Справа № 2-а-2860/11
Суддя: Шереметьєва Л. А.
Дата ухвалення: 2011-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-2860/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2011 року Солом»янський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

при секретарі - Подолян О.С.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання дій незаконними, стягнення матеріальної та моральної шкоди, суд,-

ВСТАНОВИВ:

В травні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом і просить визнати незаконними дії та бездіяльність відповідача - Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо розмірів нарахованої та виплаченої йому одноразової грошової допомоги як учаснику бойових дій, які суперечать закону, в період часу з 1999 по 2011 рік.

Просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду, яка складається з недоплат щорічної разової допомоги за цей період часу в розмірі 60 320гр., або зобов»язати відповідача провести перерахунок та виплатити йому недоплачені суми, а також 1 110 400гр. моральної шкоди.

Посилається в позові на те, що він є учасником бойових дій і відповідно до 4.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня він має право на отримання разової грошової допомоги у розмірі п»яти мінімальних мінімальних пенсій за віком .

На протязі 1999-2011 років ця допомога виплачувалася йому в значно меншому розмірі, починаючи з 20гр. в 1999 році і до 350гр. в 2010 році.

Недоплата на протязі цього періоду часу складає 60 320гр., які він просить стягнути з відповідача або зобов»язати його провести перерахунок та виплатити дану заборгованість.

Враховуючи особливості, особливо жорстокі умови виконання військових обов»язків,зумовлених жорсткими вимогами дисципліни та з особливо небезпечним ризиком для життя при виконанні державних завдань та обов»язків військової служби в умовах бойових дій, з врахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.03.2002 року щодо того, що соціальні гарантії не можуть бути скасовані чи зменшені, порушення цього рішення відповідачем щодо нього, просить стягнути на його корить моральну шкоду.

Ухвалою суду від 21.06.2011 року позивачу відмовлено в поновленні строку для звернення до суду за період часу з 1999 по 2010 рік.

В решті вимог відкрито провадження в справі.

Ухвалою суду від 13.09.2011 року до участі в справі в якості другого відповідача притягнуто ГУ Пенсійного фонду України в м. Києві.

Позивач в судові засідання неодноразово не з»являвся, про час розгляду справи сповіщався належним чином. Про причини неявки суд до відома не ставив, а тому суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності.

Представник відповідача - ГУ Пенсійного фонду України в м. Києві в судовому засіданні проти позову заперечувала.

Посилається на те, що разова щорічна допомога до 5 травня в 2011 році позивачу була нарахована в квітні 2011 року розмірі, передбаченому постановою КМУ №341 від 04.04.2011 року» Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2011 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та « Про жертви нацистських переслідувань».

Списки осіб, яким ця допомога мала виплачуватися, направлені до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат для проведення виплати.

Вважаючи свої дії правильними, просить в позові відмовити.

Представник відповідача - Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат проти позову також заперечує з цих же підстав.

Пояснила також, що щорічну допомогу до 5 травня позивач отримав у квітні 2011 року.

Крім того, вважає, що протиправних дій щодо відповідача не допускав, т.я. лише виплачує цю допомогу на підставі списків, наданих органами Пенсійного фонду.

Просить також у позові відмовити.

Заслухавши пояснення представників відповідачів, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до посвідчення серії АА 226106, виданого в квітні 1997 року, позивач є учасником бойових дій і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.

ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком.

Разова щорічна допомоги до 5 травня у 2011 році була нарахована позивачу на підставі постанови КМУ №341 від 04.04.2011 року» Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2011 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та « Про жертви нацистських переслідувань» в розмірі 460 гривень.

Таким чином, у період, коли діяли два однопредметні нормативно- правові акти, що по-різному регулюють встановлення розміру одноразової щорічної допомоги до 5 травня, відповідачем - ГУ Пенсійного фонду України в м. Києві було необгрунтовано застосовано той акт, який має нижчу юридичну силу, а саме Постанову КМУ №341 від 04.04.2011 року, а Закон України, який має вищу юридичну силу, відповідачем не застосовано.

Виходячи з цього, дії ГУ Пенсійного фонду України в м. Києві щодо позивача є протиправними.

Встановлено і підтверджується відповідачем - Київським міським центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, що фактична виплата грошової допомоги до 5 травня здійснюється Київським міським центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат відповідно до списків, які складає ГУ Пенсійного фонду України в м. Києві.

Встановлювати та змінювати розміри таких виплат центр не має права.

Таким чином, вважати протиправними дії Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат відсутні правові підстави.

Згідно ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з викладеного вище, суд не приймає до уваги заперечення відповідачів, викладені в запереченнях на позов, наданих до суду, т.я. вони суперечать закону та загальним принципам теорії держави та права.

З точки зору даної норми права постанови КМУ є підзаконними нормативними актами та забезпечують виконання законів шляхом їх конкретизованого нормативного регулювання.

Вони приймаються на основі і на виконання законів і не повинні суперечити їм.

Виходячи з цього, а також того, що постанова КМУ №341 від 04.04.2011 року» Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2011 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та « Про жертви нацистських переслідувань» суперечить ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» суд вважає, що права позивача з боку ГУ Пенсійного фонду України в м. Києві при нарахуванні щорічної разової допомоги до 5 травня допомоги були порушені, а тому підлягають захисту судом шляхом зобов»язання відповідачів провести перерахунок та виплатити належної позивачу щорічної допомоги до 5 травня.

Згідно ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті

обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків,

встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи

бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування

правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на

відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з того, що відповідач не довів правомірності своїх дій щодо

позивача, його вимоги є обґрунтованими.

З врахуванням викладеного вище, суд не знаходить підстав для

задоволення вимог в частині відшкодування моральної шкоди, т.я. її

завдання йому позивачем не доведено, а обставини, на які він посилається в

обґрунтування своїх вимог в цій частині, не мають відношення до виниклого

спору та дій відповідачів при нарахуванні та виплаті щорічної допомоги.

Керуючись Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх

соціального захисту» , ст.ст. 9, 69-71, 158-163,184-185 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Головне Управління Пенсійного фонду України в м. Києві

нарахувати ОСОБА_1 щорічну разову грошову

допомогу до 5 травня за 2011 рік, що виплачується відповідно до ч.5 ст.12

Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального

захисту», у розмірі 5/п»яти/ мінімальних пенсій за віком (за вирахуванням

виплаченої раніше суми).

Зобов»язати Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню

соціальних виплат виплатити ОСОБА_1

щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2011 рік, що виплачується

відповідно до ч.5ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії

їх соціального захисту», у розмірі 5/п»яти/ мінімальних пенсій за віком (за

вирахуванням виплаченої раніше суми).

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 10 днів після

його проголошення.

Суддя: ОСОБА_2