Справа № 208/3383/15-а(2а/208/109/15)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 грудня 2015 рокусправа № 208/3383/15-а(2а/208/109/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Трахт К.О.

за участю представників:

позивача: - не зявився

відповідача: - не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області

на постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 03 липня 2015 року

у справі № 208/3383/15 (2а/208/109/15)

за позовом ОСОБА_1 Давіда Семеновича

до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області

про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області щодо не взяття на облік та не переведення пенсії по інвалідності 2 групи на пенсію за віком ОСОБА_1;

- зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області взяти на облік ОСОБА_1 Давіда Семеновича, перевести пенсію по інвалідності 2 групи на пенсію за віком та виплачувати з моменту припинення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно відмовив прийняти на облік та в подальшому перевести на пенсію за віком позивача, що є протиправним та порушує права позивача визначені Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». До жовтня 1999 року ОСОБА_1 проживав у м.Донецьку і отримував пенсію по інвалідності 2 групи, виплату якої було припинено у звязку з окупацією Донецька. 25.02.2015 представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до УПФУ в Калінінському районі м.Донецька, яке змінило місце знаходження на м.Дружківка Донецької області, із заявою про переведення пенсії з одного виду на інший, які повернуті у звязку з відсутністю адресата. 14.04.2015 представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернуся до відповідача та просив взяти на облік позивача в УПФУ в Заводському районі м.Дніпродзержинська (за місцем знаходження представника) та перевести пенсію з одного виду на інший. Проте, УПФУ в Заводському районі м.Дніпродзержинська листом повідомив про те, що поновлення виплати пенсії подається особисто. Вважаючи протиправною бездіяльність щодо не взяття на облік та не переведення по інвалідності 2 групи на пенсію за віком ОСОБА_1, його представник звернувся з даним позовом до суду.

Постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03.07.2015 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області щодо відмови у не взятті на облік та переведення по інвалідності другої групи на пенсію за віком ОСОБА_1

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області взяти на облік ОСОБА_1 перевести на пенсію по інвалідності другої групи на пенсію за віком та виплачувати з моменту припинення.

Постанову суду мотивовано тим, що УПФУ в Заводському районі м.Дніпродзержинська неправомірно відмовило позивачу у взятті його на облік, оскільки у останнього відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є право на переоформлення пенсії в УПФУ в Заводському районі м. Дніпродзержинська через свого представника.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу (а.с.31), в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідач зазначає, що судом не взято до уваги положення п.1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління ПФУ від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, відповідно до якому заява про призначення та перерахунок пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником, а згідно зі ст.39 ЦК України законний представник компенсує відсутність цивільної процесуальної дієздатності у недієздатної особи і виступає в процесі на захист її інтересів. Враховуючи те, що відсутнє рішення суду про визнання ОСОБА_1 недієздатним, скаржник наполягає на тому, що заяву про призначення та перерахунок пенсії ОСОБА_1 повинен надати особисто.

Крім того, відповідач наголошував, що у нього не має законних підстав для запиту пенсійної справи ОСОБА_1 за новим місцем проживання тому, що відповідно до п.1.5 Порядку від 07.07.2014 №13-1, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заява на запит пенсійної справи за новим місцем проживання подається пенсіонером особисто до органу, що призначає пенсію, за новим місцем проживання (реєстрації).

Представники сторін у судове засідання не зявились, про час і місце судового засідання сторони повідомлені судом належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню , внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до жовтня 1999 року проживав у м. Донецьку та отримував пенсію по інвалідності 2 групи.

На даний час ОСОБА_1 згідно відмітки у закордонному паспорті постійно проживає в країні Ізраїль (а. с.8).

ОСОБА_2 є повноважним представником інтересів ОСОБА_3 у всіх державних органах, у т. ч. в органах Пенсійного фонду України щодо вчинення дій для призначення, поновлення, нарахування, перерахунку та виплати, а також одержанні ОСОБА_1 пенсії за довіреністю від 24.11.2014, посвідченої адвокатом-нотаріусом Джулією Фрактер у місті Ашдод, Ізраїль (а. с.6, 7).

Згідно ч.ч.1, 3 ст.237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

У відповідності до положень ч.ч.1, 3 ст.244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю.

Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин (ч.1 ст.245 ЦК України).

25 лютого 2015 року позивач через повноважного представника ОСОБА_2 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Калінінському районі м. Донецька з заявою про призначення/перерахунок пенсії, в якій просив перевести ОСОБА_1 з одного виду пенсії (пенсії по інвалідності 2 групи) на інший (пенсія за віком) (а. с.2).

Постановою Правління Пенсійного фонду України прийнято Постанову «Про здійснення повноважень з обслуговування страхувальників» від 12.05.2015 № 9-1, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 27.05.2015 за № 608/27053, пунктом 1 якої визначено, що обслуговування страхувальників, які перебувають на обліку в управліннях Фонду, що тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, на період проведення антитерористичної операції, зокрема здійснення обліку платежів, що надходять на рахунки органів Пенсійного фонду України, відкриті в установах АТ «Ощадбанк», прийняття звітності, передбаченої законодавством, зняття з обліку страхувальників в органах Пенсійного фонду України, надання довідок, встановлених законодавством, формування звітності та виконання завдань… здійснювати управлінням Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах Донецької та Луганської областей згідно з додатком до цієї постанови.

Згідно з Додатком до вказаної Постанови Правління ПФУ від 12.05.2015 № 9-1 «Перелік управлінь Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах Донецької та Луганської областей, які здійснюють повноваження з обслуговування страхувальників на період проведення антитерористичної операції», Управлінням, яке здійснює повноваження з обслуговування страхувальників замість управління Пенсійного фонду України в Калінінському районі м.Донецька є управління Пенсійного фонду України в м.Дружківці (м.Дружківка, вул.Ярослава Галана, 40).

Фіскальний чек Укрпошти від 25.02.2015, наданий позивачем на підтвердження направлення вищевказаної заяви до управління Пенсійного фонду України в Калінінському районі м.Донецька, в графі «куди» містить «Дружківка», а в графі «кому» - «УПФУ в Калін. рн.» (а. с.2, див. на зв.).

Враховуючи те, що у місті Дружківка знаходиться не управління Пенсійного фонду України в Калінінському районі м.Донецька, а саме управління Пенсійного фонду України в м.Дружківці, яке, крім іншого, відповідно до Постанови Правління Пенсійного фонду України від 12.05.2015 № 9-1 виконує обслуговування страхувальників управління Пенсійного фонду України в Калінінському районі м.Донецька, закономірним є посилання позивача на повернення його заяви.

Отже наведене свідчить про відсутність звернення позивача з заявою про переведення з одного виду пенсії на інший до управління Пенсійного фонду України, в якому ОСОБА_1 знаходився на обліку.

15.04.2015 представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 звернувся до управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Дніпродзержинська за місцем реєстрації представника ОСОБА_2 з наступними заявами, складеними ОСОБА_2:

- з заявою, в якій представник позивача просив управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Дніпродзержинська пенсійну справу ОСОБА_4 витребувати з управління Пенсійного фонду України в Калінінському районі м.Донецька з огляду на те, що це Управління не існує і відсутнє за юридичною адресою, а також просив взяти на облік ОСОБА_1 в управлінні Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Дніпродзержинська за місцем знаходження представника (а. с.3);

- з заявою про призначення/перерахунок пенсії, в якій просив перевести пенсію ОСОБА_1 з одного виду пенсії (пенсії по інвалідності 2 групи) на інший (пенсія за віком) (а.с.4).

Листом від 23.04.2015 № Ф-6/30 управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Дніпродзержинська повідомило ОСОБА_2 про відсутність законних підстав для запиту пенсійної справи ОСОБА_1 у звязку з тим, що відповідна заява повинна подаватись пенсіонером особисто відповідно до п.1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (а. с.5).

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, навів в якості правових підстав для такого задоволення положення Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII та Порядку виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м.Севастополя, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 № 234.

Колегія суддів вважає вказані нормативно-правові акти такими, що не підлягають застосування до спірних правовідносин, оскільки цими нормативно-правовими актами визначається статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб.

При цьому у статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, що для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається:

1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій;

2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України;

3) повітряний простір над територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини.

Проте, позивач не є особою з тимчасово окупованої території у розумінні Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та Порядку № 234.

Переглядаючи постанову суду першої інстанції у відповідності до вимог ч.2 ст.11, ч.1 ст.195 КАС України, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог.

Відносини з призначення та виплати пенсій регулюються, зокрема, Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846.

Згідно ст.1 Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.91 № 1788-XII (в редакції на момент звернення позивача до органів Пенсійного фонду України) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (в редакції на момент звернення позивача до органів ПФУ) особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Стаття 44 Закону № 1058-IV визначає порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії.

Згідно частини 1 вказаної статті заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно положень абз.1 п.1.5 наведеного вище Порядку № 22-1 заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у звязку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сімї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії.

З цього приводу є неправомірними доводи відповідача, що заява про призначення та перерахунок пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником, а згідно зі ст.39 ЦК України законний представник компенсує відсутність цивільної процесуальної дієздатності у недієздатної особи і виступає в процесі на захист її інтересів і враховуючи відсутність рішення суду про визнання ОСОБА_1 недієздатним, заяву про призначення та перерахунок пенсії ОСОБА_1 повинен надати особисто.

Наведені правові норми не містять жодних умов та виключень щодо можливості звернення представника пенсіонера до органу, що призначає пенсію, у випадках, визначених Законом на вказаним вище Порядком №22-1.

Відповідно до п.4.3 Порядку № 22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

При цьому, у п.4.7 Порядку № 22-1 передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і обєктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Водночас у п.2.8 Порядку № 22-1 визначено, що поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

З наведених норм вбачається, що для призначення пенсії особа повинна бути поставлена на облік у відповідному територіальному органі Пенсійного фонду України, в якому, у разі призначення пенсії, формується стосовно такої особи-пенсіонера пенсійна справа. І для поновлення виплати пенсії або переведення з одного виду пенсії на інший таким пенсіонером особисто або через представника подається відповідна заява, яка розглядається органом ПФУ саме за місцем обліку (знаходження пенсійної справи) з прийняттям рішення про задоволення чи про відмову у задоволенні заяви, яке може бути оскаржено.

Відповідно до п.4.8 Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії з усіма поданими документами та рішенням про призначення пенсії зберігаються в окремій пенсійній справі на кожного пенсіонера.

Пенсійні справи зберігаються в органах, що призначають пенсії, за місцем проживання (реєстрації) або за місцем перебування пенсіонерів.

Отже за відсутності взяття на облік ОСОБА_1 в управлінні Пенсійного фонду в Заводському районі м.Дніпродзержинська у останнього не виникає обовязку щодо розгляду заяви представника позивача про переведення пенсії ОСОБА_1 з одного виду пенсії (пенсії по інвалідності 2 групи) на інший (пенсія за віком) з прийняттям за результатами цього розгляду мотивованого рішення.

При цьому, для взяття на облік у управлінні Пенсійного фонду в Заводському районі м.Дніпродзержинська повинна бути наявною пенсійна справа ОСОБА_1, у витребуванні якої ОСОБА_2 відмовлено листом управління Пенсійного фонду в Заводському районі м.Дніпродзержинська від 23.04.2015 № Ф-6/30 з посиланням на п.1.5 Порядку № 22-1.

Колегія суддів для всебічного та повного розгляду справи вважає за необхідне надати оцінку такій відмові відповідача у витребуванні пенсійної справи ОСОБА_1 з управління Пенсійного фонду в Калінінському районі м.Донецька, якого, як зазначено позивачем у заяві від 14.04.2015 не існує та яке відсутнє за юридичною адресою (а. с.3).

За правилами п.4.12 вказаного Порядку № 22-1 при переїзді пенсіонера на постійне або тимчасове проживання до іншої адміністративно-територіальної одиниці орган, що призначає пенсію, не пізніше трьох робочих днів з дня одержання заяви надсилає запит про витребування пенсійної справи до органу, що призначає пенсію, за попереднім місцем проживання (реєстрації) пенсіонера. Пенсійна справа не пізніше пяти робочих днів з дня одержання запиту пересилається органу, що призначає пенсію, за новим місцем проживання (реєстрації).

При цьому згідно абз.4 п.1.5 Порядку № 22-1 заява на запит пенсійної справи за новим місцем проживання подається пенсіонером особисто до органу, що призначає пенсію, за новим місцем проживання (реєстрації).

Виходячи з наведених в абз.4 п.1.5 Порядку № 22-1 приписів вбачається, що запит пенсійної справи за новим місцем проживання може здійснюватись за особистою заявою пенсіонера, поданою до органу, що призначає пенсію, за новим місцем проживання (реєстрації), що, враховуючи відсутність особисто написаної ОСОБА_1 заяви про витребування його пенсійної справи, підтверджує відповідність відмови відповідача у витребуванні пенсійної справи позивача вимогам чинного законодавства.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що витребування та пересилання пенсійної справи з одного територіального органу Пенсійного фонду України до іншого у звязку із зміною місця проживання (реєстрації) пенсіонера є окремою дією органів Пенсійного фонду, в даному випадку пенсійна справа ОСОБА_1 в установленому порядку відповідачем витребувана не була, отже на час звернення позивача до суду у відповідача пенсійна справа ОСОБА_1 була відсутня, не можна вважати протиправною бездіяльність відповідача щодо не взяття на облік та не переведення пенсії по інвалідності 2 групи на пенсію за віком ОСОБА_1

Таким чином, звернення до адміністративного суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Дніпродзержинська щодо не взяття на облік та не переведення по інвалідності 2 групи на пенсію за віком ОСОБА_1 свідчить про невірне обрання способу захисту прав позивача, такі позовні вимоги є передчасними, оскільки діям з взяття на облік та переведення з одного виду пенсії на інший в даному випадку повинні передувати дії, що здійснюються за заявою пенсіонера про запит пенсійної справи за новим місцем проживання (реєстрації) пенсіонера.

Отже апеляційний суд вважає відсутніми підстави і для задоволення позовної вимоги про зобов'язання відповідача управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області взяти на облік ОСОБА_1, перевести пенсію по інвалідності 2 групи на пенсію за віком та виплачувати з моменту припинення, тим більше, що питання прийняття мотивованого рішення за заявою пенсіонера відносно переведення з одного виду пенсії на інший віднесено до дискреційних повноважень органу Пенсійного фонду України і залежить від результатів розгляду поданих заявником та наявних в його пенсійній справі документів.

Згідно положень ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, зокрема, є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції неповно зясовані судом обставин, що мають значення для справи, ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування постанови суду з прийняттям нової про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1

Керуючись ст.ст.198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області задовольнити.

Постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 03 липня 2015 року у справі № 208/3383/15 (2а/208/109/15) скасувати, прийняти нову постанову.

В позові відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко