Справа № 22-а-22413/11
Суддя: Приходько К. П.
Дата ухвалення: 2011-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Категорія 89 30.09.2011
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 вересня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: судді Приходька К.П., суддів: Таргоній Д. О., Верланова С.М.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святиошинському районі Київської області на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 березня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2айлівни до Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни», -

встановила:

У лютому 2010 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати відмову Відповідача щодо виплати їй соціальної допомоги у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком - протиправною.

Забов'язати відповідача здійснити нарахування та виплату щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за 2009 рік в сумі 1360грн. 80 коп.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 березня 2010 року позов задоволено частково.

Видано незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святиошинському ра л/ Київської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії. Забовязано Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святиошинському районі Київської області здійснити нарахування ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком як дитині війни, виходячи з розміру, встановленого ч.І ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати починаючи за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 18 березня 2010 року..

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі УПФ в Києво-Святошинському районі Київської області просить постанову суду скасувати, та постановити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Перевіривши законність і обгрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно ч. З ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ч. 1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно преамбули Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 року цей Закон установлює правовий статус дітей війни і визначає основи їх соціального 'Чисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної 'ІуїДТрИМКИ.

Стаття 1 зазначеного Закону визначає терміни, згідно часини першої якої у цьому законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: дитина війни - особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої Світової війни було менше 18 років.

Згідно ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений ст. 28 Закону України «Про ^шальнообов»язкове державне пенсійне страхування» і відповідає встановленому прожитковому мінімуму.

Згідно ст. 7 цього Закону фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

По справі встановлено, шо позивач перебуває на обліку в УПФУ в Києво- Святошинському районі Київської області, отримує пенсію за віком та має статус дитини війни і відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на державну соціальну підтримку у вигляді підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Проте, така надбавка їй виплачувалась у значно меншому розмірі, оскільки підпунктом 2 пункту 41 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", яким текст статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" був викладений в новій редакції, були звужені гарантовані Конституцією України та Законом України "Про соціальний захист дітей війни" права позивача на державну соціальну підтримку дітей війни у вигляді підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно пункту 2 Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення статті 67 розділу І. пунктів 2-4, 6-8. 10-18. підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, ї )4, підпунктів 1-6. 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу II "Внесення змін до деяких зіїїсонодавчих актів України" та пункту 3 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Згідно пункту 5 зазначеного Рішення положення Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Приймаючи постанову про задоволення позову, суд обгрунтовано виходив із засад пріоритетності законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про

.А

те, що відповідач, як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинен був діяти у відповідності з вимогами ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і здійснити позивачу відповідні нарахування, але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводив, чим і допустив протиправну бездіяльність.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни обгрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору. Проблеми надання бюджетних коштів відповідачу для виконання покладених на нього обов'язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядались.

Проте, не можна погодитись з висновком суду в частині задоволення позовних вимог щодо періоду проведення перерахунку та виплат, за період з 18 грудня 2008 року оскільки суддею не було враховано положення ст.. 99 КАС України.

Тому, враховуючи положення ч. З ст. 99 КАС (чинної на момент прийняття постанови), '^^момент звернення до суду - 22.02.2010 року (згідно дати реєстраційного штампу на позовній . заяві - а.с. 2) та межі позовних вимог, останні підлягають задоволенню, починаючи з лютого 2009 року по 18 березня 2010 року з врахуванням проведених виплат за цей період.

За наведених обставин, постанова суду в цій частині підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 201, 205. 207 КАС України, колегія суддів, -

постановила:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області задовольнити частково.

Змінити постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 березня 2010 року в частині періоду зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу в розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», зазначивши даний період «з лютого 2009 року по 18 березня 2010 року включно з врахуванням проведених виплат за цей період».

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили відповідно до ч. 5 СТ. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

головуючий

судді