Справа № 815/28/16
Суддя: Токмілова Л. М.
Дата ухвалення: 2016-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/28/16
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

06 січня 2016 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши матеріали адміністративного позову управління Пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області до приватного акціонерного товариства «Єреміївське» про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

04 січня 2016 року до суду надійшов адміністративний позов управління Пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області до приватного акціонерного товариства «Єреміївське» про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у розмірі 4 963, 16 грн.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства; 5) подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.3 ст. 106 КАС до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Судом встановлено, що в прохальній частині позовної заяви позивач просить суд звільнити Управління Пенсійного Фонду України в Роздільнянському районі Одеської області від сплати судового збору.

Крім того, разом з адміністративним позовом позивач також надав клопотання про звільнення від сплати судового збору або, у випадку відмови у зазначеному клопотанні, позивач просить відстрочити йому сплату судового збору до ухвалення судового рішення, згідно ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Клопотання мотивоване тим, що в редакції Закону України "Про судовий збір", що діяла до 01.09.2015 року, Пенсійний фонд України та його органи були звільнені від сплати судового збору, у зв'язку із чим бюджетом Пенсійного Фонду України на 2015 рік кошти на сплату судового збору не передбачені. Таким чином, позивач вказує, що управління ПФУ не має можливості сплатити судовий збір через відсутність, призначених для цієї мети коштів та, посилаючись на приписи ст. 8 Закону України "Про судовий збір", просить суд звільнити управління від сплати судового збору або відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення у справі.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття провадження у справі, розглянувши клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору/відстрочення сплати судового збору, суд дійшов наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 87 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. №3674-VI.

01 вересня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22.05.2015 р. №484-VIII, яким внесено зміни до Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. №3674-VI.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про судовий збір" в редакції від 01 вересня 2015 року, Пенсійний фонд України та його територіальні органи виключені з переліку осіб на яких поширюються пільги щодо сплати судового збору.

В свою чергу, за змістом ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Отже, підставою для звільнення від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони. Своє клопотання про звільнення від сплати судового збору позивач аргументує тим, що фінансування управління Пенсійного фонду щодо сплати судового збору не проводилось.

Оцінивши доводи, наведені в обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд вважає, що обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для звільнення позивача від законодавчо встановленого обов'язку зі сплати судового збору.

Крім того, відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" зобов'язано Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відсутні встановлені законом підстави для звільнення позивача від сплати судового збору.

Разом із тим, суд зазначає, що згідно вимог ч. 1 ст. 88 КАС України та за змістом ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Вивчивши доводи позивача, наведені в якості підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору та, враховуючи факт подачі позову державною установою, що фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, суд вважає можливим відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення по даній справі.

Однак, вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі, судом встановлено невідповідність даного позову вимогам ч. 3 ст. 106 КАС України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 106 КАС України, до позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, крім випадків подання адміністративного позову суб'єктом владних повноважень. Суб'єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов'язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу і третім особам копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Позивач у якості доказу надіслання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів надав до суду копію «Реєстру відправлених листів від 29.12.2015 року, поданих в ЦПЗ м. Роздільна, відправник УПФУ Роздільнянського району», в якому одним із адресатів вказано ПАТ «Єреміївське», Роздільнянський район, с. Кірове, вул. Залізнична, 67 . Також на аркуші вказаного Реєстру міститься фотокопія фіскального чеку ОД УДППЗ "УКРПОШТА" про оплату відправки за Списком №1311.

Разом із тим, копії вказаних документів не дають суду можливості пересвідчитись у надісланні позивачем на адресу відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів та перевірити вміст поштового відправлення, направленого відповідачу. Надані позивачем докази надіслання відповідачу копії позовної заяви з додатками не є належними.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Абзацом двадцять сьомим пункту 2 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року N 270, визначено, що документом, який підтверджує надання послуг поштового зв'язку, є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

З аналізу зазначеної норми вбачається, що розрахунковий документ, виданий поштовим відділенням, є доказом надання (оплати) послуг поштового зв'язку, проте він не дає можливості суду перевірити вміст поштового відправлення і не містить повної адреси одержувача.

Вміст поштового відправлення містить бланк опису вкладення, який згідно з пунктом 61 Правил надання послуг поштового зв'язку заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові.

З огляду на викладене та з урахуванням вимог частини третьої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України належним доказом надіслання суб'єктом владних повноважень відповідачу і третім особам у справі копії позовної заяви та доданих до неї документів може бути опис вкладення разом з розрахунковим документом.

Такої правової позиції додержується Вищий адміністративний суд України відповідно до інформаційного листа від 16.11.2011 N 2091/11/13-11.

Таким чином, позивач, як суб'єкт владних повноважень не надав належних та достатніх доказів щодо виконання свого обов'язку з надіслання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів, оскільки такими доказами є опис вкладення разом з розрахунковим документом, які позивачем не надані.

Отже, дослідивши матеріали адміністративного позову, суд дійшов висновку, що поданий Управлінням Пенсійного Фонду України в Роздільнянському районі Одеської області позов не відповідає вимогам, встановленим ст. 106 КАС України.

Згідно із ст. 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що адміністративний позов повинен бути залишений без руху, а позивачу надано термін для усунення недоліків шляхом приведення адміністративного позову у відповідність до приписів ст. 106 КАС України.

Керуючись ст. 106, ст. 108, ст. 160, ст. 165 КАС України, суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання управління Пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Адміністративний позов управління Пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області до приватного акціонерного товариства «Єреміївське» про стягнення заборгованості, - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність в п'ятиденний термін з дня отримання копії ухвали усунути недоліки та роз'яснити, що у разі не виконання вимог суду щодо усунення недоліків у визначений судом термін, позовну заяву разом з додатками буде повернуто позивачу відповідно до п.1 ч.3 ст. 108 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.М. Токмілова