Справа № 757/30839/15-а
Суддя: Остапчук Т. В.
Дата ухвалення: 2015-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2015 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя Остапчук Т.В. ,

при секретарі Котко А. С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 вернулася до суду з позовом, у якому просить визнати протиправними дії Пенсійного фонду України у Печерському районі міста Києва щодо нарахування та виплати пенсії державного службовця без урахування матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення та сум індексації заробітної плати , зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі провести нарахування пенсії з моменту її призначення, з 21.12.2011р., з урахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально- побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення та сум індексації заробітної плати цю та здійснити виплату недоотриманої суми пенсії з урахуванням раніше проведених виплат.

Позовні вимоги обгрунтовані наступним. з 21 .12.2011 р. перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва і отримує пенсію державного службовця.

24.06.2015 р. позивач звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва з заявою про обрахування пенсії державного службовця з урахуванням матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення та в сум індексації заробітної плати , з яких нараховувались і сплачувались страхові внески (єдиний внесок).

В проведенні перерахунку пенсії Управлінням Пенсійного фонду України у Печерському районі міста Києва було відмовлено, мотивуючи це тим що начебто відсутні законодавчі підстави для перерахунку пенсії (лист від 2.07.2015 р. № 151/Х-6, від 30.07.2015р.№ 163/Х-6 копія яких додана до позову).

Позивач вважає, що Відповідач неправомірно відмовив у перерахунку пенсії, тому що допомога на оздоровлення та суми індексації заробітної плати , виплачувались на підставі нормативно-правових актів та були передбачені колективним договором і на вказані виплати сплачено страхові внески, а з січня 2011 р. - єдиний соціальний внесок, тому зазначені виплати належать до додаткових видів заробітної плати й приймається в розрахунок під час нарахування пенсії особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Відповідач Управління Пенсійного фонду в Печерському районі м. Києва не погоджуючись з позовними вимогами ОСОБА_1 подав до суду заперечення, у яких зазначають про те, що управління діяло згідно норм чинного законодавства України і просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Заперечення відповідача обгрунтовано наступним.

Позивач, , перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва та отримує пенсію згідно Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993, яка призначена у розмірі 80 відсотків посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723 із змінами і доповненнями ( Закон № 3723) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягай віку 62 роки, та жінки, які досягай пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний--внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно ст. 33 Закону України № 3723 заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, надбавок за ранги, надбавка за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

З огляду на зазначене, обчислення пенсії відповідно до ст. 37 Закону здійснюється з урахуванням вищезазначених складових заробітної плати державного службовця. Такі види виплат, як матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, та суми індексації заробітної плати, не включаються до заробітної плати державного службовця при обчисленні пенсії.

Відповідно до Закону України "Про державну службу" та Постанови Кабінету Міністрів України "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" від 31.05.2000 р № 865 не вносилось змін щодо розширення переліку складових заробітної плати державного службовця, які враховуються для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу".

Згідно довідки Державної фіскальної служби № 131 від 15.07.2015 Позивачу включені всі вищезазначені складові заробітної плати . Інші виплати не передбачені ст.ЗЗ Закону № 3723.

Відповідно до ст. 33 Закону № 3723 умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України. Джерелом формування фонду оплати праці державних службовців є Державний бюджет України та інші джерела, визначені для цієї мети положеннями про органи державної виконавчої влади, затвердженими указами Президента України та постановами Кабінету Міністрів України.

Вивчивши надані сторонами пояснення та письмові докази слід дійти наступного висновку.

Частиною другою ст. 33 Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-ХІІ «Про державну службу» визначено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до частини першої ст. 37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Протягом періоду, зазначеного в довідці про складові заробітної плати, згідно з Законом України «Про державну службу» позивачу щорічно нараховувались матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та матеріальна допомога на оздоровлення.

Позивачу було виплачено суми індексації заробітної плати відповідно до Закону України «Про індексацію грошових коштів населання»

На той час Порядок було затверджено постановою Кабінету Міністрів від 24 лютого 2003 р. №212, положення пункту 4 якого визначали, що сума грошової нагороди включається до фонду оплати праці та відповідно до законодавства враховується під час визначення бази (об'єкта) для оподаткування, для нарахування страхових внесків до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування та збору до Пенсійного фонду. З зазначеного нарахування було сплачено відповідні страхові внески.

Частиною першою статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входить до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" ( Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України від 26 червня 1997 року № 402/97-ВР «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» (який був чинний на час виникнення спірних відносин) нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Ураховуючи викладене вище, слід дійти висновку, що матеріальна допомога, суми індексації заробітної плати на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак яка не включається до складу заробітної плати державного службовця, не враховується при обчисленні розміру його пенсії, є наслідком порушення правил застосування норм права: перевагу було надано положенням законів № 3723-XII та № 108/95-ВР, які щодо спірних відносин є загальними. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону № 1058-IV та стаття 66 Закону № 1788-ХІІ.

Аналогічна правова позиція вже була висловлена Верховним Судом України у постановах від 20 лютого 2012 року, 14, 28 травня та 6 листопада 2013 року (№№ 21-430а11, 21-97а13, 21-125а13, 21-350а13 відповідно).

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Часиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єктавладних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Якщо законом встановлена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то обчислення строку звернення до адміністративного суду починається з дня, коли позивач дізнався про рішення суб»єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії , суб'єкта владних повноважень.

Частиною 1 статті 100 передбачено, що пропущення строку звернення до того суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Встановлено , що позивачка зверталась до відповідача з заявою про проведення перерахунку пенсії 24.06.2015р., тому підлягають поновленню її права з 24.06.2015р., а не з 21.12.11р. в зв»язку з пропуском строків звернення до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 22, 152 Конституції України, статтями 33, 37 Закону України «Про державну службу», частиною першою статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», статтями 41, 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», статтями 7, 71, 86, 94, 158- 163, 183-2, КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Пенсійного фонду України у Печерському районі міста Києва щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії державного службовця без урахування матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення та сум індексації заробітної плати.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі провести нарахування пенсії ОСОБА_1 з 24.06. 2015 р., з урахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально- побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення та сум індексації заробітної плати та здійснити виплату недоотриманої суми пенсії з урахуванням раніше проведених виплат.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через районний суд протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Остапчук Т.В.