Справа № 814/3722/15
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2015-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 грудня 2015 р. Справа № 814/3722/15

м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В., за участю секретаря судового засідання Кононенка Д.Ф., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Південьгідробуд",
до за участю представників: від позивача: ОСОБА_1 від відповідача: не з'явивсяДержавної податкової інспекції у Заводському районі м.Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області,
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 07.12 2012р. № НОМЕР_1, від 07.12.2012р. №,
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Південьгідробуд" звернулось до адміністративного суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва Миколаївської області Державної податкової служби від 07.12.2012 року № та №, якими йому визначено грошове зобовязання з податку на додану вартість в сумі 23746,25 грн. та зменшено відємне значення суми податку на додану вартість за липень 2011 р. на 6192 грн.

Відповідач позов не визнав, зазначивши про правомірність податкових повідомлень-рішень, що базується на висновках про безтоварність правовідносин позивача з ПП «Інвеставангард», ТОВ «Будівництво Укр-М» та ПП «Нольга».

Дослідив матеріали справи, вислухав представників сторін, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Південьгідробуд» зареєстроване в якості юридичної особи державним реєстратором виконавчого комітету Миколаївської міської ради 08.04.2010 року. Основними видами діяльності позивача є підготовчі роботи на будівельному майданчику, інші спеціалізовані будівельні роботи, н. в. і. у.;будівництво житлових і нежитлових будівель (основний), будівництво споруд електропостачання та телекомунікацій.

В листопаді 2012 року відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства приздійсненні правових відносин з ПП «Інвеставангард» за лютий 2011 року, ТОВ «Будівництво Укр-М» за червень 2011 року, ПП «Нольга» за жовтень 2011 р., за результатами якої складено Акт №3727/22-200/32543259 від 21.11.2012 р., яким встановлено порушення позивачем пп.198.3, 198.6 ст. 198, пп. 200.1, 200.2, 200.3 ст. 200 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 18997,00 грн. та завищено різницю між сумою податкового зобовязання і сумою податкового кредиту за липень 2011 р. на 6192 грн.

Підставою для наведених висновків слугувало невизнання відповідачем податкового кредиту та витрат по взаємовідносинам позивача з ПП «Інвеставангард», ТОВ «Будівництво Укр-М» та ПП «Нольга», спираючись на безтоварність господарських операцій, виходячи із даних акту про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Будівництво Укр-М», яким встановлено відсутність у даного підприємства власних основних фондів, обладнання, працівників; порушення кримінальнаї справи за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України щодо створення ПП «Інвеставангард» без мети здійснення господарської діяльності; втановлення актом перевірки від 12.01.2012 №50/23-325/36880724 факту не здійснення господарських операцій ПП «Нольга» з контрагентом-постачальником ТОВ «Гарбол» та контрагентами-покупцями за жовтень 2011 р.

За наслідками перевірки ДПІ 07.12.2012р. прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу визначено грошове зобовязання з податку на додану вартість в сумі 23746,25 грн., з яких 18997,00 грн. донараховано податку та 4749,25 грн. штрафних санкцій.

Відповідно до розяснення Вищого адміністративного суду України, викладеного у листі № 742/11/13-11 від 02.06.11, судам належить звертати особливу увагу на дослідження обставин реальності здійснення господарських операцій платника податку, на підставі яких таким платником були сформовані дані податкового обліку.

Так, 01.02.2011 року позивачем укладено договір купівлі-продажу з ПП «Інвеставангард», за умовами якого контрагент зобовязувався поставити позивачу товар.

04.06.2011 року між позивачем та ТОВ «Будівництво Укр-М» укладено договір субпідряду, за яким ТОВ «Будівництво Укр-М» зобовязувався виконувати роботи з капітального ремонту та кабінетів адміністративного корпусу по пр. Леніна в м. Миколаєві.

На підтвердження вказаних операцій позивачем надані договори, податкові накладні, платіжні доручення, акти приймання виконаних будівельних робіт.

Також, 28.10.2011 року позивачем укладено з ПП «Нольга» договір постачання, на виконання якого ПП «Нольга» поставило ТОВ «Південьгідробуд» газову плиту, на підтвердження чого надано видаткову накладну.

Відповідно ст.185 Податкового кодексу України обєктом оподаткування є господарська операція з постачання товарів, постачання послуг, ввезення товарів (послуг) на митну територію України, вивезення товарів (послуг) у митному режимі експорту.

Відповідно до ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Таким чином, відповідно до Кодексу у підприємства є право на включення до податкового кредиту сплачених сум іншому платнику податку за умови проведення реальної господарської операції та наявності первинних документів, які підтверджують її проведення

Досліджуючи реальність та товарність наведених вище договорів позивача з ТОВ «Інвеставангард» та ТОВ «Будівництво Укр-М», відповідно до розяснення Вищого адміністративного суду України, викладеного у листі № 742/11/13-11 від 02.06.11, суд вважає, що саме за цими господарськими операціями будь-яких інших документів, ніж ті, які були надані позивачем (договори, податкові накладні, видаткові накладні, платіжні доручення, акти приймання виконаних робіт), бути не може.

У будь-якому випадку, відповідно до вимог ч.1 ст.71 КАС України обовязок доказування обставин безтоварності та не реальності господарських договорів покладено на податковий орган, а не на платника податків.

На думку суду, відповідачем таких доказів не надано, а висновки, зроблені в Акті перевірки, є бездоказовими.

Суд не може погодитись з позицією податкового органу, відповідно до якої він вказує на безтоварність господарської операції позивача з ТОВ «Будівництво Укр-М», виходячи з того, що в акті про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Будівництво Укр-М» зазначено про відсутність у даного підприємства власних основних фондів, обладнання, працівників. Виходячи з наведених вище норм, податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, від перебування контрагента за юридичною адресою, а також від його господарських та виробничих можливостей. Питання віднесення певних сум ПДВ до податкового кредиту поширюється виключно на окремо взятого платника та не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб.

Також, судом не приймається до уваги посилання відповідача на порушення кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України щодо створення ПП «Інвеставангард» та постанову Київського районного суду м. Донецька від 18.12.2012 року, оскільки вказане не може бути доказом на спростування факту реальності господарських операцій. Відповідачем не надано рішення суду (вироку, постанови) відносно посадових осіб підприємства-контрагента, в якому містились б преюдиційні обставини для даної справи.

З приводу взаємовідносин з ПП «Нольга», на підтвердження реальності здійснення господарської операції позивачем надано копії договорів поставки від 28.10.2011 р. № 656 та №156 від 07.10.2011 р., що спростовує твердження відповідача про відсутність вказаних первинних документів.

Контрагенти позивача мали необхідний обсяг цивільної та податкової правоздатності, оскільки перебували на обліку у органах податкової служби та мали свідоцтва платників податків на додану вартість. Оскільки Державна податкова служба зареєструвала ТОВ «Інвеставангард», ТОВ «Бдівництво Укр-М» та ПП «Нольга» платниками ПДВ, видала їм Свідоцтва, які це посвідчують, її органи не мають права заперечувати можливість формування податкового кредиту за рахунок цих підприємств.

Враховуючи викладене, за наявності у позивача всіх первинних документів, доведеність реальності постачання товару, сплати за нього коштів та подальшого використання у господарської діяльності підприємства, у податкового органу немає ніяких підстав для позбавлення підприємства на відображення у своїй податковій звітності взаємовідносини з ТОВ «Інвеставангард», ТОВ «Бдівництво Укр-М» та ПП «Нольга» та врахування сплачених ним коштів в якості податкового кредиту.

Зазначена правова позиція, зокрема, викладена у постановах Верховного Суду України від 01.06.10 за позовом ПП «Армавір» до ДПІ у Печерському районі м. Києва, від 19.11.10 у справі за позовом ВАТ «Кременчуцький завод технічного вуглецю» до Кременчуцької ОДПІ, від 31.01.11 за позовом ЗАТ «Мукачівський лісокомбінат» до Мукачівської ОДПІ, а також у Рішенні Європейського суду з прав людини від 22.01.09 по справі «Булвес» проти Болгарії.

Відповідно до ч.2 ст.160, 244-2 КАС України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних відносин, суд зобовязаний враховувати висновку Верховного Суду України.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Суду як джерело права.

Позов задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Позов задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва Миколаївської області ДВС від 07.12.2012 року № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2.

3. Апеляційна скарга на цю постанову може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання у повному обсязі.

Суддя В. В. Біоносенко

Відповідно до ч.3 ст.160 КАС України постанова складена у повному обсязі 14.12.15

Суддя В.В. Біоносенко