Справа № 804/14200/15
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Тулянцевої І.В.
при секретарі Ломідзе Д.Г.
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальності «НЕЗАЛЕЖНА ЛАБОРАТОРІЯ «ІНВІТРО» про стягнення штрафу за порушення законодавства про рекламу,-
09.09.2015 року Інспекція з питань захисту прав споживачів в Одеській області (далі - Держспоживінспекція в Одеській області - позивач) звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальності «НЕЗАЛЕЖНА ЛАБОРАТОРІЯ «ІНВІТРО» (далі - відповідач) про стягнення штрафних санкцій в розмірі 3400,00 грн.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 11.12.2014 року Держспоживінспекцією в Одеській області було прийнято рішення № 68 про накладення на ТОВ «НЕЗАЛЕЖНА ЛАБОРАТОРІЯ «ІНВІТРО» штрафу у розмірі 3400,00 грн. за порушення норм ч. 2 ст. 26 Закону України «Про рекламу» та у відповідності до вимог ч. 4 ст. 27 Закону України «Про рекламу» щодо повторного вчинення перелічених порушень протягом року. Відповідачем вказане рішення не оскаржене, однак, штраф у розмірі 3400,00 грн. не сплачено, у зв'язку із чим позивач просить стягнути заборгованість в судовому порядку.
Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Відповідач - ТОВ «НЕЗАЛЕЖНА ЛАБОРАТОРІЯ «ІНВІТРО» проти позову заперечував, подав до суду письмові заперечення до позову, в яких відповідачем зазначено, що позивачем прийняті два рішення за № 54 від 01.09.2014 року про накладення штрафу та рішення за № 68 від 11.12.2014 року про накладення штрафу за одне і теж порушення, у зв'язку з чим у задоволенні адміністративного позову Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕЗАЛЕЖНА ЛАБОРАТОРІЯ ІНВІТРО» про стягнення суми штрафу за порушення законодавства про рекламу слід відмовити.
Відповідач, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду, повістка про розгляд справи вручена відповідачу 23.09.2015 року, що підтверджується корінцем поштового відправлення, в судове засідання не з'явився.
Також, відповідачем надано до суду клопотання від 06.10.2015 року про відкладення розгляду справи, у зв'язку з неможливістю забезпечити присутність на засідання представника відповідача, у зв'язку з перебуванням останнього в іншому судовому засіданні.
Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Згідно з ч.2 ст.49 КАС України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належним їм процесуальними права і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.
Враховуючи наведені законодавчі положення, з огляду на ненадання відповідачем належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості забезпечити супроводження даної справи, суд дійшов висновку, що справу може бути вирішено за відсутністю відповідача.
Суд, розглянувши подані документи і матеріали, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті встановив наступне.
Судом встановлено, що 06.05.2014 року під час виконання повноважень по контролю за розповсюдженням та розміщенням реклами у м. Одесі та Одеській області фахівцями Держспоживінспекції в Одеській області був здійснений огляд зовнішнього рекламного носія з таким сюжетом: «Независимая лаборатория INVITRO. Диагностика щитовидной железы. Тиреотропный гормон…», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Бочарова та встановлені ознаки порушень законодавства України про рекламу, а саме, ч. 4 ст. 21 Закону України «Про рекламу».
04.07.2014 року на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕЗАЛЕЖНА ЛАБОРАТОРІЯ ІНВІТРО» була направлена вимога № 2635/8 від 04.07.2014 року якою відповідача було проінформовано про встановлене порушення ч.4 ст. 21 Закону України «Про рекламу», а саме: текст попередження «самолікування може бути шкідливим для вашого здоров'я» займало площу менше ніж 15% площі всієї реклами та пропонувалось надати до Держспоживінспекції в Одеській області виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, довідку ЄДРПОУ, свідоцтво платника податку, макет замовлення, письмові пояснення, договір на проведення рекламної компанії та адресну програму з зазначеним сюжетом, документальне підтвердження вартості розповсюдженої реклами з вищезазначеним сюжетом за період до 1 року з моменту отримання даної вимоги (договори, акти виконаних робіт, рахунки, платіжні документи).
08.10.2014 року Держспоживінспекцією в Одеській області на ім'я керівника медичної лабораторії «INVITRO» направлено лист - вимогу від 08.10.2014 року № 3676/8 про надання в триденний термін з моменту отримання цього листа необхідних документів для розгляду справи про порушення законодавства про порушення законодавства про рекламу: виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, довідку ЄДРПОУ, свідоцтво платника податку, макет замовлення, письмові пояснення, договір на проведення рекламної компанії та адресну програму з зазначеним сюжетом, документальне підтвердження вартості розповсюдженої реклами з вищезазначеним сюжетом за період до 1 року з моменту отримання даної вимоги (договори, акти виконаних робіт, рахунки, платіжні документи) (а.с. 8).
Вимога отримана представником відповідача 14.10.2014 року, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 8-зв.).
03.11.2014 року посадовою особою Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області головним спеціалістом відділу контролю за рекламною діяльністю та торгівлею на відстані ОСОБА_1 складений протокол про порушення законодавства про рекламу № 71, в якому зазначено про недотримання відповідачем вимог законодавства України про рекламу щодо ненадання необхідних для розгляду справи документів, визначених ч. 2 ст. 26 Закону України «Про рекламу» та у відповідності до вимог ч. 4 ст. 27 Закону України «Про рекламу» щодо повторного вчинення перелічених порушень протягом року (а.с. 9).
05.11.2014 року Інспекцією з питань захисту прав споживачів в Одеській області прийнято рішення про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу, складено розрахунок штрафних санкцій згідно ст. 27 Закону України «Про рекламу» та направлено на адресу відповідача повідомлення від 05.11.2014 року про розгляд справи про порушення законодавства 03.12.2014 року о 10-00 годині, яке отримано представником відповідача 18.11.2014 року (а.с. 10-12).
03.12.2014 року Інспекцією з питань захисту прав споживачів в Одеській області складено протокол № 71/1 засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу, яким встановлено порушення чинного законодавства України про рекламу, а саме: недотримання вимог законодавства України про рекламу щодо ненадання необхідних для розгляду справи документів, визначених ч. 2 ст. 26 Закону України «Про рекламу» та у відповідності до вимог ч. 4 ст. 27 Закону України «Про рекламу» щодо повторного вчинення перелічених порушень протягом року (а.с. 13).
Як свідчать матеріали справи, відповідач на розгляд справи до Держспоживінспекції в Одеській області не з'явився, вимогу позивача від 08.10.2014 року № 3676/8 не виконав.
11.12.2014 року заступником начальника інспекції ОСОБА_2 на підставі протоколу засідання № 71/1 від 03.12.2014 року, відповідно до ч. 4 ст. 27 Закону України «Про рекламу», винесено рішення № 68 від 11.12.2014 року про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу у розмірі 3400,00 грн. за порушення вимог законодавства України про рекламу щодо ненадання інформації про вартість розповсюдженої реклами з порушенням та у відповідності до вимог ч. 4 ст. 27 Закону України «Про рекламу» щодо повторного вчинення перелічених порушень протягом року, яке направлено на адресу відповідача та отримано представником відповідача 16.12.2014 року, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 14-15).
Доказів оскарження вказаного рішення відповідачем не надано, а судом в порядку ст. 11 КАС України не встановлено.
Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 № 1023-XII, Законом України «Про рекламу» від 03.07.1996 року № 270/96-ВР, Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 р. № 693.
Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 №1023-XII (далі - Закон України № 1023-XII), держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров'я і життєдіяльності.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Закону України № 1023-XII, захист прав споживачів здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, Рада Міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи, що здійснюють державний санітарно-епідеміологічний нагляд, інші державні органи, органи місцевого самоврядування згідно із законодавством, а також суди.
Статтею 26 Закону України № 1023-XII, встановлено, що спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів (Державна інспекція України з питань захисту прав споживачів) та його територіальні органи в областях, містах Києві та Севастополі, а на території Автономної Республіки Крим - орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері захисту прав споживачів здійснюють державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечують реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і мають право накладати на суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, стягнення, передбачені статтею 23 цього Закону, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.
Положенням про Державну інспекцію України з питань захисту прав споживачів, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 р. № 465/2011, визначено, що Державна інспекція України з питань захисту прав споживачів (Держспоживінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра економічного розвитку і торгівлі України. Держспоживінспекція України входить до системи органів виконавчої влади і реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів. Держспоживінспекція України є спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів. Держспоживінспекція України відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, а також здійснює у межах своєї компетенції контроль за додержанням законодавства про рекламу. На виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку: вимагати від рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами надання документів, усних чи письмових пояснень, відео- та звукозаписів, іншої інформації, необхідної для здійснення Держспоживінспекцією України повноважень щодо контролю за додержанням законодавства про рекламу та накладати відповідно до законодавства адміністративні стягнення та застосовувати адміністративно-господарські санкції, застосовувати фінансові санкції до суб'єктів господарювання в разі порушення ними законодавства про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення.
Статтею 1 Закону України «Про рекламу» від 03.07.1996 р. № 270/96 - ВР (далі - Закон №270/96 - ВР), визначено, що реклама - це інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.
У відповідності до ст.7 Закону України «Про рекламу», основними принципами реклами є: законність, точність, достовірність, використання форм та засобів, які не завдають споживачеві реклами шкоди.
Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про рекламу», контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснюють у межах своїх повноважень центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами.
Частиною 2 ст. 26 Закону України «Про рекламу», визначено, що на вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов'язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.
Відповідно до п.12. ч. 1 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою. Інформація про продукцію повинна містити, зокрема, найменування та місцезнаходження виробника (виконавця, продавця) і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача, а також проводить ремонт і технічне обслуговування.
Згідно з ч.1, ч. 4 ст. 27 Закону України «Про рекламу» особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, за поданням державних органів, зазначених у статті 26 цього Закону, або самостійно у випадках, передбачених цією статтею, крім тих, які віднесено виключно до компетенції Антимонопольного комітету України та які регулюються законодавством з питань авторського права та суміжних прав, накладає штрафи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, на:
рекламодавців за вчинення дій, передбачених пунктом 1 частини другої цієї статті, - у розмірі п'ятикратної вартості розповсюдженої реклами;
виробників реклами за вчинення дій, передбачених пунктом 2 частини другої цієї статті, - у розмірі п'ятикратної вартості виготовлення реклами;
розповсюджувачів реклами за вчинення дій, передбачених пунктом 3 частини другої цієї статті, - у розмірі п'ятикратної вартості розповсюдження реклами.
Повторне вчинення перелічених порушень протягом року тягне за собою накладення штрафу у подвійному від передбаченого за ці порушення розмірі.
Відповідно до пунктів 8 - 12, 16, 18, 20 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 року № 693, накладати штрафи на рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами мають право Голова Держспоживінспекції, його заступники, начальники територіальних органів Держспоживінспекції та їх заступники. Підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (далі - справа) є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою Антимонопольного комітету, Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, Мінфіну, НКЦПФР або Держспоживінспекції та її територіальних органів. Протокол про порушення законодавства про рекламу подається Держспоживінспекції або її територіальним органам за місцем вчинення порушення. Протокол розглядається у місячний строк. За наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи. Справа розглядається у місячний строк з дня прийняття рішення про початок її розгляду. Справа розглядається за участю представника особи, щодо якої порушено справу. В разі його відсутності справу може бути розглянуто, якщо незважаючи на своєчасне повідомлення про місце і час розгляду справи не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення розгляду справи. За результатами розгляду справи приймається рішення, що оформляється у двох примірниках, один з яких залишається у Держспоживінспекції або її територіальному органі, другий - у 10-денний строк надсилається особі, стосовно якої було прийнято рішення, або видається її представникові під розписку. Сума штрафів за порушення законодавства про рекламу сплачується добровільно або стягується в судовому порядку відповідно до законодавства.
Відповідно до ч. 11 ст. 27 Закону України «Про рекламу», передбачено право на оскарження даного рішення.
Як було зазначено раніше, доказів оскарження рішення № 68 від 11.12.2014 року відповідачем не надано, а судом в порядку ст. 11 КАС України не встановлено.
На час розгляду справи рішення Інспекції про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу відповідачем не виконано.
За таких обставин суд вважає, що позивач при прийнятті Рішення № 68 від 11.12.2014 року діяв в межах своїх повноважень та у спосіб, визначений Законом України «Про рекламу» та Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 року №693.
Що стосується тверджень відповідача щодо подвійного накладення штрафних санкцій на Товариство з обмеженою відповідальністю «НЕЗАЛЕЖНА ЛАБОРАТОРІЯ ІНВІТРО» за одне і теж правопорушення, суд зазначає, що не приймає їх до уваги виходячи з наступного.
За таких обставин, суд вважає, що Рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу № 68 від 11.12.2014 року хоча і стосуються одного і того ж рекламного носія, що і в Рішенні № 54 від 01.09.2014 року, але прийнято на підставі інших норм Закону України «Про рекламу», у зв'язку із чим, відсутні підстави вважати, що відповідач був двічі притягнений до фінансової відповідальності за одне і теж правопорушення.
Відповідно до п.п. 24 п. 6 Положення про Державну інспекцію України з питань захисту прав споживачів, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 р. №465/2011, визначено, що Державна інспекція України з питань захисту прав споживачів (Держспоживінспекція України) має право звертатися до суду з позовами про стягнення до бюджету коштів у разі застосування відповідних адміністративно-господарських санкцій, зобов'язання вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.
Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідачем доказів виконання Рішення № 68 від 11.12.2014 року щодо сплати штрафу до суду не надано, рішення про накладення стягнення є чинним, у зв'язку із чим суд приходить до висновку про законність вимог Інспекції, а тому позов підлягає задоволенню.
Розподіл судових витрат слід здійснити з урахуванням вимог ст. 94 КАС України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області області до Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕЗАЛЕЖНА ЛАБОРАТОРІЯ ІНВІТРО» про стягнення штрафу - задовольнити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева