Справа № 805/4956/15-а
Суддя: Козаченко А.В.
Дата ухвалення: 2015-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2015 р. Справа № 805/4956/15-а

час прийняття постанови: 15 год. 20 хв.

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Козаченка А.В.

суддів: Волгіної Н.П., Христофорова А.Б.

при секретарі: Широбокові І.В.

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача 1: ОСОБА_2

представників відповідача 2: ОСОБА_3, ОСОБА_4

представника відповідача 3: не зявився

представника відповідача 4: не зявився

представника третьої особи: не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансово-промислова компанія Капітал до Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_5 державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Шевченківського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві, ОСОБА_5 державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Печерського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві, третя особа: Публічне акціонерне товариство Акціонерно-комерційний банк Капітал про скасування рішень, визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансово-промислова компанія Капітал звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Національного банку України (відповідач 1), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (відповідач 4), ОСОБА_5 державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Шевченківського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві (відповідач 3), третя особа: Публічне акціонерне товариство Акціонерно-комерційний банк Капітал, в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати Постанову Національного банку України від 29.10.2015 року № 753 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «АКБ «Капітал» (далі Постанова від 29.10.2015 року № 753);

- зобов'язати Національний банк України повернути ПАТ «АКБ «Капітал» Банківську ліцензію ПАТ «АКБ «Капітал» від 24 жовтня 2011 року № 122 та Генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій ПАТ «АКБ «Капітал» від 24.10.2011 р. № 122 (з додатками);

- визнати протиправним та скасувати Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 29.10.2015 року № 195 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «АКБ «Капітал» та делегування повноважень ліквідатора банку» (далі Рішення від 29.10.2015 року № 195);

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повернути ПАТ «АКБ «Капітал» Свідоцтво учасника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №26 від 22 березня 2011 року;

- визнати протиправним та скасувати Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.11.2015 року № 196 «Про зміну уповноваженої особи фонду на ліквідацію ПАТ «АКБ «Капітал» та делегування повноважень ліквідатора банку»;

- зобовязати ОСОБА_5 державної реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців Шевченківського району Головного управління юстиції у місті Києві скасувати запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо знаходження ПАТ «АКБ «Капітал» у стані припинення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на думку позивача вказані спірні Постанова НБУ від 29.10.2015 року № 753 та Рішення Фонду від 29.10.2015 року № 195 щодо введення ліквідаційної процедури у ПАТ АКБ «Капітал» прийняті відповідачами необґрунтовано, оскільки рішеннями судів в іншій адміністративній справі (№ 805/3464/15-а) скасовані акти НБУ та Фонду щодо введення у ПАТ АКБ «Капітал» тимчасової адміністрації, а отже, ліквідація банку не може здійснюватися окремо від тимчасової адміністрації.

При цьому, на підставі вказаних вище оскаржуваних рішень відповідачів ОСОБА_5 державної реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис відносно знаходження ПАТ АКБ «Капітал» у стані припинення.

Ухвалою суду від 16.12.2015 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_5 державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Печерського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві (відповідач 4).

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представники відповідача 1 та представник відповідача 2 в судовому засіданні заперечували проти задоволення адміністративного позову позивача з підстав, зазначених у письмових запереченнях.

Представник відповідача 3 через канцелярію суду надав письмові заперечення, відповідно до змісту яких просив у задоволенні позовних вимог в частині вимог до державного реєстратора відмовити повністю та клопотання про розгляд справи без своєї участі.

Представник відповідача 4 до судового засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи через канцелярію суду не надав.

Представник третьої особи через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи без участі представника банку.

Заслухавши пояснення та заперечення представників сторін, дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансово-промислова компанія «Капітал» є юридичною особою за законодавством України, зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, код за (а.с. 56).

Товариство є власником простих іменних акцій в бездокументарній формі ПАТ «АКБ «Капітал» що встановлено постановою Донецького окружного адміністративного суду від 07.10.2015 року, прийнятої за результатом розгляду справи № 805/3464/15-а, та ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 13.11.2015 року, якою вказана постанова залишена без змін (а.с 12-21, а.с. 22-33 відповідно).

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за № НОМЕР_1 від 11.11.2015 року (а.с. 48-49), Публічне акціонерне товариство «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» є юридичною особою; ; ідентифікаційний код юридичної особи: 13486837; місцезнаходження: 83001, Донецька область, м. Донецьк, Ворошиловський район, вул. Артема, буд. 63.

Як встановлено судом на підставі пояснень представника позивача та представників відповідачів, що підтверджується також судовими рішеннями, прийнятими судами першої та другої інстанції в рамках адміністративної справи № 805/3464/15-а, 20 липня 2015 року Правлінням Національного Банку України прийнято Постанову № 466/БТ, якою Публічне акціонерне товариство «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» (скорочене найменування ПАТ «АКБ «Капітал») віднесено до категорії неплатоспроможних. Зазначене міститься також і на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - http://www.fg.gov.ua/payments/capital-130.html (а.с. 51).

На підставі вказаної Постанови НБУ виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 140 від 20.07.2015 року «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «АКБ «Капітал», згідно з яким 20.07.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в ПАТ «АКБ «Капітал» з 21.07.2015 року по 20.10.2015 року включно.

19.10.2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі Фонд гарантування, Фонд) прийнято рішення № 191 «Про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «АКБ «Капітал» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку по 20.11.2015 року (включно) (а.с. 37).

23.10.2015 року Фонд гарантування звернувся до НБУ із Пропозицією № 22-40652/15 (а.с. 38) щодо відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ «АКБ «Капітал», на підставі чого НБУ та Фондом гарантування 29.10.2015 року було, відповідно, прийнято: Постанову Національного банку України № 753 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «АКБ «Капітал» та Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 195 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «АКБ «Капітал» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Постановою Національного банку України від 29.10.2015 року № 753 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «АКБ «Капітал» (а.с. 34) зокрема, вирішено: відкликати банківську ліцензію та ліквідувати ПАТ АКБ «Капітал»; надіслати копію цієї постанови Фонду та ОСОБА_5 державної реєстраційної служби; ПАТ АКБ «Капітал» у день отримання цієї постанови, повернути НБУ банківську ліцензію та Генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій.

На виконання наведеної Постанови Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ КБ «Капітал» ОСОБА_6 (повноваження ОСОБА_6, як уповноваженої особи Фонду, підтверджені Рішенням Фонду від 02.11.2015 року № 196 «Про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ АКБ «Капітал» та делегування повноважень ліквідатора банку, а.с. 107) супровідним листом від 04.11.2015 року № 3/2187 (а.с. 74-75) передано до НБУ Банківську ліцензію ПАТ «АКБ «Капітал» від 24.10.2011 року № 122 та Генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій ПАТ «АКБ «Капітал» від 24.10.2011 року № 122 (з додатками). Факт отримання Відповідачем 1 цих документів підтверджується штампом вхідної кореспонденції на супровідному листі (04.11.2015 року).

Відповідно до змісту Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 195 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «АКБ «Капітал» та делегування повноважень ліквідатора банку» (а.с. 35), воно прийнято на підставі Постанови Національного банку України від 29 жовтня 2015 року № 753 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «АКБ «Капітал».

Вказаним рішенням визначено: розпочати процедуру ліквідації ПАТ АКБ «Капітал» з 30.10.2015 року по 29.10.2017 року, призначити ліквідатора, розмістити інформацію про ліквідацію у мережі Інтернет та газетах «Голос України» або «Урядовий курєр».

На виконання цього Рішення Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ КБ «Капітал» ОСОБА_6 супровідним листом від 04.11.2015 року № 3/2188 передано до Фонду в той же день Свідоцтво ПАТ АКБ «Капітал» як учасника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 26 від 22 березня 2011 року. Факт отримання Відповідачем 2 цих документів підтверджується штампом вхідної кореспонденції на супровідному листі.

Разом із цим, 07.10.2015 року Донецьким окружним адміністративним судом у справі № 805/3464/15-а, відкритої за позовом ТОВ «ФПК «Капітал», було прийнято постанову, якою Постанова Національного банку України від 20.07.2015 року № 466/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» до категорії неплатоспроможних» скасована та визнана протиправною, а також скасовано Рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.07.2015 року № 140 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «АКБ «Капітал» (а.с. 12-21).

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 13.11.2015 року вказана постанова Донецького окружного адміністративного суду від 07.10.2015 року залишена без змін (а.с. 22-33).

Як встановлено під час розгляду справи, наведені вище постанови судів першої та другої інстанцій оскаржені позивачем, відповідачами 1 та 2 до Вищого адміністративного суду України. Касаційне провадження № К/800/49179/15, яке відкрито за касаційними скаргами позивача та відповідачів на зазначені судові рішення у справі № 805/3464/15-а, станом на час прийняття даного судового рішення не закінчено.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приймаючи рішення по справі суд керується у тому числі приписами ч. 3 ст. 2 КАС України.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Статтею 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року № 4452-VI (далі - Закон про систему гарантування вкладів), до предмету його регулювання відносяться в тому числі правовідносини із виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків, а також повноваження та функції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із цього приводу.

Згідно ст. 2 вказаного закону тимчасова адміністрація це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а виведення неплатоспроможного банку з ринку це заходи, які здійснює Фонд стосовно банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, щодо виведення його з ринку одним із способів, визначених статтею 39 цього Закону.

Неплатоспроможним банком у розумінні ст. 2 Закону про систему гарантування вкладів та п. 2.1 глави 2 «Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку» від 05.07.2012 року № 2, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 № 2, зареєстрованого в Мінюсті України 14.09.2012 року за № 1581/21893 (далі Положення № 2), є банк, щодо якого Національний банк України прийняв рішення про віднесення до категорії неплатоспроможних у порядку, передбаченому Законом України «Про банки і банківську діяльність».

Ст. 39 Закону про систему гарантування вкладів та п. 1.1 розділу ІІ Положення № 2 встановлюють наступні способи виведення неплатоспроможного банку з ринку: ліквідація банку з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб у порядку, встановленому цим Законом; ліквідація банку з відчуженням у процесі ліквідації всіх або частини його активів і зобовязань на користь приймаючого банку; відчуження всіх або частини активів і зобовязань неплатоспроможного банку на користь приймаючого банку з відкликанням банківської ліцензії неплатоспроможного банку та подальшою його ліквідацією; створення та продаж інвестору перехідного банку з передачею йому активів і зобовязань неплатоспроможного банку і подальшою ліквідацією неплатоспроможного банку; продаж неплатоспроможного банку інвестору.

Разом із цим, ліквідація банку це спосіб виведення неплатоспроможного банку з ринку, який передбачає відкликання банківської ліцензії, виплату (відшкодування) вкладникам належних їм вкладів у порядку, визначеному Законом та нормативно-правовими актами Фонду, з подальшим припиненням неплатоспроможного банку як юридичної особи (п. 1.2 Р. 1 Гл. ІІ Положення № 2).

Таким чином, як слідує з системного аналізу вказаних вище правових норм, тимчасова адміністрація є процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, яка здійснюється за допомогою визначених законом заходів - ліквідації банку, відчуження його активів, продажу банку інвестору тощо, що здійснюються в межах такої процедури.

Тобто, вказані вище заходи (встановлені ст. 39 Закону) не можуть відбуватися поза межами тимчасової адміністрації, оскільки є засобами її (тимчасової адміністрації) здійснення і випливають із юридичного факту її введення.

Тобто, ліквідація банку, продаж його інвестору та інше - є наслідком введення тимчасової адміністрації.

Як встановлено під час розгляду справи та підтверджується наявними у справі письмовими доказами, спірні постанова НБУ від 29.10.2015 року № 753 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «АКБ «Капітал» та рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 29.10.2015 року № 195 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «АКБ «Капітал» та делегування повноважень ліквідатора банку» фактично прийняті у межах здійснення тимчасової адміністрації ПАТ АКБ «Капітал» та на виконання Постанови НБУ від 20.07.2015 року № 466/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» до категорії неплатоспроможних» і Рішення Фонду від 20.07.2015 року № 140 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «АКБ «Капітал».

При цьому, постановою Донецького окружного адміністративного суду 07.10.2015 року у справі № 805/3464/15-а (залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 13.11.2015 року) Постанова НБУ від 20.07.2015 року № 466/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» до категорії неплатоспроможних» та Рішення Фонду від 20.07.2015 року № 140 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «АКБ «Капітал» - скасовані.

Враховуючи наведене вище, суд погоджується із доводами позивача відносно того, що спірні постанова НБУ від 29.10.2015 року № 753 та Рішення Фонду гарантування вкладів № 195 від 29.10.2015 року є такими, що підлягають скасуванню, оскільки є способами виведення неплатоспроможного банку з ринку та прийняті на виконання скасованих (станом на час розгляду даної справи) судами Постанови НБУ від 20.07.2015 року № 466/БТ та Рішення Фонду гарантування вкладів від 20.07.2015 року № 140 і, відповідно, не можуть існувати самостійно, тобто, поза межами тимчасової адміністрації.

З урахуванням наведеного, судом не приймаються доводи представників Відповідача 2 відносно того, що на момент розгляду даної адміністративної справи питання тимчасової адміністрації є неактуальними, оскільки вже прийнято рішення про ліквідацію ПАТ АКБ «Капітал».

Судом також відхиляються доводи Відповідача 2 щодо того, що судові рішення у адміністративній справі № 805/3464/15-а оскаржуються у касаційному порядку і тому не повинні прийматися до уваги при розгляді даної справи, з урахуванням наступного.

Згідно ст. 254 КАС України постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

За наслідками перегляду постанови Донецького окружного адміністративного суду від 07.10.2015 року, остання залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 13.11.2015 року, а отже згідно зі ст. 254 КАС України постанова Донецького окружного адміністративного суду від 07.10.2015 року набрала законної сили з 13.11.2015 року.

На момент прийняття рішення у даній адміністративній справі у суду відсутні докази скасування Вищим адміністративним судом України судових рішень, прийнятих судами першої та другої інстанції у справі № 805/3464/15-а

При цьому, як слідує з ухвал Вищого адміністративного суду України від 23.11.2015 року та 27.11.2015 року (касаційне провадження К/800/49179/15, в межах якого переглядаються судові рішення по справі № 805/3464/15-а), Відповідачу 2 відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення виконання постанови Донецького окружного адміністративного суду від 07.10.2015 року та ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 13.11.2015 року у зв'язку із його необґрунтованістю та недоведеністю.

Також суд вважає за необхідне зауважити, що згідно ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Обов'язковість рішень суду є конституційною засадою судочинства (ст. 129 Конституції України) та принципом адміністративного судочинства (ст. 7 КАС України).

З урахуванням наведеного доводи Відповідача 2 щодо незаконності та необґрунтованості рішень у справі № 805/3464/15-а є безпідставними та необґрунтованими, а отже, у суду відсутні правові підстави для відмови у прийнятті вказаних рішень у якості належних та допустимих доказів.

Крім цього, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається із приписів ст. 44 Закону про систему гарантування вкладів Фонд вносить Національному банку України пропозицію про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку відповідно до плану врегулювання, або у разі закінчення строку тимчасової адміністрації банку та/або невиконання плану врегулювання.

Згідно ст. 2 Закону про систему гарантування вкладів План врегулювання - це рішення Фонду, що визначає спосіб, економічне обґрунтування, строки та умови виведення неплатоспроможного банку з ринку

Отже, пропозиція Фонду про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку вноситься у випадку, якщо це встановлено у плані врегулювання або у випадку його невиконання, та у разі закінчення тимчасової адміністрації.

Як слідує з матеріалів справи, Рішенням Фонду 19 жовтня 2015 року № 191 «Про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «АКБ «Капітал» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» строк тимчасової адміністрації продовжено по 20 листопада 2015 року (включно).

Відповідно, звернення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 23.10.2015 року (вих. № 22-40652/15) до Національного банку України із пропозицією щодо відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ «АКБ «Капітал» мало місце до закінчення строку тимчасової адміністрації.

Згідно із поясненнями представників відповідача 2, вказана пропозиція була подана до НБУ у звязку із невиконанням плану врегулювання, затвердженого 28.09.2015 року Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб плану врегулювання неплатоспроможного банку ПАТ «АКБ «Капітал», зі змінами, внесеними у зазначений план Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 15.10.2015 року (протокол № 233/15).

Відповідно до ч. 3 та 4 ст. 44 Закону про систему гарантування вкладів Національний банк України зобовязаний прийняти рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку протягом пяти днів з дня отримання пропозиції Фонду про ліквідацію банку. При цьому Національний банк України інформує Фонд про прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку не пізніше дня, наступного за днем прийняття такого рішення. Фонд розпочинає процедуру ліквідації банку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, крім випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку.

Як встановлено під час розгляду справи, НБУ у строки, передбачені наведеною вище статтею, прийняв спірну постанову від 29.10.2015 року № 753, проінформував Фонд про прийняте рішення, а Фонд, в свою чергу, розпочав процедуру ліквідації банку.

Враховуючи обставини, встановлені рішеннями суду першої та апеляційної інстанції від 07.10.2015 року та від 13.11.2015 року у справі № 805/3464/15-а (відповідно), суд вважає, що звернення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 23.10.2015 року (вих. № 22-40652/15) до Національного банку України із пропозицією щодо відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ «АКБ «Капітал» було необґрунтованим та передчасним.

Необґрунтованість та передчасність звернення Фонду із пропозицією до НБУ щодо відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ «АКБ «Капітал» свідчить про необґрунтованість спірних постанови НБУ від 29.10.2015 року № 753 та Рішення Фонду №195 від 29.10.2015 року, а отже, є додатковою правовою підставою для скасування зазначених рішень.

Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що під час прийняття спірних рішень відповідач 1 та відповідач 2 були обізнані про прийняту 07.10.2015 року Донецьким окружним адміністративним судом у справі № 805/3464/15-а постанову, відповідно до якої визнана протиправною та скасована постанова НБУ від 20.07.2015 року № 466/БТ Про віднесення Публічного акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк Капітал до категорії неплатоспроможних та скасовано рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.07.2015 року № 140 Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ АКБ Капітал, а також були обізнані про те, що розгляд поданих апеляційних скарг на вказане рішення призначений на 7 листопада 2015 року, так як були відповідачами у вказаній справі.

Враховуючи наведене вище, суд вважає спірні рішення відповідачів такими, що прийняті всупереч вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, а саме всупереч вимогам щодо безстороннього (неупередженого); добросовісного; розсудливого прийняття рішення.

Щодо посилань відповідача 2 у запереченнях на те, що згідно ст. 54 Закону про систему гарантування рішення, що приймаються відповідно до цього Закону Національним банком України, Фондом, працівниками Фонду, що виконують функції, передбачені цим Законом, у тому числі у процесі здійснення тимчасової адміністрації, ліквідації банку, виконання плану врегулювання, можуть бути оскаржені до суду. Оскарження рішень, визначених частиною першою цієї статті, не зупиняє виконання оскаржуваного рішення або дії. На думку Відповідача 2 з цього слідує, що оскаржувані у межах даної адміністративної справи спірні рішення (постанова НБУ від 29.10.2015 року № 753 та Рішення Фонду № 195 від 29.10.2015 року) є виконаними, оскільки передбачені ними правові наслідки є такими, що настали і відвернути їх неможливо, а отже, з урахуванням наведеного та змісту Інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 25.07.2014 року № 992/11/14-14 - відсутні правові підстави для задоволення позову.

Суд вважає вказані доводи хибними та необґрунтованими, оскільки спірні постанова НБУ від 29.10.2015 року № 753 та Рішення Фонду № 195 від 29.10.2015 року не є виконаними - вони лише є підставою для відкриття ліквідаційної процедури у ПАТ АКБ «Капітал», та, відповідно, здійснення Фондом цілої низки дій у межах ліквідаційної процедури.

Вищевикладене підтверджується в тому числі приписами ст.ст. 44, 46-51 Закону про систему гарантування, відповідно до яких після відкриття ліквідаційної процедури разом з іншим відкликається ліцензія банку, припиняються всі повноваження органів управління, строк виконання всіх грошових зобовязань банку та зобовязання щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів) вважається таким, що настав, Фонд здійснює підготовку до задоволення вимог кредиторів, формує ліквідаційну масу, реалізує майно банку, тощо.

Вказані вище наслідки неможливі без прийняття НБУ та Фондом рішень щодо відкриття ліквідаційної процедури у комерційному банку.

Суд вважає, що спірні постанова НБУ від 29.10.2015 року № 753 та Рішення Фонду № 195 від 29.10.2015 року можуть вважатися виконаними тільки після завершення ліквідації банку, тобто, з моменту внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (ст. 53 Закону про систему гарантування).

Суд зауважує, що приписи ст. 53 Закону про систему гарантування, на які посилається Відповідач 2, не можуть виступати доказом правомірності дій та актів Фонду та НБУ як субєктів владних повноважень, і право особи на судовий захист та справедливий суд не може обмежуватися тим, чи настали правові наслідки незаконного рішення субєкта владних повноважень, чи можливо (або не можливо) відвернути настання певних правових наслідків.

Судом не приймаються посилання Відповідача 2 на Інформаційний лист Вищого адміністративного суду України від 25.07.2014 року № 992/11/14-14, так як даний лист не стосується предмету позову у даній адміністративній справі, оскільки визначає правовідносини із забезпечення позову у порядку ст. 117 КАС України, та зазначає про настання правових наслідків та неможливість відвернення їх настання у контексті забезпечення адміністративними судами позовних заяв.

Отже, Відповідач 2 невірно тлумачить приписи наведеного у попередньому абзаці Інформаційного листа Вищого адміністративного суду України, що суперечить їх змісту та спрямованості правового регулювання.

Враховуючи наведене вище, беручи до уваги приписи ч. 3 ст. 2 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги позивача про скасування Постанови Національного банку України від 29.10.2015 року № 753 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «АКБ «Капітал» та Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 29.10.2015 року № 195 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «АКБ «Капітал» та делегування повноважень ліквідатора банку» - підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог позивача про зобов'язання Національного банку України повернути ПАТ «АКБ «Капітал» Банківську ліцензію ПАТ «АКБ «Капітал» від 24 жовтня 2011 року № 122 та Генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій ПАТ «АКБ «Капітал» від 24.10.2011 року № 122 (з додатками); зобов'язання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повернути ПАТ «АКБ «Капітал» Свідоцтво учасника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 26 від 22 березня 2011 року, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, прийняття першим та другим відповідачами спірних рішень потягло за собою певні правові наслідки, що передбачені цими актами, зокрема, уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ КБ «Капітал» передано:

- Національному банку України: Банківську ліцензію ПАТ «АКБ «Капітал» від 24.10.2011 року № 122 та Генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій ПАТ «АКБ «Капітал» від 24.10.2011 року № 122 (з додатками);

- Фонду гарантування вкладів фізичних осіб: Свідоцтво ПАТ АКБ «Капітал» як учасника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 26 від 22 березня 2011 року.

Наведені обставини встановлені на підставі пояснень представників позивача та відповідачів 1 та 2 та підтверджуються матеріалами справи, а саме: супровідними листами Уповноваженої особи Фонду від 04.11.2015 року № 3/2187 (зареєстроване НБУ 04.11.2015 року, що підтверджується відповідним штампом вхідної кореспонденції), та № 3/2188 (зареєстроване Фондом гарантування вкладів фізичних осіб 04.11.2015 року, що підтверджується відповідним штампом вхідної кореспонденції) тощо (а.с. 74-75).

Приймаючи до уваги, що передання уповноваженою особою Фонду до НБУ та Фонду гарантування вкладів вказаних документів здійснено на виконання спірних рішень - постанови НБУ від 29.10.2015 року № 753 та Рішення Фонду № 195 від 29.10.2015 року, які за висновком суду підлягають скасуванню, -зазначені вище Банківська та Генеральна ліцензії, а також Свідоцтво учасника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб підлягають поверненню ПАТ АКБ «Капітал».

Відповідно, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

При вирішенні справи в частині позовних вимог позивача про визнання протиправним та скасування Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.11.2015 року № 196 «Про зміну уповноваженої особи фонду на ліквідацію ПАТ «АКБ «Капітал» та делегування повноважень ліквідатора банку», суд виходить з того, що вказане рішення є похідним від спірного рішення відповідача 2 від 29.10.2015 року № 195 (випливає та є наслідком введення у ПАТ АКБ «Капітал» процедури ліквідації), а тому також підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог позивача про зобовязання ОСОБА_5 державної реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців Шевченківського району Головного управління юстиції у місті Києві скасувати запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо знаходження ПАТ «АКБ «Капітал» у стані припинення, суд зазначає наступне.

Згідно ч.ч. 1 та 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, обовязковою умовою для захисту прав особи від порушень з боку субєкта владних повноважень є наявність спору між позивачем (з одного боку) та відповідачем (субєктом владних повноважень - з іншого боку).

Як встановлено під час розгляду справи позивач не звертався до ОСОБА_5 державної реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців Шевченківського району Головного управління юстиції у місті Києві (як і до ОСОБА_5 державної реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців Печерського району Головного управління юстиції у місті Києві) із відповідною заявою про скасування запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про знаходження ПАТ «АКБ «Капітал» у стані припинення, та, відповідно, не отримував відмови щодо здійснення такого скасування.

Тобто, зазначені позовні вимоги позивача є передчасними, а тому задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи встановлені судом обставини, беручи до уваги приписи ст.ст. 2, 71 КАС України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення адміністративного позову позивача.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа; згідно ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 3, 17, 18, 19, 20, 51, 69, 70, 71, 72, 86, 94, 121, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 164, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансово-промислова компанія Капітал до Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_5 державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Шевченківського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві, ОСОБА_5 державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Печерського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві, третя особа: Публічне акціонерне товариство Акціонерно-комерційний банк Капітал - задовольнити частково.

Скасувати Постанову Національного банку України від 29.10.2015 року № 753 Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ АКБ Капітал.

Зобов'язати Національний банк України повернути ПАТ АКБ Капітал Банківську ліцензію ПАТ АКБ Капітал від 24 жовтня 2011 року №122 та Генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій ПАТ АКБ Капітал від 24.10.2011 р. №122 (з додатками).

Скасувати Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 29.10.2015 року № 195 Про початок процедури ліквідації ПАТ АКБ Капітал та делегування повноважень ліквідатора банку.

Зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повернути ПАТ АКБ Капітал Свідоцтво учасника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 26 від 22 березня 2011 року.

Скасувати Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.11.2015 року № 196 Про зміну уповноваженої особи фонду на ліквідацію ПАТ АКБ Капітал та делегування повноважень ліквідатора банку.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Національного банку України () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансово-промислова компанія Капітал () у якості судового збору 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансово-промислова компанія Капітал () у якості судового збору 2 436 (дві тисячі чотириста тридцять шість) грн. 00 коп.

Вступна та резолютивна частина постанови проголошено у судовому засіданні 25.12.2015 року.

Повний текст постанови буде складено протягом пяти днів.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 КАС України, і може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 КАС України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Козаченко А.В.

Судді Волгіна Н.П.

ОСОБА_7