Справа № 809/3678/15
Суддя: Мигалюк Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2015 р. Справа № 809/3678/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мигалюка Ю.В.,

секретаря Ткачук О.П.,

за участю сторін:

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: відділу державної виконавчої служби Тлумацького районного управління юстиції ОСОБА_2

представника відповідача: Управління державного казначейства в Івано-Франківській області: не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Івано-Франківську адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління державного казначейства в Івано-Франківській області, відділу державної виконавчої служби Тлумацького районного управління юстиції про визнання дій неправомірними та зобовязання до вчинення дій, стягнення моральної та матеріальної шкоди -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління державного казначейства в Івано-Франківській області, відділу державної виконавчої служби Тлумацького районного управління юстиції про визнання дій неправомірними та зобовязання до вчинення дій, стягнення моральної та матеріальної шкоди.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та пояснив, що відповідачем протиправно, всупереч вимог Закону України «Про виконавче провадження» винесено ухвалу про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення штрафу, протиправно було зупинено автомобіль позивача, постанова не відповідає вимогам закону, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, зазначив, що позов безпідставний. В своє обґрунтування послався на норми Закону України «Про виконавче провадження» та зазначив, що при поступленні виконавчого документу відповідачем жодним чином не порушено процедури відкриття провадження та стягнення адміністративного штрафу. Подав копії виконавчого провадження. Просив у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши та оцінивши докази, суд прийшов до висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Тлумацького районного управління юстиції 07.04.2014 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження (номер ЄДРВП 42831579) щодо виконання постанови Монастириського ВДАІ у справі про адміністративне правопорушення від 24.07.2013 року про стягнення з ОСОБА_3 430 гривень штрафу (а у випадку несплати протягом 15 днів з дня вручення постанови ВДАІ сума штрафу 860 гривень).

Боржнику копія постанови про відкриття виконавчого провадження направлена та зобовязано виконати до 14.04.2014 року, що підтверджується реєстром вихідної кореспонденції (а.с.38).

При цьому, із постанови про адміністративне правопорушення вбачається що копію ОСОБА_3 отримано у серпні 2013 року, про що ним особисто розписано.

В ході примусового стягнення відповідачем направлялись вимоги про стягнення штрафу та було винесено постанову про розшук майна боржника від 05.06.2014 року, а саме транспортного засобу, на підставі якої та відповідно до спільного наказу ДАІ та ВДВС щодо оперативного обміну інформацією під час примусового виконання рішень судів, інших органів (посадових осіб) від 12.08.2013 року №4.2-04/4.2/961, і було затримано транспортний засіб боржника.

Квитанцією від 04.08.2015 року боржником штраф було сплачено, постановою державного виконавця від 04.08.2015 року припинено розшук майна, а постановою від 25.08.2015 року виконавче провадження закрито на підставі п.8 ч.1 ст.49 та ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» (реальне виконання).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються спеціальним Законом «Про виконавче провадження» із змінами та доповненнями.

Згідно ст.1 даного Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За ст.2 даного Закону примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Загальні умови та порядок здійснення виконавчого провадження передбачено Главою 3 даного Закону.

За вимогами ст.19 Закону державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону.

Стаття 17 Закону зазначає, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом та перелічує такі виконавчі документи.

Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі документи, зазначені у ст.17 даного Закону, в тому числі і рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу.

Закон визначає обовязок державного виконавця прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно із Законом державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові. Постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Законом зазначено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі таких випадків:1) пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання;2) неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом;3) якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання;4) пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення;5) якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення;6) невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону;7) якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів;8) наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Таким чином, суд, перевіривши доводи представника позивача, якими останній обґрунтовує позовні вимоги приходить до переконання що державним виконавцем правомірно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 07.04.2014 року та правомірно проведено примусове стягнення адміністративного штрафу.

Суд не бере до уваги твердження представника позивача щодо порушення процедури в ході виконавчого провадження, оскільки останні не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Суд також не бере до уваги тверджень представника позивача щодо неотримання ним постанови про відкриття провадження, оскільки даний факт спростовується вихідною кореспонденцією, даними реєстру на адресу позивача. Суд зазначає що з фактом наявності адміністративного стягнення позивачу було відомо ще при його вчиненні.

Даних щодо оскарження позивачем постанови про адміністративне правопорушення суду не було подано.

Не підлягають задоволенню і вимоги позивача звернуті до державного казначейства України в Івано-Франківській області з огляду на не обґрунтованість таких.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню в повному обсязі, в тому числі і щодо стягнення моральної та матеріальної шкоди.

На підставі наведеного, керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 2, 8-14, 86, 158-163, ст. 167, 181 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 КАС України.

Постанова в повному обсязі складена 16.12.2015 року.

Суддя Мигалюк Ю.В.