Справа № 524/9548/15-а
Суддя: Середа А. В.
Дата ухвалення: 2016-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/9548/15-а
Провадження № 2а/524/31/16
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

05.01.2016 року, Суддя Автозаводського районного суду м.Кременчука, Полтавської області ОСОБА_1 розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання права, яке не визнається та заперечується відповідачем, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання права, яке не визнається та заперечується відповідачем.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що він є майором міліції у відставці, пенсіонером Міністерства внутрішніх справ України з 01.12.2003 року.

В період з 26 травня 1987 року по 01 грудня 2003 року він проходив службу на посадах середнього начальницького складу органів внутрішніх справ в підрозділах Кременчуцького міського управління ГУМВС України в Полтавській області.

01 грудня 2003 року наказом №100о/с Управління МВС України в Полтавській області згідно з Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України його було звільнено з органів внутрішніх справ за ст. 65 п. «б» на пенсію.

З 01 січня 2007 року він перебуває на обліку в ОСОБА_3 управлінні Пенсійного Фонду України в Полтавській області відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ)

21.11.2015 року він звернувся до ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з письмовим запитом на отримання публічної інформації в якому просив надати інформацію: Чи має він право, як пенсіонер МВС, який отримує пенсію на підставі Закону України від 9 квітня 1992 року N 2262-ХІІ"Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", на врахування отриманої мною одноразової допомоги при звільненні на пенсію з органів МВС, при розрахунку розміру належної йому пенсії?»

26.11.2015 року він отримав відповідь з ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з якої він дізнався, що його право на врахування отриманої ним одноразової допомоги при звільненні на пенсію з органів МВС, при розрахунку розміру належної йому пенсії не визнається та заперечується ОСОБА_3 управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області.

17 лютого 2014 року він звертався до Київського районного суду м.Полтави з цивільним позовом про визнання права яке не визнається та заперечується відповідачем, а саме про визнання за ним права з 01 січня 2014 року отримувати пенсію по інвалідності на підставі статті 22 Закону України від 9 квітня 1992 року N 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі не менше 130% від трьох з половиною мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" станом на момент виплати.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 21.02.2014 р. по справі №552/934/14-ц було відмовлено у відкритті провадження. На дану ухвалу була подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області. За результатами розгляду апеляційної скарги, Апеляційним судом Полтавської області своєю ухвалою від 26.03.2014 року було відхилено його апеляційну скаргу, а ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 21 лютого 2014 року - залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 квітня 2014 року було відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Посилаючись на обставини і підстави викладені в позовній заяві позивач просив суд визнати за ОСОБА_2 право на врахування отриманої ним одноразової допомоги при звільненні на пенсію з органів МВС, при розрахунку розміру належної йому пенсії.

Позивач ОСОБА_2 до суду надав заяву про розгляд справи без його участі в порядку скороченого провадження. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити з підстав, визначених в позовній заяві.

Від відповідача ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Полтавській області надійшли письмові заперечення.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є майором міліції у відставці, пенсіонером Міністерства внутрішніх справ України з 01.12.2003 року.

В період з 26 травня 1987 року по 01 грудня 2003 року він проходив службу на посадах середнього начальницького складу органів внутрішніх справ в підрозділах Кременчуцького міського управління ГУМВС України в Полтавській області.

01 грудня 2003 року наказом №100о/с Управління МВС України в Полтавській області згідно з Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України позивача було звільнено з органів внутрішніх справ за ст.65 п. «б» ( через хворобу у відставку) на пенсію.

З 01 січня 2007 року він перебуває на обліку в ОСОБА_3 управлінні Пенсійного Фонду України в Полтавській області відповідно до Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Статтею 99 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» від 19.12.2006 року №489-V та постановою Кабінету Міністрів України від 02.12.2006 року №1522 «Про передачу органам Пенсійного Фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян» покладаються з 01 січня 2007 року функції нарахування та виплати пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб,, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» саме на органи Пенсійного Фонду, а виплатні та інші документи, необхідні для виконання цих функцій та самі пенсійні справи передані до органів Пенсійного Фонду України.

Згідно із підпунктом 5 пункту 2.2 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 27.06.2002 року № 11-2 «Про утворення головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі», Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі відповідно до покладених на них завдань здійснюють призначення (перерахунок) пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу» (далі - постанова № 1294) грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.»

21.11.2015 року він звернувся до ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з письмовим запитом на отримання публічної інформації в якому просив надати інформацію: Чи має він право, як пенсіонер МВС, який отримує пенсію на підставі Закону України від 9 квітня 1992 року N 2262-ХІІ"Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", на врахування отриманої мною одноразової допомоги при звільненні на пенсію з органів МВС, при розрахунку розміру належної йому пенсії?»

26.11.2015 року він отримав відповідь з ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з якої він дізнався, що його право на врахування отриманої ним одноразової допомоги при звільненні на пенсію з органів МВС, при розрахунку розміру належної йому пенсії не визнається та заперечується ОСОБА_3 управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області.

17 лютого 2014 року він звертався до Київського районного суду м. Полтави з цивільним позовом про визнання права яке не визнається та заперечується відповідачем, а саме про визнання за ним права з 01 січня 2014 року отримувати пенсію по інвалідності на підставі статті 22 Закону України від 09 квітня 1992 року N 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі не менше 130% від трьох з половиною мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" станом на момент виплати.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 21.02.2014 р. по справі №552/934/14-ц було відмовлено у відкритті провадження. На дану ухвалу була подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області. За результатами розгляду апеляційної скарги, Апеляційним судом Полтавської області своєю ухвалою від 26.03.2014 року було відхилено його апеляційну скаргу, а ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 21 лютого 2014 року - залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 квітня 2014 року було відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАСУ, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. При цьому суд повинен трактувати усі сумніви у правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень на користь особи-позивача. Для позивача достатньо вказати на факт прийняття рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, якщо допустимі докази для цього недоступні. У свою чергу відповідач має довести факт прийняття такого рішення чи вчинення дії і їх правомірність, або ж спростувати цей факт і довести правомірність своєї бездіяльності. У разі невиконання цього обов'язку адміністративний суд повинен задовольнити вимогу позивача і визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, на які вказував позивач. Єдиною умовою для цього є повідомлення позивачем мінімально достатньої інформації про такі рішення чи дії.

Відповідно до пункту 4 ч. 1 ст. 18 КАСУ, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 8, 9, 14, 16, 21, 49, 51 71, 72, 73, 79, 87, 90, 91, 94, 97, 104, 105, 106, 137, 159, 162, 163, 166, 183-2 КАС України, суд - ,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання права, яке не визнається та заперечується відповідачем - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право на врахування отриманої ним одноразової допомоги при звільненні на пенсію з органів МВС, при розрахунку розміру належної йому пенсії.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Харківського Апеляційного Адміністративного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука, Полтавської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: