Справа № 2-а-400/10
Суддя: Погребняк Т. Ю.
Дата ухвалення: 2010-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 2-а-400/10
№ -
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2010 року м. Дніпродзержинськ

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська у складі головуючого судді Погребняк Т.Ю., при секретарі Шостак О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпродзержинську справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі міста Дніпродзержинська про визнання протиправними дій, зобов'язання нарахувати щомісячну соціальну допомогу, стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги згідно статусу "дитина війни",

В С Т А Н О В И В :

У січні 2010 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі міста Дніпродзержинська про визнання протиправними дій, оскільки народилась 05 жовтня 1940 року та відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має статус дитини війни. Згідно зі статтею 6 зазначеного Закону їй з 1 січня 2006 року повинна виплачуватися щомісячна соціальна допомога у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. У 2006 2009 роках така допомога не виплачувалася у належному розмірі. Вважає дії Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська щодо не нарахування підвищеної пенсії протиправними, просить зобовязати відповідача здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком і стягнути з відповідача на її користь недоплачену допомогу за 2006 2009 рр. в сумі 5117 грн. 10 коп.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав, наведених вище та просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлений позов не визнала і пояснила, що дійсно позивач має статус дитини війни. Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік» дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено на 2007 рік. Рішенням Конституційного суду України від 9 липня 2007 року було визнано такими, що не відповідають Конституції положення Закону України «Про державний бюджет України» на 2007 рік», якими було зупинено дію Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Фінансування витрат, повязаних з реалізацією Закону України «Про соціальний захист дітей війни» здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України, а не з коштів Пенсійного фонду України, які мають цільове призначення тільки для виплати пенсій.

Суд, вислухавши позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов необхідно частково задовольнити з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 народилась 05 жовтня 1940 року та відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має статус дитини війни, що підтверджено її пенсійним посвідченням. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком.

При цьому, дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не була зупинена Законом України «Про державний бюджет України на 2006 рік» від 20 грудня 2005 року. Кабінетом Міністрів України у 2006 році не було визначено порядку виплати до пенсії особам, які мають статус «дитини війни». Тому суд вважає необхідним у задоволені позовних вимог у цій частині позивачу відмовити.

Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року були визнанні неконституційними положення п. 12 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», яким було зупинено дію на 2007 рік ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була відновлена. Статтею 152 Конституції України встановлено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, після прийняття рішення Конституційного Суду України відповідач повинен був здійснити перерахунок пенсії у розмірах передбачених Законом і зобовязаний був зробити перерахунок пенсії позивачу, починаючи з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року. Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Прожитковий мінімум, згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» для осіб, які втратили працездатність у 2007 році складає: з 1 січня 380 гривень, з 1 квітня 406 гривень, з 1 жовтня 411 гривень. За таких обставин відповідач був зобовязаний підвищити позивачу пенсію починаючи з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

При цьому позивачем суду не надані докази, що вона є інвалідом. Тому у задоволенні її позовних вимог щодо нарахування підвищення пенсії як «дитині війни» з 1 січня 2007 року по 9 липня 2007 року необхідно відмовити.

За вказаних обставин суд вважає, що дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати позивачу підвищення до пенсії як особі, що має статус «дитини війни» в період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року є неправомірними тому, що відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» рішення щодо призначення, донарахування та перерахунку пенсії приймаються територіальними органами Пенсійного Фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Суд не приймає до уваги заперечення Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська, що доплати до пенсії дітям війни, які передбачені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», провадяться саме з Державного бюджету України, а не з бюджету Пенсійного фонду України, а також твердження відповідача про те, що розмір доплат дітям війни до пенсії не передбачено діючим законодавством України, оскільки це не може бути підставою для порушення прав громадян на соціальний захист, в тому числі й на отримання надбавки до пенсії, яка прямо передбачена законом. Реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Відносно вимог позивача за 2008 рік суд вважає, що вони є аналогічними з 2007 роком. Підстави для підвищення пенсії за період з січня 2008 року по 22 травня 2008 року відсутні, оскільки позивачу пенсія виплачувалася у збільшеному розмірі, тому позовні вимоги за цей період не підлягають задоволенню.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року визнано неконституційним положенням Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» щодо викладення положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в новій редакції.

Таким чином, відновлено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Ст. 58 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на 2008 рік затверджений у наступному розмірі з 1 січня 470 гривень, з 1 квітня 481 гривня, з 1 липня 482 гривні, з 1 жовтня 498 гривень.

Виходячи з викладеного, відповідач повинен був провести підвищення пенсії у збільшеному розмірі відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», починаючи з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, що не було зроблено.

При цьому, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, які своєчасно не одержані з вини органу, який виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком. В частині стягнення суми недоотриманої допомоги позивачу у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки визначення розміру виплати допомоги відноситься до компетенції суб'єкту владних повноважень.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (у редакції від 18.11.2004 року, чинній у 2009 році) дітям війни пенсії або щомісячне грошове довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на 2009 рік затверджений у наступному розмірі з 1 січня 498 гривень, з 1 листопада 573 гривні . Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Вказана норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

При цьому, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, які своєчасно не одержані з вини органу, який виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Заяв щодо застосування до спірних правовідносин вимог ст. 99 КАС України від представника відповідача не надійшло.

Судові витрати відповідно до ст. 94 ч. 1 КАС України підлягають стягненню з місцевого бюджету на користь позивача у розмірі, встановленому Декретом Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 року, тобто судовий збір в сумі 3 грн. 40 коп.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст. ст. 2, 6, 8, 9, 69, 94, 104, 159, 160 163 Кодексу адміністративного судочинства України, рішенням Конституційного Суду України від 09 вересня 2010 року по справі № 1-40/2010, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заявлений позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 підвищення пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 підвищення пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з бюджету Баглійського району м. Дніпродзержинська на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 3 гривні 40 копійок.

Постанову може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст.295 ЦПК України.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення постанови до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська.

Суддя Погребняк Т.Ю.