Справа № 214/3960/15-а
Суддя: Мхітарян С. С.
Дата ухвалення: 2015-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/3960/15-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 грудня 2015 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Мхітарян С.С.,

при секретарі Рімашевської В.В.,

розглянувши в судовому засідання справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконуючого обовязків начальника Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області ОСОБА_2, треті особи Державна фінансова інспекція в Дніпропетровській області, Криворізька обєднана державна фінансова інспекція про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, суд -

В С Т А Н О В И В :

21.05.2015 р. позивач отримала постанову про накладення адміністративного стягнення № 04-0107/15 від 12.05.2015 року, відповідно до якої на неї накладено адміністративний штраф у сумі 153 грн. Вона вважає, що обраний до неї захід завищений, так як вона працює на КП «САНСЕРВІС» на посаді головного бухгалтера. На підприємстві відбуласт ревізія фінансово господарської діяльності за період 01.01.2011 року по 31.01.2015 рік, про що було складено акт ревізії від 27.03.2015 за № 850-39/3, який став підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності. В описовій частині постанови вказано, вона допустила порушення яке полягає в недостатньому контролі бухгалтерського обліку, що призвело до лишків товарно матеріальних цінностей на 1983.9 грн., та нестачі на 1819.86 грн. Вона в ході ревізії дані збитки покрила, шляхом внесення коштів до каси підприємства, а тому на момент прийняття постанови, жодних збитків підприємство не отримало. Тому вона вважає, що при складенні адміністративного протоколу не врадувались обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Позивач ОСОБА_1 до суду надала заяву, просила розглянути позов за її відсутності, позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, надав письмові заперечення проти позову.

Представник Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області надав до суду пояснення, просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі

Заслухавши представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

На виконання п. 6.3.4.1 плану роботи Державної фінансової інспекції у Дніпропетровській області на 1 квартал 2015 р. на підставі направлення від 12.02.2015 р. №26, виданого начальником Криворізької обєднаної державної фінансової інспекції, головним державним фінансовим інспектором Няттієвою І.В. проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності комунального підприємства «Сансервіс» за період з 01.01.2011 р. по 31.01.2015 р., про що складено Акт ревізії фінансово-господарської діяльності комунального підприємства «Сансервіс» за період з 01.01.2011 р. по 31.01.2015 р. від 27.03.2015 р. за № 850-39/3.

Акт ревізії надано на підписання підприємству 31.03.2015 р., підписано 02.04.2015 р. із запереченнями. Висновки на заперечення отримано підприємством 21.04.2015 р.

Ревізією встановлено фінансових порушень на загальну суму 334822,33 грн., в тому числі порушень, що призвели до втрат фінансових та матеріальних ресурсів на загальну суму 332 838,43 грн., із них: недоотримання фінансових ресурсів на суму 215266,77 грн., порушення, що призвели до збитків на суму 117571,66 грн., інші фінансові порушення на суму 1983,90 грн, який став підставою для притягнення позивачки до адміністративної відповідальності

1 Ревізією повноти отримання доходів встановлено недоотримання доходів міським бюджетом на суму 206274,37 грн. внаслідок недотримання КП «Сансервіс» вимог пп. 13.1.2.3 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури житлово-комунального господарства України від 10.04.2006р. за №105, в частині не перерахування Управлінню благоустрою та житлової політики виконкому міської ради коштів від реалізації дров отриманих від спилу та омолодження дерев, що також є порушенням ст. 632 Цивільного кодексу України, ст. 190, ч.1 ст. 180, ч.1, ч.2 ст.193 Господарського кодексу України, п.13.1.2.3 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затвердженихнаказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 р. №105, п.1.2, 2.1, 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. за № 88, п.21 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 р. за № 290, п. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р. №996-ХІV;

Позивачем було допущено порушення, яке полягає у недостатньому контролі бухгалтерського обліку, що призвело до лишків товарно матеріальних цінностей на суму 1983,9 грн., та нестачі на суму 1819,86 грн. Вищевказане порушення призвело до матеріальної шкоди (збитків) міського бюджету на суму. В ході порушення відшкодування в повному обсязі.

Позивач посилається в позові про те що вона раніше не притягувалась до адміністративної відповідальності, а до позивачки застосовано ч.1 ст. 164-2 ч.2 КУпАП тобто, якщо ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року тоді згідно законодавству, необхідно було застосовувати частину 2 ст. 164-2 КУпАП.

На підставі Акту ревізії, у звязку із виявленням вищезазначених порушень, відповідачем на підставі ст. 8, 15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», п. 46 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 р. №550винесено обов'язкові вимоги: лист «Про усунення порушень» від 23.04.2015 р. за № 850-15/686, у якому зазначено про те, що підприємству предявляються наступні вимоги щодо усунення порушень: згідно якого позивачка покрила вказані збитки.

Зазначені норми узгоджуються з положеннями ст.10 Закону України №2939-ХІІ, якими визначено права органу державного фінансового контролю.

Так, п.7 ст.10 вказаного Закону України передбачено право Держфінінспекції пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Приписами п.10 ст.10 Закону України №2939З-ХІІ органу державного фінансового контролю надано право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

При виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, органи державного фінансового контролю мають право визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку (п.13 ст.10 зазначеного Закону України).

Разом з тим, згідно п.45, 46 Порядку №550 у міру виявлення ревізією порушень законодавства посадові особи контролюючого органу, не чекаючи закінчення ревізії, мають право усно рекомендувати керівникам об'єкта контролю невідкладно вжити заходів для їх усунення та запобігання у подальшому.

У разі коли діями чи бездіяльністю працівників об'єкта контролю державі або підконтрольній установі заподіяна матеріальна шкода, контролюючий орган ставить вимоги перед керівником об'єкта контролю та органом його управління щодо пред'явлення цивільних позовів до винних осіб.

Проаналізувавши вказані правові норми, суд приходить до висновку, що орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного і місцевих бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства має право пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

Разом з тим, вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання.

Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Таким чином, у порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для виконання.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги за заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 1 ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи, що у справі, яка розглядається, інспекція притягли позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу є обґрунтованою, суд приходить висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до виконуючого обовязків начальника Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області ОСОБА_2, треті особи Державна фінансова інспекція в Дніпропетровській області, Криворізька обєднана державна фінансова інспекція про скасування постанови № 04-0107/2015 від 12.05.2015 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в сумі 153 грн. та звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Постанова набирає законної сили у порядку, встановленому статтею 254 КАС України.

Суддя С.С. Мхітарян