Справа № 22-а/0690/5080/11
Суддя: Талько О. Б.
Дата ухвалення: 2011-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/5080/11
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_3
Доповідач: Талько О.Б.
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 вересня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного

суду Житомирської області у складі:

головуючої Талько О.Б., !

суддів Рафальської І.М., Кашапової Л.М.,

при секретарі Гузовській В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Житомирі справу за позовом

ОСОБА_4 до управління праці та соціального захисту

населення Олевської районної державної адміністрації про визнання дій

неправомірними та стягнення коштів, передбачених Законом України „Про статус і

соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за

апеляційною скаргою управління праці та соціального захисту населення Олевської

районної державної адміністрації на постанову судді Олевського районного суду

Житомирської області від 9 грудня 2009 року,

В жовтні 2009 року позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, у

якому просила визнати дії відповідача щодо нарахування їй коштів у розмірах,

встановлених постановою КМ України № 836 від 26.07.1996р.. неправомірними та;

стягнути з управління праці та соціального захисту населення Олевської районної

.державної адміністрації на її користь невиплачені кошти, передбачені ст.39 Закону

України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок

Чорнобильської катастрофи", за період з 1.09.1999 р. по 1.08.2009 р. у розмірі 62202 грн.,

та кошти, передбачені ст.37 цього Закону , розмірі 2884 грн. 80 коп. за період з 1.10.2008р.

по 1.10.2009р.

В обґрунтування позову зазначала, що працює на посаді вчителя в Перганській

загальноосвітній школі Олевського району та проживає у м. Перга Олевського раойону

Житомирської області, яке відноситься до зони гарантованого добровільного відселення.

У спірний період отримувала доплату до зарплати та допомогу у зв'язку з обмеженням

споживання продуктів харчування у розмірах, встановлених постановою Кабінету

Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року, що суперечить в частині розміру цих

виплат положенням ст. 37, ч.І ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист

громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" /далі-Закон № 796-ХП/.

Постановою судді Олевського районного суду Житомирської облает^ від 9 грудня

2009 року позов задоволено частково.

в с т а н о в и л а :

Визнано неправомірними дії управління праці та соціального захисту населення

Олевської районної державної адміністрації щодо нарахування та виплати позивачці

коштів, передбачених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які

постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Стягнуто з управління праці та соціального захисту населення Олевської

районної державної адміністрації Житомирської області на користь позивачки 2884

грн. 80 коп. заборгованості з виплати допомоги у зв'язку з обмеженням споживання

продуктів харчування місцевого виробництва відповідно до ст.37 Закону України "Про

статус і соціальний захист громадян, які постраждали - внаслідок Чорнобильської

катастрофи" , за період з 1 жовтня 2008 року по 1 жовтня 2009 року, а також 47071 грн.

10 коп. заборгованості доплати до заробітної плати відповідно до ст.39 Закону України

"Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської

катастрофи" за періоди: з 1 вересня 1999 року по 1 січня 2006 року, з 9 липня 2007 року'

по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 1 серпня 2009 року.

У апеляційній скарзі управління праці та соціального захисту населення

Олевської районної державної адміністрації просить постанову райсуду скасувати,

оскільки вважає її незаконною, та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у

задоволенні позову; посилається на порушення судом норм матеріального та

процесуального права, крім того, зазначає що позивачка пропустила строк звернення до

СУДУ-

Розглянувши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів

вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Як видно з матеріалів справи, позивачка ОСОБА_4 є потерпілою від

Чорнобильської катастрофи 3 категорії (посвідчення серія Б № 597018 ( а.с.7), проживає у

с. Перга Олевського району Житомирської області, яке за переліком, затвердженим

постановою Кабінету Міністрів України № 106 від 23.07.1991р. та за розпорядження

Кабінету Міністрів України № 17 від 12.01.1993р., відноситься до зони гарантованого

добровільного відселення. |

Наказом № 205-К від 15 вересня 2005 р. позивачка прийнята на посаду вчителя

Перганської загальноосвітньої школи, що стверджується змістом довідки, виданої

відділом освіти Олевської районної державної адміністрації Житомирської області за

№1915 від 17 вересня 2009 року.

Частиною 1 статті 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які

постраждали внаслідок Чорнбобильської катастрофи» передбачено, що громадянам, які

проживають у зоні гарантованого добровільного відселення виплачується щомісячна

грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого

виробництва та особистого підсобного господарства у розмірі 40 % від мінімальної

заробітної плати.

Відповідно до ч.І ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян,

які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", громадянам, які працюють на

територіях радіоактивного забруднення провадиться доплата - у зоні гарантованого

добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати.

Із довідок, виданих відділом освіти Олевської районної державної адміністрації 17

вересня 2009 року за №1915, вбачається, що протягом спірного періоду позивачці

зазначені виплати здійснювались у розмірах, передбачених постановою Кабінету

Міністрів України № 836 від 26.07.1996р.

Вирішуючи спір, суд, з огляду на загальні засади пріоритету законів над

підзакоцними актами, обґрунтовано визнав, що при визначенні розміру грошової

допомоги застосуванню підлягає саме Закон України "Про статус і соціальний захист

громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанова

Кабінету Міністрів № 836 від 26.07.1996р., яка істотно звужує обсяг встановлених

законом прав позивачки, а тому правильно визнав неправомірними дії відповідача щодо

/

виплати позивачці у неповному обсязі коштів, передбачених Законом України „Про

статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської

катастрофи".

Разом з тим, суд першої інстанції допустив помилку, визначивши конкретну суму

заборгованості по сплаті таких виплат.

При цьому суд не врахував те, що з огляду на положення ст.ст.2І,105.162 КАС?

України, адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними;

рішення, дій чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії,

відшкодування шкоди, заподіяної незаконними рішенням, дією або бездіяльністю.

Отже, поза увагою місцевого суду залишилося те, що адміністративний суд

повинен визнавати дії суб'єктів владних повноважень незаконними і зобов'язувати

відповідачів провести нарахування та виплату належних сум відповідно до закону, а не

ухвалювати судове рішення про визначення конкретних сум.

Крім того, судом першої інстанції не враховано, що відповідно до змісту ст.2

Закону України "Про оплату праці", доплата, передбачена ч.І ст.39 Закону України "Про

статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської

катастрофи", не є складовою частиною заробітної плати, а тому на спірні правовідносини

положення ст.233 КЗпП України не поширюються.

У зв'язку з вищезазначеним та, враховуючи визначений ст.99 КАС України ( в

редакції на час виникнення спірних правовідносин) річний строк звернення до суду, а

також з огляду на ту обставину, що позивачка звернулася до суду з данині позовом 5,

жовтня 2009 року, колегія суддів вважає, що постанова райсуду в частині стягнення;

коштів з відповідача на користь позивачки підлягає скасуванню з ухваленням нової

постанови в цій частині про зобов'язання управління праці та соціального захисту

населення Олевської районної державної адміністрації здійснити нарахування та

виплату позивачці коштів, передбачених ст.37 Закону України „Про статус і соціальний

захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 5

жовтня 2008 року по 1 жовтня 2009 року, а також коштів, передбачених ч.І ст.39

зазначеного Закону, за період з 5 жовтня 2008 року по 1 серпня 2009 року.

У задоволенні позовних вимог до управління праці та соціального захисту

населення Олевської районної державної адміністрації про стягнення зазначених

коштів за період з 1 вересня 1999 року по 4 жовтня 2008 року колегія суддів відмовляє

за пропуском строку звернення до суду.

В решті постанову суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198,202,207 КАС України, колегія суддів,

!

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення

Олевської районної державної адміністрації задовольнити частково.

Постанову судді Олевського районного суду Житомирської області від 9

грудня 2009 року скасувати в частині стягнення з управління праці та соціального

захисту населення Олевської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_4

ОСОБА_5 2884 грн. 80 коп. заборгованості з виплати грошової

допомоги, передбаченої ст.37 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян,

які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період 1 жовтня 2008 року по

1 жовтня 2009 року, та 47071 грн. 10 коп. заборгованості з виплати коштів, передбачених

ч.ї ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали

внаслідок Чорнобильської катастрофи», за періоди : з 1 вересня 1999 року по 1 січня 2006

року, з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 1 серпня

2009 року,прийнявши в цій частині нову постанову. .

Зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Олевської

районної державної адміністрації здійснити нарахування та виплату ОСОБА_4

ОСОБА_5 щомісячної грошової допомоги у зв'язку з обмеженням

споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного

господарства відповідно до ст.37 Закону України «Про статус і соціальний захист

громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 5 жовтня

2008 року по 1 жовтня 2009 року, з врахуванням раніше виплачених сум.

Зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Олевської

районної державної адміністрації здійснити нарахування та виплату ОСОБА_4

ОСОБА_5 доплати до заробітної плати відповідно до ст.39 Закону України

«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської

катастрофи» за період з 5 жовтня 2008 року по 1 серпня 2009 року, з врахуванням раніше

виплачених сум.

У задоволенні позовних вимог до управління праці та соціального захисту

населення Олевської районної державної адміністрації про стягнення коїіітів за період і

з 1 вересня 1999 року по 4 жовтня 2008 року відмовити dDЉза пропуском строку звернення!

до суду.

В решті постанову залишити без зміни.

Постанова набирає чинності з дня проголошення і з цього часу може бути

оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів.

Головуючий

Судді