Справа № 2а-489/10
Суддя: Лошак О. О.
Дата ухвалення: 2010-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-489/10
Провадження № -
П О С Т А Н О В А

іменем України

05 листопада 2010 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого-судді Лошак О.О.

з участю секретаря Макар С.В.

позивача ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №4 місті Рогатині справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, інспектора ДПС ОДДЗ в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Рогатинського районного суду із адміністративним позовом до ОСОБА_2 інспектора ДПС ОДДЗ в Тернопільській області про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 гривень.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що постановою серія ВО №142598 від 18 червня 2010 року, винесеною інспектором ДПС ОДДЗ в Тернопільській області Приймаком Остапом Івановичем його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 гривень.

Постанову про накладення на нього адміністративного стягнення вважає незаконною та такою, що підлягає до скасування.

У постанові зазначено, що він 18 червня 2010 року о 00 год. 01 хв. в с.Підвисоке Бережанського району Тернопільської області, керуючи автомобілем рухався зі швидкістю 90 км/год. Проте для таких висновків у особи, яка винесла постанову, не було жодних підстав. Він дійсно 18 червня біля 00 годин був зупинений працівником ДПС. На вимогу інспектора предявив документи, які за кілька хвилин інспектор йому повернув. Ні протокол ні постанова в його присутності не складалися і йому не були вручені. Прилад «Візир», який зазначений у постанові як вимірювач швидкості був в неробочому стані (не світився). Про те, що його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення він дізнався із виклику в ДВС Рогатинського районного управління юстиції. У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю із підстав наведених у позовній заяві.

Просив поновити йому термін на оскарження постанови як такий, що пропущений із поважних причин, позов задовольнити і скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 гривень, як незаконну, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Відповідач по справі в судове засідання не прибув, про причину своєї неявки до суду не повідомив, хоч про день, час місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенню ч. 1 ст. 71 КАСу України у відповідності до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Суд, заслухавши доводи позивача, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

18 червня 2010 року інспектором ДПС ОДДЗ в Тернопільській області Приймаком Остапом Івановичем винесено постанову серія ВО № 142598 по справі про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень.

З постанови вбачається, що ОСОБА_1 18 червня 2010 року о 00 год. 01 хв. в с. Підвисоке Бережанського району Тернопільської області, керуючи автомобілем рухався зі швидкістю 90 км/год. Швидкість руху вимірювалась приладом Візир. Серійний номер приладу 0711191. Відомості про вручення постанови ОСОБА_1 відсутні.

Відповідно до п. 12.4. Постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 р. «Про правила дорожнього руху» з наступними змінами і доповненнями у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 60 км/год.

У відповідності до ч. 1 ст. 122 КпАП України перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину тягнуть за собою накладення штрафу від пятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 222 КпАП України встановлено, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 КпАП України належать до компетенції органів внутрішніх справ.

Відповідно до ст. 245 КпАП України, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КпАП України передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні позивач пояснив, що він їхав з меншою швидкістю, прилад «Візир» був у неробочому стані.

Відповідно до ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. В даному випадку позивач на підтвердження позовних вимог послався на відсутність доказів про невиконання ним правил дорожнього руху України. Відповідач, як субєкт владних повноважень, не подав заперечень проти позову і не представив суду належних і допустимих доказів, які доводять підставність прийнятого ним рішення.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Дане положення закріплено в ст. 62 Конституції України.

Оцінюючи всі зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1підлягає до задоволення, а постанова серія ВО № 142598 від 18 червня 2010 року, яка складена інспектором ДПС ОДДЗ в Тернопільській області Приймаком Остапом Івановичем про визнання ОСОБА_1. винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України та накладення адміністративного стягнення в виді штрафу в розмірі 255,00 гривень - скасуванню.

Керуючись ст. ст. ст. 247,293 КпАП України, ст. ст. 71, 158-163,1712 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Постанову серії ВО №142598 від 18 червня 2010 року, яка складена інспектором ДПС ОДДЗ в Тернопільській області Приймаком Остапом Івановичем про визнання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України та накладення адміністративного стягнення в виді штрафу в розмірі 255,00 гривень скасувати.

Провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1за ч. 1 ст. 122 КпАП України закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: Лошак О.О.