Справа № 814/2488/15
Суддя: Середа О. Ф.
Дата ухвалення: 2015-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

814/2488/15

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2015 року Справа № 814/2488/15

м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Середи О.Ф. розглянувши в порядку письмового провадження справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ИССО», м. Миколаїв

до відповідача: Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області, м. Миколаїв

Суть спору: визнання незаконним та скасування рішення № 34/14-02-23-44 від 08.07.2015 року, визнання незаконною та скасування вимоги від 08.07.2015 року № 1904-25,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ИССО» (надалі - позивач) звернулось до суду із позовом до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області (надалі - відповідач) про визнання незаконним та скасування рішення № 34/14-02-23-44 від 08.07.2015 року та визнання незаконною та скасування вимоги від 08.07.2015 року № 1904-25.

Позов обґрунтовано тим, що вказана у податковій вимозі сума боргу не узгоджувалась підприємством, жодних документів, що підтверджують виникнення вказаної суми боргу відповідачем не надано, тобто вимога прийнята з перевищенням повноважень наданих службовим особам податкового органу та суперечать вимогам чинного законодавства.

Відповідач проти позову не заперечив та визнав адміністративний позов повністю.

Представники сторін подали клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

За приписами частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи. Які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

ТОВ «ИССО» зареєстровано з 26.11.1993 року за адресою: АР Крим, м. Євпаторія, вул. Чапаєва, 47, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серія А00 № 442600.

З 16 березня 2014 року підприємство припинило здійснення господарської діяльності на території Криму.

В лютому 2015 року підприємство було евакуйоване до м. Миколаєва. З 10 лютого 2015 року юридична адреса змінена на м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 2/1, та відновлено здійснення господарської діяльності.

21 липня 2015 року позивач отримав від ДПІ у Ленінському районі м. Миколаїв Головного управління ДФС у Миколаївській області податкову вимогу про сплату податкового боргу № 1904-25 від 08.07.2015 року за грошовими зобов’язаннями на суму 278 207, 96 грн., а саме пеня на авансові внески з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 273 016, 65 грн., податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об’єктів житлової нерухомості в сумі 5 191, 31 грн.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частина третя вказаної статті визначає, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.п.129.1.1, п. 129.1 статті 129 Податкового кодексу України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

П.54.1, статті 54 Податкового кодексу України передбачає, що платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідачем будь-які документи, які свідчили б про самостійне нарахування підприємством суми податкового боргу та пені суду не надано.

Відповідно до частини 3 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України Підставою для звільнення від доказування є обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

У зв’язку з необґрунтованістю податкової вимоги від 08.07.2015 року № 1904-25 на загальну суму 278 207, 96 грн. пов’язане з нею рішення ДПІ у Ленінському районі м. Миколаїв Головного управління ДФС у Миколаївській області про опис майна у податкову заставу від 8 липня 2015 року № 34/14-02-23-44 є незаконним.

Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийнятті (вчинені) вони відповідно до вимог статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень, обов’язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Разом з тим, відповідач адміністративний позов визнав в повному обсязі, тому позовні вимоги є обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 11, 71, 72, 122, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ИССО» задовольнити повністю.

Визнати незаконною та скасувати податкову вимогу Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області про сплату боргу (недоїмки) від 08.07.2015 року № 1904-25 на суму 278 207, 96 грн.

Визнати незаконним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області про опис майна в податкову заставу від 08.07.2015 року № 34/14-02-23-44.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення встановлених строків залишається без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Головуючий суддя О. Ф. Середа