Справа № 442/6871/15-а
Суддя: Гарасимків Л. І.
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 442/6871/15-а
Провадження № 2-а/442/205/2015
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року

Дрогобицькиий міськрайонний суд Львівської області

в складі : головуючого Гарасимків Л.І.

при секретарі Петрів В.М.

за участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду із позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудування, посилаючись на те, що 06 жовтня 2015 року, головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок ОСОБА_3 винесено постанову про притягнення його, ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.7 ст.96 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Підставою для винесення Постанови стало те, що він нібито проводить будівельні роботи на земельній ділянці, що відноситься до земель міста, та не надана у приватну власність між будинками №5 та №9 по вул.Б.Лепкого у м Дрогобичі, Львівської області, а саме, здійснює будівництво складських приміщень із девятьма відкритими дверними прорізами без права пповедения будівельних робіт, чим порушив ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», вимоги постанови Кабінету міністрів України від 13.04.2011 р. №466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт». З постановою не погоджується, він дійсно здійснював деякі будівельні роботи на вказаній земельній ділянці, проте, такі роботи він здійснював ще у 2011р. інспектор під час винесення постанови у свою чергу цього не встановив. Частина 7 ст.96 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такій декларації, вчинені щодо об»єктів 2 категорії складності. Проте, в постанові про адміністративне правопорушення відсутні дані та докази, до якої категорії складності відносяться об»єктів будівництва. Просить скасувати постанову головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок ОСОБА_3 №3/111-ф/лз від 06.10.2015р. про протигнення до адміністративної відповідальності за ч.7 ст.96 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як незаконну.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з»явився, однак від нього поступило клопотання, в якому просить слухати справу у його відсутності, та врахувати той факт, що він є ветераном війни та інвалідом 3 групи, має на утриманні малолітню доньку, а спалата штрафу у вказаному у постанові розмірі може завдати шкоди йому та інтересам його малолітньої доньки, а тому суд розглянув справу у відсутності позивача на підставі наявних доказів по справи.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені позовної вимоги не визнав та суду пояснив, що дійсно 06 жовтня 2015 року, головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок ОСОБА_3 було винесено постанову №3/111-ф/лз про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.7 ст.96 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постанова є законною та правомірною, а накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності є мірою відповідальності і застосовується з метою запобігання та попередження вчинення нових правопорушень як правопорушником, так і іншими особами. Просить в задоволені заявлених вимог відмовити.

Беручи до уваги пояснення представника відповідача та дослідивши письмові докази подані сторонами, суд встановив слідуюче :

Згідно з пп. 1, 2, 9 ч.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно з п.2 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого указом Президента України від 08.04.2011 №439/2011, основними завданнями Держархбудінспекції України є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства. Пунктом 5 цього Положення визначено, що Держархбудінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема видавати обов'язкові до виконання приписи щодо: усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт; усунення порушень вимог законодавства у сфері житлово-комунального господарства; складати акти перевірок у сферах містобудівної діяльності, житлово-комунального господарства; складати протоколи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, житлово-комунального господарства, накладати штрафи відповідно до законодавства; здійснювати контроль за виконанням виданих приписів про усунення порушень, одержувати від посадових осіб місцевого самоврядування, суб'єктів господарювання у сфері житлово-комунальних послуг, замовників, проектних та будівельних організацій письмові пояснення щодо причин допущення порушень законодавства у відповідних сферах.

Зазначене кореспондується з ч.4 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553.

При здійсненні перевірки та прийнятті спірних постанов відповідач керувався Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-IV від 17 лютого 2011року, Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю №553 від 23.05.2011 року та Порядком накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 6 квітня 1995 р. № 244.

Згідно ст. 1 Закону України «Про відповідальність за правопорушення в сфері містобудівної діяльності» правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами. Вчинення суб'єктами містобудування правопорушень у сфері містобудівної діяльності тягне за собою відповідальність, передбачену цим та іншими законами України.

Згідно до ст.69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно до ч. 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на встановлені обставини справи та норми діючого законодавства в сфері містобудівної діяльності вбачається що суб'єкт владних повноважень при здійсненні перевірки та приймаючи рішення, щодо застосування санкцій до позивача діяв без порушення діючого законодавства та довів належними доказами порушення позивачем ОСОБА_2 діючого законодавства у сфері містобудівної діяльності, а відтак в задоволеннні заявлених позовних вимог позивача слід відмовити.

Керуючись ст. ст.10,69,158-164,167 КАСУ України, суд, -

вирішив :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудування, відмовити.

Постанова може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги, а у випадку відкладення складання постанови у повному обсязі чи її прийняття у письмовому провадженні в цей же строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Гарасимків Л.І.