Справа № 463/6244/14-а
Суддя: Лакомська Ж. І.
Дата ухвалення: 2015-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2015 року м. Львів 463/6244/14-а

2-а/463/25/15

Личаківський районний суд м. Львова

в складі

головуючого судді - Лакомської Ж. І.

за участі секретаря Магеровської Ю.Я.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи ТОВ «Кей Коллект» - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Льові справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 районної адміністрації Львівської міської ради, треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ПАТ «Уксиббанк», ТОВ «Кей-Коллект» про визнання протиправним та скасування розпорядження, суд

встановив:

Позивач ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_5 районної адміністрації Львівської міської ради, треті особи ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ПАТ «Уксиббанк», ТОВ «Кей-Коллект» про визнання протиправним та скасування розпорядження ОСОБА_5 районної адміністрації Львівської міської ради №601 від 11.04.2006 року про дозвіл подружжю ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на укладення договору застави квартири АДРЕСА_1 де зареєстровані малолітні ОСОБА_11,ОСОБА_12 та ОСОБА_13

Позов мотивує тим, що оскаржуваним розпорядженням ОСОБА_5 районної адміністрації Львівської міської ради №601 від 11.04.2006 року Про дозвіл подружжю ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на укладення договору застави квартири АДРЕСА_2. ОСОБА_14 в м.Львові де зареєстровані малолітні ОСОБА_11,ОСОБА_12 та ОСОБА_13, подружжю ОСОБА_9,ОСОБА_10 надано дозвіл на укладення договору застави квартири №69 вбудинку №3 по вул. Р.Крушельницьких в м.Львові. Вказана квартира належить позивачці на праві спільної сумісної власності, дану квартиру в подальшому було передано в іпотеку. Вказує, що у квартирі прописана та проживає не лише дитина подружжя ОСОБА_9 та ОСОБА_7 (ОСОБА_11О.), а й діти позивачки ОСОБА_12 та ОСОБА_13, відтак заяву в органи опіки та піклування крім подружжя ОСОБА_9 та ОСОБА_7 мала б подавати позивач ОСОБА_15 та ОСОБА_8 Проте як випливає з тексту оскаржуваного розпорядження ОСОБА_5 районної адміністрації Львівської міської ради дозвіл на укладення договору застави квартири АДРЕСА_3 наданий лише подружжю ОСОБА_9 та ОСОБА_7 Тому вважає, що відповідач ОСОБА_5 районна адміністрація Львівської міської ради не мала права виносити розпорядження на підставі лише заяви подружжя ОСОБА_9 та ОСОБА_16, оскільки у вищевказаній квартирі проживає не лише дитина подружжя ОСОБА_11,а й неповнолітні діти позивачки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 Зазначає, що в жодному з пунктів оскаржуваного розпорядження не йде мова про забезпечення дітей позивачки рівноцінним житлом яке придбано, або планується придбати взамін відчуженого, терміни та умови придбання такого житла, вважає, що оскаржуваним розпорядженням було позбавлено єдиного житла неповнолітніх.

Вважає дане розпорядження таким, що видано з порушенням вимог закону, грубо порушує законні права та інтереси дітей, тому просить визнати з моменту видання (вчинення) розпорядження ОСОБА_5 районної адміністрації №601 від 11.04.2006 року «Про дозвіл подружжю ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на укладення договору застави квартири №69 в будинку №3 на вул. Р. Крушельницьких в м.Львові, де зареєстровані малолітні ОСОБА_11, ОСОБА_12, та ОСОБА_13 протиправним.

Позивачка просить визнати з моменту видання (вчинення) нечинним повністю розпорядження ОСОБА_5 районної адміністрації №601 від 11.04.2006 року «Про дозвіл подружжю ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на укладення договору застави квартири №69 в будинку №3 на вул. Р. Крушельницьких в м.Львові, де зареєстровані малолітні ОСОБА_11, ОСОБА_12, та ОСОБА_13

Позивачка просить скасувати з моменту видання (вчинення) нечинним повністю розпорядження ОСОБА_5 районної адміністрації №601 від 11.04.2006 року «Про дозвіл подружжю ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на укладення договору застави квартири №69 в будинку №3 на вул. Р. Крушельницьких в м.Львові, де зареєстровані малолітні ОСОБА_11, ОСОБА_12, та ОСОБА_13

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1, позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні наведеним мотивам позову, просила позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_5 районної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила та пояснила, що дійсно розпорядженням ОСОБА_5 районної адміністрації Львівської міської ради №601 від 11.04.2006р. надано дозвіл подружжю ОСОБА_9 та ОСОБА_7 на укладення договору застави квартири №69 в будинку №3 на вул. Р. Крушельницьких в м.Львові, де зареєстровані малолітні ОСОБА_11, ОСОБА_12, та ОСОБА_13 Вважає, оскаржуване розпорядження таким, що відповідає вимогам чинного законодавства так як у розпорядженні зазначені всі малолітні, які проживали в квартирі №69 в будинку №3 на вул. Р. Крушельницьких в м.Львові в тому числі і діти позивачки, також зазначає, що малолітні ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не є власниками предмета іпотеки, там лише зареєстровано їх місце проживання відтак вважає, що майнові права неповнолітніх в даному випадку не є порушеними. Крім того, в складі пакету документів поданих для отримання дозволу на укладення договору застави квартири №69 в будинку №3 на вул. ОСОБА_14, де зареєстровані малолітні ОСОБА_11, ОСОБА_12, та ОСОБА_13 була заява подружжя ОСОБА_13 (на час подачі позову до суду прізвище змінено на ОСОБА_7) Ілани Валеріїни та ОСОБА_8 про те,що вони не заперечують проти надання дозволу на заставу квартири АДРЕСА_4, тому вважає посилання позивачки на те, що вона не давала дозволу на укладення відповідного договору застави безпідставними, тому в задоволенні позову просить відмовити.

Представник третьої особи ТОВ «Кей Колект» ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив та пояснив, що у спірному розпорядженні ОСОБА_5 районної адміністрації Львівської міської ради зазначені всі малолітні, які проживали в квартирі, що передавалась в іпотеку. Згідно договору іпотеки від 18 квітня 2006 року позивач є одним із іпотекодавців-майнових поручителів, тому вважають, що позивач свідомо та добровільно бажала передати квартиру,крім того позивач подавала заяву на ім»я голови опікунської ради при ОСОБА_5 адміністрації про те, що вона не заперечує проти укладення договору застави квартири №69 в будинку №3 на вул. Р. Крушельницьких в м.Львові, де зареєстровані її малолітні діти. Тому вважають,що органом опіки та піклування було дотримано всіх вимог чинного законодавства, зокрема враховано інтереси всіх неповнолітніх дітей, які проживали в зазначеній квартирі, тому в задоволенні позову просять відмовити.

Представник третьої особи ПАТ «Уксиббанк»,треті особи ОСОБА_9, ОСОБА_10В, ОСОБА_8 в судове засідання не з»явились, про день та час судового розгляду були повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили, суд вирішив проводити розгляд справи в їх відсутності проти чого сторони не заперечили.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про те, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено,що згідно свідоцтва про право власності на квартиру від 09 червня 1996 року, виданого Виконавчим комітетом Львівської міської ради ОСОБА_15, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_7 є співвласниками квартири №69, в будинку 3, що по вул. Крушельницьких «Уксиббанк», дана квартира належить їм на праві спільної сумісної власності (т.1,а.с.111).

Згідно довідки з місця проживання про склад сім»ї і прописку від 01.12.2011р. (т.1, а.с.6) у квартирі АДРЕСА_4 зареєстровані: ОСОБА_4, ОСОБА_17, ОСОБА_10 Валеріойвич, також в даній квартирі зареєстровані малолітні ОСОБА_11, ОСОБА_13,ОСОБА_12.

Як вбачається з витягу з протоколу №11 засідання опікунської ради від 06.04.2006 р.(т.1,а.с.104) на засіданні розглядалась заява ОСОБА_9 та ОСОБА_19 про дозвіл на укладення договору застави квартири №69 в будинку №3, на вул. Р.Крушельницьких в м.Львові, де зареєстровані малолітні ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв»язку з погашенням боргу за договором про відступлення права вимоги предметом якого є квартира №9 в будинку по вул. Кубанській в м.Львові.

На засіданні опікунської ради вирішено: дозволити подружжю ОСОБА_9 та ОСОБА_7 укласти договір застави квартири №69 в будинку №3 на вул. Р. Крушельницьких в м.Львові, де зареєстровані малолітні ОСОБА_11, ОСОБА_13 та ОСОБА_12.

Згідно розпорядження ОСОБА_5 районної адміністрації Львівської міської ради від 11.04.2006 року №601 (т.1,а.с.5) надано дозвіл подружжю ОСОБА_9 та ОСОБА_19 на укладення договору застави квартири АДРЕСА_5, де зареєстровані малолітні діти: ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_11

Відповідно до ст. 3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44-сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою ВР України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Частинами 1, 4 ст.177 Сімейного кодексу України визначено, що батьки управляють майном, належним малолітній дитині, без спеціального на те повноваження. Батьки зобов'язані дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах. Дозвіл органу опіки та піклування на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини надається в разі гарантування збереження її права на житло.

Пунктом 1.3. Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 року №34/166/131/88, визначено, що органами, які приймають рішення щодо опіки і піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі комітети міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Пунктом 6.1. передбачено, що органи опіки та піклування вирішують питання щодо збереження за неповнолітніми житла, а також щодо забезпечення житлом дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які закінчили навчально-виховні заклади і не мають житла.

Відповідно до ч.3 ст.17 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання.

Статтею 177 Сімейного кодексу України зазначено, що дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини надається органом опіки та піклування після перевірки, що проводиться протягом одного місяця, і лише в разі гарантування збереження права дитини на житло.

З наявної в матеріалах справи заяви від 03.04.2006р. (т.1,а.с.106), підпис на якій посвідчено та скріплено печаткою загального відділу ОСОБА_5 районної адміністрації Львівської міської ради, вбачається, що заявники ОСОБА_8 та ОСОБА_8 (після зміни прізвища) ОСОБА_4 звернулись до голови опікунської ради ОСОБА_5 районної адміністрації з даною заявою про те, що не заперечують щодо надання дозволу на заставу квартири 69 в буд.№3по вул.Род.Крушельницьких у м.Львові, в якій зареєстровані їх малолітня діти: ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3

Відтак, суд приходить до висновку про те, що оскаржуваним розпорядженням ОСОБА_5 районної адміністрації Львівської міської ради не було порушено право малолітніх дітей на житло оскільки діти не були власниками квартири, крім того, слід також зазначити, що договір застави не є договором відчуження в даному випадку житла, а лише забезпечував виконання зобов»язань позичальниками, крім того суд бере до уваги посилання позивачки на те, що відповідач ОСОБА_5 районна адміністрація Львівської міської ради не мала права видавати оскаржуване розпорядження без відповідно заяви позивачки та її чоловіка, оскільки копія такої заяви про те, що позивач та її чоловік не заперечують проти надання дозволу на заставу квартири 69 в буд.№3по вул. ОСОБА_14. ОСОБА_14 у м.Львові, в якій зареєстровані їх малолітні діти наявна в матеріалах справи, крім того, в оскаржуваному розпорядженні зазначені всі малолітні діти, в тому числі і діти позивачки, відтак відповідачем було враховано інтереси усіх малолітніх дітей зареєстрованих у вказаній вище квартирі, тому суд вважає даний позов безпідставним та в задоволенні такого відмовляє.

Керуючись, ст. 7-14, 50, 69-71, 86, 94, 159-163, 167, Кодексу адміністративного судочинства України, ст.17 Закону України «Про охорону дитинства», 177 Сімейного кодексу України, -

постановив:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 районної адміністрації Львівської міської ради, треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ПАТ «Уксиббанк», ТОВ «Кей-Коллект» про визнання протиправним та скасування розпорядження - відмовити за безпідставністю вимог.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. 186 КАС України.

Суддя: Лакомська Ж. І.