Справа № 826/15464/15
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2015-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 грудня 2015 року № 826/15464/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Мазур А.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особаГоловного управління Пенсійного фонду України в м. Києві Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва
про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Песійного фонду України в м. Києві, третя особа Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва, в якому з уточненням позовних вимог просить суд визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо перенаправлення скарги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва, зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві розглянути по суті скаргу ОСОБА_1 від 27.02.2015 року та повідомити про результати розгляду скарги, стягнути на користь позивача судовий збір.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі та зазначив суду, що запит позивача правомірно перенаправлено до розпорядника інформації, а також, що відповідач діяв на підставі та у межах своїх повноважень, у зв'язку з чим просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Представник відповідача явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового вирішення справи.

Представник третьої особи проти задоволення позову заперечував.

Згідно з ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у різі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

В судовому засіданні на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів встановила наступне.

27 лютого 2015 року позивач звернувся з скаргою до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якій просив роз'яснити йому: яким чином розрахована пенсія; чому призначена пенсія з 04.03.2008 року, а не раніше; чому під час перерахунку пенсії ОСОБА_1 з наукової пенсії на пенсії за віком враховано показник 2007 року, зобов'язати працівників УПФУ в Голосіївському районі м. Києва здійснити ОСОБА_1 донарахування не нарахованих пенсійних виплат та виплатити їх, притягнути до відповідальності винних осіб у порушенні прав ОСОБА_1 права на соціальне пенсійне забезпечення, повідомити про результати скарги в установлені законодавством строки.

04 березня 2015 року Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві листом №4397/10/П-508 повідомило позивача про направлення звернення для надання відповіді до Начальника управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва.

За результатами розгляду скарги, Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва листом від 18.03.2015 року вих. № 108/12/П-67 повідомило позивача про розгляд викладених у скарзі питань.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивач вважає вказані дії неправомірними та такими, що суперечать Закону України «Про звернення громадян».

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 40 Конституції України встановлено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Законом України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 N 393/96-ВР (далі - Закон N 393/96-ВР) визначено питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення регулюються Закон України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 N 393/96-ВР (далі - Закон N 393/96-ВР).

Громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення (ч. 1 ст. 1 Закону N 393/96-ВР).

Приписи ч. 4 ст. 3 Закону N 393/96-ВР визначають, що скарга це звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.

Частиною третьою статті 5 зазначеного Закону передбачено, що звернення може бути усним (викладеним громадянином і записаним посадовою особою на особистому прийомі) чи письмовим, надісланим поштою або переданим громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, якщо ці повноваження оформлені відповідно до чинного законодавства. А відповідно до частини четвертої статті 22 цього ж Закону усі звернення громадян на особистому прийомі реєструються. Якщо вирішити порушені в усному зверненні питання безпосередньо на особистому прийомі неможливо, воно розглядається у тому ж порядку, що й письмове звернення. Про результати розгляду громадянину повідомляється письмово або усно, за бажанням громадянина.

Згідно частини першої статті 14 вказаного Закону органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, посадові особи зобов'язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Частиною першою статті 16 наведеного Закону визначено, що скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об'єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем скеровано скаргу за належністю до компетентного органу в порядку ст. 7 Закону листом від 04.03.2015 року про що повідомлено позивача.

За результатами розгляду скарги, Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва листом від 18.03.2015 року вих. № 108/12/П-67 повідомило позивача про розгляд питань в частині роз'яснення позивачу: яким чином розрахована пенсія; чому призначена пенсія з 04.03.2008 року, а не раніше; чому під час перерахунку пенсії ОСОБА_1 з наукової пенсії на пенсії за віком враховано показник 2007 року.

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві діє на підставі Положення, затвердженого постановою Пенсійного фонду України № 28-2 від 22.12.2014 р. "Про утворення головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі" (далі - Положення), зареєстрованого в Міністерстві юстиції 15.01.2014 pоку за №40/26485.

Відповідно до п.5 ч 4. Положення головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах (далі - управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України і діє на підставі Положення, затвердженого постановою Пенсійного фонду України № 28-2 від 22.12.2014 р. «Про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах», зареєстрованого в Міністерстві юстиції 15.01.2014 року за № 41/26486.

Управління Фонду підпорядковуються Фонду та безпосередньо відповідним головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Фонду), що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду.

Відповідно до п.6 ч.З управління Фонду здійснює контроль за додержанням вимог законодавства про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, правильністю нарахування, обчислення, повнотою і своєчасністю сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески) та інших платежів.

Згідно ч. 16 п.3 управління Фонду здійснює розгляд звернень, заяв та скарг підприємств, установ, організацій і громадян з питань діяльності Фонду, виявляє та усуває причини, що призводять до подання громадянами скарг.

Як зазначено відповідачем, ОСОБА_1 в головному управлінні пенсійного фонду України в м. Києві на обліку не перебуває та пенсійні виплати не отримує, а тому скарга перенаправлена для розгляду до компетентного органу.

Як зазначено вище, згідно ст. 7 Закону N 393/96-ВР забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

В даному випадку, на думку суду, вказане положення Закону відповідачем очевидно порушено, оскільки скаргу скеровано в частині притягнення до відповідальності винних осіб у порушенні прав ОСОБА_1 права на соціальне пенсійне забезпечення саме до того органу, дії та рішення яких оскаржуються.

У випадку неможливості вжиття відповідачем заходів щодо перевірки викладеної у скарзі інформації без інформування Управління Пенсійного фонду України у Голосіївському районі м. Києва, відповідач мав би надати позивачу відповідь з відповідним обґрунтуванням.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

В даному випадку відповідачем як суб'єктом владних повноважень порушено принцип обґрунтованості під час розгляду скарги позивача в частині та надання на неї відповіді, у зв'язку з чим суд позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Частиною 3 ст. 94 КАС України встановлено, що у разі, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Керуючись статтями 94, 98, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо перенаправлення скарги в частині притягнення до відповідальності винних осіб у порушенні прав ОСОБА_1 на соціальне пенсійне забезпечення саме до того органу, дії та рішення яких оскаржуються.

3. Зобов'язати Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві розглянути по суті скаргу ОСОБА_1 від 27.02.2015 року в частині притягнення до відповідальності винних осіб у порушенні прав ОСОБА_1. на соціальне пенсійне забезпечення відповідно до вимог чинного законодавства.

4. Стягнути з державного бюджету України на користь ОСОБА_1 36,54 грн. (тридцять шість гривень 54 коп.) судового збору.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя А.С. Мазур