в суду відсутні підстави для визнання дій Державної екологічної інспекції у Сумській області протиправними, а тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Токарівський пісок" до Державної екологічної інспекції у Сумській області про визнання протиправними дій щодо внесення у пункти 4 Екологічних карток №1/30 від 25.02.2015 року та №1/34 від 24.07.2015 року відомостей про часткове знаходження у водоохоронній зоні річки Псел Східної ділянки Токарівського-2 родовища будівельного піску, яке розташоване в 1,3км передмістя м. Суми під назвою "Василівка" на належних на праві приватної власності земельних ділянках ТОВ "Токарівський пісок", -відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено та підписано 29.12.2015 року.

Суддя (підпис) О.О. Осіпова

З оригіналом згідно

Суддя О.О. Осіпова