Справа № 808/8596/14
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2015-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 листопада 2015 рокусправа № 808/8596/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя: Ясенова Т.І.

судді: Головко О.В. Суховаров А.В.

секретар судового засідання: Троянов А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління ДФС на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 15 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління ДФС про скасування податкового повідомлення - рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Запорізькій області (далі УДСО при ГУМВС України в Запорізькій області) звернулось до суду із адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління Міндоходів (далі СДПІ) в якому просило визнати нечинним податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 21.11.2014.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 15 січня 2015 року позов задоволено.

Висновки суду першої інстанції ґрунтуються на тому, що позивачем у порядку та строки, визначені податковим законодавством, подано уточнюючі розрахунки податкової звітності за формою 1-ДФ, в яких виправлені самостійно виявлені платником податків помилки, які не стосуються сумарних показників сум доходів, нарахованих ( сплачених) на користь платника податків, сум утриманого з них податку, у звязку з чим бюджет не зазнав втрат, що свідчить про відсутність податкового правопорушення, отже відсутні підстави для застосування штрафної санкції та, відповідно, протиправність прийнятого відповідачем податкового повідомлення-рішення.

В апеляційній скарзі СДПІ, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, просить постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вказує на те, що судом першої інстанції надано неправильну оцінку обставинам справи та невірно застосовано норми пункту 119.2 статті 119 Податкового кодексу України. Також судом не прийнято до уваги, що позивачем невірно відображено інформацію щодо номеру облікової картки платника податків, (змінено платника податку), яка вноситься до облікових даних платників податків Державного реєстру фізичних осіб платників і здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Корегування поданого позивачем податкового розрахунку проведено на підставі повідомлення Державної фіскальної служби щодо допущених помилок у податковому розрахунку за формою 1 ДФ за 1, 3 квартал 2013 року та уточнюючий розрахунок надійшов до СДПІ 31.10.2014., що свідчить про тверджень позивача щодо самостійного виявлення помилки та її усунення.

Заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги позивач вказує на безпідставність її доводів та просить залишити без змін рішення суду першої інстанції, як законне та обґрунтоване.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що 06.11.2014 СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі Міжрегіонального ГУ Міндоходів на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 та підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку УДСО при ГУМВС України в Запорізькій області щодо подання податкової звітності за формою 1-ДФ «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку» за 1 квартал та 3 квартал 2013 року за результатами якої складено Акт № 164/28-04-42/08596891 від 06.11.2014.

Відповідно до висновків акту перевірки позивачем, в порушення пункту 70.16 статті 70, підпункту «б», «г», «ґ» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України, пункту 3.1 розділу 3 Порядку № 1020 подано податкову звітність (форма 1-ДФ) за 1 квартал та 3 квартал 2013 року з недостовірними відомостями та помилками. Відповідальність платника податків передбачена пунктом 119.2 статті 119 розділу 2 Податкового кодексу України: «Неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобовязань платника податку та/або до зміни платника податку».

Зазначені висновки, відповідно до змісту акту перевірки, ґрунтуються на тому, що УДСО було подано по строку податкову звітність, за формою 1 ДФ за 1 квартал 2013 та за 3 квартал 2013 з порушенням розділу 3 Порядку заповнення податкового розрахунку за формою 1 ДФ ( п.3.1. розділ 3 Порядок № 1020) у відображенні реєстраційних номерів облікової картки платників податків (р.н.о.к.п.п.):

- в 1 кварталі 2013 в податковому розрахунку за формою 1 ДФ було відображено ідентифікаційний номер НОМЕР_2 по ознакам 101 «дохід у вигляді заробітної плати» та 127 Інші доходи». Податковим агентом , з метою виправлення помилки, 15.10.2014 подано до СДПІ уточнюючий податковий розрахунок за формою 1 ДФ але уточнюючий податковий розрахунок подано в порушення п.50.1 ст. 50 ПК України за формою не чинною на час подання уточнюючого розрахунку. 31.10.2014 УДСО подано уточнюючий податковий розрахунок за формою 1 ДФ за 1 квартал 2013 з внесенням змін до реєстраційного номеру облікової картки платника податків (виправлено на ідентифікаційний номер НОМЕР_3).

- в 3 кварталі 2013 в податковому розрахунку за формою 1 ДФ було відображено ідентифікаційний номер НОМЕР_4 по ознаці 157 «дохід, виплачений самозайнятій особі». Податковим агентом з метою виправлення помилки, 15.10 2014 подано до СДПІ уточнюючий податковий розрахунок за формою 1 ДФ, але уточнюючий податковий розрахунок подано в порушення п.50.1 ст. 50 ПК України за формою не чинною на час подання уточнюючого розрахунку. 31.10.2014 УДСО подано уточнюючий податковий розрахунок за формою 1 ДФ за 3 квартал 2013 з внесенням змін до реєстраційного номеру облікової картки платника податків (виправлено на ідентифікаційний номер НОМЕР_5).(а.с.7-9)

На підставі висновків Акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 21.11.2014, яким до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за платежем: податок на доходи фізичних осіб у сумі 1020 грн. (а.с.11)

Положеннями статті 109 Податкового кодексу України визначено, що податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пункту119.2 статті 119 ПК України (в редакції, чинній на час прийняття відповідачем оспорюваного рішення) неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов'язань платника податку та/або до зміни платника податку - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 грн. ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке саме порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 1020грн.

Вказаною нормою права визначено обставини, з якими законодавець пов'язує наявність податкового правопорушення, зокрема, подання податкової звітності з недостовірними відомостями або з помилками про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов'язань платника податку та/або до зміни платника податку.

Так, вказаною нормою права передбачено застосування фінансових санкцій у випадку, якщо дані податкової звітності фактично змінюють платника податку. При цьому, з огляду на конструкцію вказаної норми права, вказане податкове правопорушення є закінченим з моменту подання податкової звітності.

Висновки суду першої інстанції про відсутність у діях позивача податкового правопорушення ґрунтуються на тому, що позивачем самостійно усунуто виявлені помилки, які не стосуються сумарних показників сум доходів, нарахованих ( сплачених) на користь платника податків, сум утриманого з них податку, у звязку з чим бюджет не зазнав втрат.

У даному ж випадку позивач, діючи як податковий агент, на якого в силу приписів пункту 176.2 статті 176 ПК України покладено обов'язок подавати податковий розрахунок про суми доходу, нарахованого (сплачено) на користь платників податку, подавши до ДПІ податкову звітність (форма №1ДФ) з неправильним зазначенням ідентифікаційного коду осіб, на користь яких такий дохід виплачено, фактично змінив платника податку. Тобто, вчинив податкове порушення, передбачене пунктом 119.2 статті 119 ПК України, що є самостійним порушенням та підставою для застосування фінансових санкцій.

Посилання суду першої інстанції на положення пункту 50.1 статті 50 ПК України колегія суддів вважає помилковими з наступних підстав.

Відповідно до пунктів 50.1, 50.2 статті 50 ПК України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно виявлені.

Платник податків, який самостійно виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку;

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку.

Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

Отже, вказані норми права регламентують порядок дій платника податків у разі виявлення ним фактів заниження податкових зобов'язань минулих податкових періодів, проте у даному випадку не стоїть питання про заниження позивачем податкових зобов'язань.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про доведеність вчинення позивачем податкового правопорушення та, відповідно, правомірність застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій.

Повторність протягом року вчинення позивачем податкового правопорушення передбаченого пунктом119.2 статті 119 ПК України, підтверджується матеріалами справи, зокрема, податковим повідомленням-рішенням від 08.07.2014 № НОМЕР_6, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 510 грн.( а.с. 134)

Отже, застосування спірним податковим повідомленням-рішенням штрафних санкцій у розмірі 1020 грн., з огляду на повторне вчинення протягом ороку такого самого правопорушення, є правомірним.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що допущене судом першої інстанції порушення норм матеріального права, призвело до неправильного вирішення справи та є підставою для скасування оскаржуваної постанови суду із прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог з наведених підстав.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202, ст.ст. 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління ДФС задовольнити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 15 січня 2015 року у справі №808/8596/14 скасувати.

У задоволенні позову Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління ДФС про скасування податкового повідомлення рішення відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров