Справа № 2а-569/10
Суддя: Могила Р. Г.
Дата ухвалення: 2010-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-569/10
Провадження № -
П О С Т А Н О В А

іменем України

04 листопада 2010 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого-судді Могили Р.Г.

з участю секретаря Москви О.І.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рогатині справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДАІ УМВС в Тернопільській області Ткачука Руслана Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом про скасування постанови серії ВО №172065 від 20 вересня 2010 року про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України та накладення адміністративного стягнення 255,00 гривень штрафу.

В судовому засіданні позивач заявлену вимогу підтримав повністю та пояснив, що 20 вересня 2010 року він керував транспортним засобом марки КІА номерний знак НОМЕР_1 по вул. Руській в м. Тернопіль, де його зупинив працівник міліції та повідомив, що він порушив правила дорожнього руху, а саме: порушив вимогу дорожнього знаку 3.1 «Рух заборонено». Він пояснив працівникові міліції, що на даній вулиці, яка є в зоні дії знаку «Рух заборонено» проживають його родичі і йому необхідно було завести їм продукти харчування, а іншого заїзду під будинок немає. Однак, працівник міліції його пояснення до уваги не взяв, а склав протокол про адміністративне правопорушення та виніс постанову про накладення адміністративного стягнення.

Просив позов задовольнити, постанову скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідач по справі в судове засідання не прибув, про причину своєї неявки до суду не повідомив, хоч про день, час місце розгляду справи повідомлявся належним чином та у встановленому законом порядку.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенню ч. 1 ст. 71 КАС України у відповідності до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Суд, заслухавши доводи позивача та дослідивши письмові докази в їх сукупності встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

20 вересня 2010 року інспектором ДАІ УМВС в Тернопільській області Ткачук Русланом Володимировичем складено протокол серія ВО1№014978 про порушення ОСОБА_1 п.3.1 ПДР.

20 вересня 2010 року за наслідками розгляду протоколу інспектором ДАІ УМВС в Тернопільській області Ткачук Русланом Володимировичем винесено постанову серія ВО№172065 по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 гривень.

В постанові зазначено, що 20 вересня 2010 о 18 год. 10 хв. в м. Тернопіль по вул. Руській, керуючи автомобілем НОМЕР_2 ОСОБА_1 порушив вимогу дорожнього знаку 3.1 «Рух заборонено».

Згідно додатку 1 до Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 дорожнім знаком 3.1 забороняється рух усіх транспортних засобів.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками

Позивач в судовому засіданні не заперечував факту проїзду під знак «Рух заборонено», однак вчинив такі дії з обєктивної причини, оскільки на даній вулиці проживають його родичі, а іншого заїзду під будинок не було.

Окрім цього, згідно Правил дорожнього руху не поширюється дія знаку 3.1 «Рух заборонено» на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у зазначеній зоні

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Від всебічності і обєктивності з`ясування усіх обставин у справі залежить прийняття правильного рішення уповноваженим на те органом.

Відповідно до п. 24 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звернено увагу на неприпустимість спрощеного підходу до розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

У відповідності до ст. 22 КпАП України при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. Норма даної статті діє безпосередньо: для застосування усного зауваження й звільнення від відповідальності не потрібно спеціального зазначення про таку можливість в акті про відповідальність за конкретний вчинок.

Оцінюючи зібрані по справі докази, враховуючи обставини справи про адміністративне правопорушення, особу правопорушника, суд приходить до висновку, що формально в діях водія ОСОБА_1 вбачаються ознаки правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України, які суд вважає малозначними і на підставі ст.22 даного Кодексу його необхідно звільнити від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, а постанову про накладення на нього адміністративного стягнення скасувати.

Керуючись ст.ст. 71, 158-163 КАС України, ст.ст. 22,287,293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову серії ВО №172065 від 20 вересня 2010 року, яка складена інспектором ДАІ УМВС в Тернопільській області Ткачук Русланом Володимировичем про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 гривень скасувати.

Застосувати до ОСОБА_1 статтю 22 КпАП України та від адміністративної відповідальності його звільнити, обмежившись усним зауваженням, а провадження в справі закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий: Могила Р.Г.