Справа № 515/2260/15-а
Суддя: Семенюк Л. А.
Дата ухвалення: 2016-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 515/2260/15-а
Провадження № 2-а/515/137/16
Татарбунарський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2016 року Суддя Татарбунарського районного суду Одеської області Семенюк Л.А., розглянувши адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до заступника директора Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_2 на дії службових осіб у звязку з притягненням до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

23.12.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом, який ухвалою судді Татарбунарського районного суду від 25.12.2015 року був залишений без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків при подачі позову, повязаних з несплатою судового збору. На виконання вказаної ухвали суду, позивачем надано заяву від 11.01.2016 року з долученням доказів сплати судового збору за подачу позову.

Згідно п.5 ч.1 ст.107 КАС України, суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до ст.99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач оскаржує постанову №208 від 03.04.2015 року по справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на приписи КУпАП, якими регламентовано порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Провадження дій щодо проведення перевірки, складання відповідного протоколу, що передують кінцевому рішенню у справі про адміністративне правопорушення, є невід'ємною частиною процедури щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою прокурора, особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч. 2 ст. 106 КАС України, на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

До позову долучено клопотання позивача ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на подання адміністративного позову, оскільки даний строк, на його думку, пропущено з поважної причини, в обґрунтування чого посилається на те, що він за щоденною господарською фермерською діяльністю, по своїй вині своєчасно не міг звернутись до суду.

При вирішенні вказаного клопотання, суддею враховується, що тривалість і правила обчислення строку звернення до суду визначаються за тими правилами, які були чинними на момент початку перебігу відповідного строку. Строк звернення до суду розпочинається і закінчується з урахуванням тієї тривалості, яка передбачалася на момент початку перебігу відповідного строку.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Слід зауважити, що інститут строку звернення до суду в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Реалізація права позивача на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною поведінкою.

Вирішуючи питання про поважність причин пропуску позивачем строку на звернення до суду із даними вимогами, суд враховує принцип верховенства права та судову практику Європейського Суду з прав людини, який у своїх рішеннях зазначає, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справа "Ілхан проти Туреччини" (№ 22277/93 від 27.06.2000 року §59, справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Згідно зі ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Поважними за змістом даної статті визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення з позовом до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, лише 23 грудня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом на дії службових осіб у звязку з притягненням до адміністративної відповідальності, оскаржуючи постанову №208 від 03.04.2015 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.7 ст.96 КУпАП. Проте, виходячи зі змісту позовної заяви та матеріалів справи, останньому про існування акта позапланової перевірки від 19.03.2015 року та протоколу про адміністративне правопорушення від цієї ж дати, на підставі яких була винесена оскаржувана ним постанова, було відомо ще в березні 2015 року, в підтвердження чого він долучає до позову акт обстеження споруди незавершеного будівництва, складеного за його ж участю 25 березня 2015 року, як доказ незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності. Також позивач в самому позові підтверджує факт отримання ним поштою акту, припису та протоколу по справі. Як вбачається з копії постанови №208, долученої до позову, примірник вказаного рішення відправлено ОСОБА_1 07.04.2015 року.

При вирішенні клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду, до уваги приймається також і та обставина, що будь-яких об'єктивних перешкод для своєчасного звернення за захистом своїх порушених прав до суду позивач не навів, а щоденна господарська фермерська діяльність, на яку посилається позивач у своєму клопотанні, ніяк не може вважатись обєктивно непереборною обставиною, більш того, вона залежала від волевиявлення самого позивача, який визнає в клопотанні, що по своїй вині своєчасно не звернувся до суду.

Відтак, судом не встановлено переконливих фактичних обставин, які б свідчили про дійсні істотні перешкоди чи труднощі для своєчасного звернення позивача до суду за захистом своїх прав. Доказів поважності причин тривалого пропуску строку звернення до суду позивач не надав.

Враховуючи наведене, а також те, що відсутні підстави вважати, що строк звернення до адміністративного суду пропущено з поважних причин, суд доходить висновку про залишення позову без розгляду.

Керуючись ст.ст.99,100,107 КАС України, суддя -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом - відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до заступника директора Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_2 на дії службових осіб у звязку з притягненням до адміністративної відповідальності - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Семенюк