Справа № 803/249/15-а
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2015-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року Справа № 876/3908/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Макарика В.Я.

суддів Большакової О.О., Глушка І.В.

за участю секретаря судового засідання Бедрій Х.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 06.03.2015р. по справі № 803/249/15-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламно-торгова фірма «Вишукана реклама» до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

10.02.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Рекламно-торгова фірма «Вишукана реклама» звернулося з позовом до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області в якому просило визнати протиправними дії Луцької ОДПІ та скасувати податкове повідомлення-рішення від 13.10.2014 № НОМЕР_1 про нарахування штрафу в розмірі 170 грн. за неподання податкової звітності з податку на додану вартість за липень 2014 року. Визнати протиправними дії Луцької ОДПІ та скасувати податкове повідомлення-рішення від 04.11.2014 № НОМЕР_2 про нарахування штрафу у розмірі 1020 грн. за повторне неподання податкової звітності з податку на додану вартість за серпень 2014 року. Визнати протиправними дії Луцької ОДПІ та скасувати податкову вимогу № 13287-25 від 09.12.2014 про стягнення податкового боргу на суму 1190 грн. Стягнути з відповідача на користь позивача 73,08 грн. витрати по оплаті судового збору.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 06.03.2015 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області від 13.10.2014 року № НОМЕР_1 та від 04.11.2014 року № НОМЕР_2.

Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області від 09.12.2014 року № 13287-25.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламно-торгова фірма «Вишукана реклама» (43008, м. Луцьк, вул. Мисливська, 12а, ) судові витрати у розмірі 182 (сто вісімдесят дві) грн. 70 коп.

Не погодившись із викладеними у вищевказаній постанові суду першої інстанції висновками, відповідач подав апеляційну скаргу і просить скасувати постанову суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм діючого законодавства, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи. Просить прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Апелянт свої вимоги мотивує тим, що на порушення п.49.18.1 пункту 49.18 статті 49, глави 2, розділу І, п.201.14 та п.201.15. статті 201, п.203.1, статті 203, розділу V Податкового кодексу України ТОВ «РТФ «Вишукана реклама» () неподано до Луцької ОДПІ ГУ Міндоходів у Волинській області податкову звітність: декларацію з податку на додану вартість за липень та серпень 2014 року та копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних до декларацій з ПДВ за липень-серпень 2014 року.

Таким чином встановлено порушення п.49.18.1 пункту 49.18 статті 49, глави 2, розділу І п.201.14 та п.201.15, статті 201, п.203.1, статті 203, п. 223.2 ст. 223 розділу V Податкового кодексу України ТОВ «РТФ «Вишукана реклама» () неподано де Луцької ОДПІ ГУ Міндоходів у Волинській області податкову звітність: декларацію з податку на додану вартість за липень-серпень 2014 року та копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних до декларацій з ПДВ за липень-серпень 2014 року.

Відповідальність платника передбачена пунктом 120.1 статті 120 глави 11 розділу II Податкового кодексу України.

Враховуючи вищенаведене, апелянт вважає, що оскаржувані повідомлення рішення є правомірними та винесені відповідно до вимог чинного законодавства, а тому підстави для задоволення позовних вимог були відсутні.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності згідно із ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, в межах викладених в них доводів, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 19.09.2014 року Луцької ОДПІ на підставі п. 200.10 статті 200 розділу V Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку терміну подання податкової звітності з податку на додану вартість за липень 2014 року ТзОВ «Рекламно-торгова фірма «Вишукана реклама».

За результатами перевірки складено акт від 19.09.2014 року № 7881/15.1/39154249, яким встановлено порушення підпункту 49.18.1 пункту 49.18 статті 49, пункту 201.14 та 201.15 статті 201, пункту 203.1 статті 203, пункту 223.2 статті 223 Податкового кодексу України, а саме ТзОВ «Рекламно-торгова фірма «Вишукана реклама» не подано до Луцької ОДПІ податкову звітність: декларацію з податку на додану вартість за липень 2014 року та копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних до декларації з ПДВ за липень 2014 року.

13.10.2014 року Луцькою ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1, яким на позивача накладено штраф у розмірі 170 грн.

13.10.2014 року посадовою особою Луцької ОДПІ на підставі п. 200.10 статті 200 розділу V Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку терміну подання податкової звітності з податку на додану вартість за серпень 2014 року ТзОВ «Рекламно-торгова фірма «Вишукана реклама», про що складено акт від 13.10.2014 року № 8256/15.1/39154249, яким встановлено порушення підпункту 49.18.1 пункту 49.18 статті 49, пункту 201.14 та 201.15 статті 201, пункту 203.1 статті 203, пункту 223.2 статті 223 Податкового кодексу України, а саме ТзОВ «Рекламно-торгова фірма «Вишукана реклама» не подано до Луцької ОДПІ податкову звітність: декларацію з податку на додану вартість за серпень 2014 року та копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних до декларації з ПДВ за серпень 2014 року. Як вбачається з доводів Луцької ОДПІ, наведених у запереченні на адміністративний позов, підставою для неприйняття податкової звітності з ПДВ за серпень 2014 року стало розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів від 08.05.2014 року №1.

04.11.2014 року Луцькою ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2, яким на позивача накладено штраф у розмірі 1020 грн.

09.12.2014 року Луцькою ОДПІ винесено податкову вимогу № 13287-25, якою визначено обов`язок року ТзОВ «Рекламно-торгова фірма «Вишукана реклама» сплатити до бюджету узгоджене грошове зобов`язання по податку на додану вартість у сумі 1190 грн.

Відповідно до пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною.

Судом першої інстанції встановлено, що 08.05.2014 року між Луцькою ОДПІ та ОСОБА_1, директором ТзОВ «Рекламно-торгова фірма «Вишукана реклама», було укладено договір № 1 про визнання електронних документів, предметом якого є визнання податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з податку на додану вартість та інших звітних податкових документів), поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу.

19.08.2014 року ТзОВ «Рекламно-торгова фірма «Вишукана реклама» подало до Луцької ОДПІ в електронному вигляді податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2014 року та реєстр отриманих та виданих податкових накладних за липень 2014 року, що підтверджується квитанціями № 2 про прийняття податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2014 року та № 2 про прийняття реєстру отриманих та виданих податкових накладних за липень 2014 року.

Листом від 21.08.2014 року № 12297/10/03-18-18-01 Луцька ОДПІ повідомила позивача про те, що відповідно до положень ст.ст. 651, 653, 654 Цивільного кодексу України розриває договір про визнання електронних документів від 08.05.2014 року № 1, а податкова звітність, подана засобами телекомунікаційного зв'язку, вважається не прийнятою.

04.09.2014 року позивач повторно поштою направив на адресу відповідача податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2014 року з додатками та реєстр отриманих та виданих податкових накладних за липень 2014 року.

12.09.2014 року Луцька ОДПІ повідомила позивача про відмову у прийнятті податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2014 року та реєстру отриманих та виданих податкових накладних за липень 2014 року, оскільки допущено порушення вимог наказу Міністерства доходів і зборів України від 13.11.2013 року № 678 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість».

Не погоджуючись з діями Луцької ОДПІ щодо неприйняття декларації з податку на додану вартість за липень 2014 року позивач оскаржив їх у судовому порядку.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 13.10.2014 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.03.2015 року, визнано протиправною відмову Луцької ОДПІ у прийнятті податкової декларації ТзОВ «Рекламно-торгова фірма «Вишукана реклама», викладену у листі від 21 серпня 2014 року № 12297/10/03-18-18-01, а податкову декларацію за липень 2014 року такою, що подана ТзОВ «Рекламно-торгова фірма «Вишукана реклама» у день її фактичного отримання Луцькою ОДПІ - 19.08.2014 року; визнано протиправними дії Луцької ОДПІ щодо розірвання договору про визнання електронних документів від 08.05.2014 року № 1, про що викладено у листі від 21.08.2014 року № 12297/10/03-18-18-01.

Відповідно до частини 1 статті 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що ТзОВ «Рекламно-торгова фірма «Вишукана реклама» податкова декларація з податку на додану вартість за липень 2014 року подана у встановлений законом строк, а тому податкове повідомлення-рішення Луцької ОДПІ від 13.10.2015 року № НОМЕР_1 яким на позивача накладено штраф у розмірі 170 грн. за ніби-то неподання такої декларації є протиправним та підлягає скасуванню.

Суд апеляційної інстанції погоджується із зазначеним судом першої інстанції щодо позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 04.11.2014 року № НОМЕР_2 та податкової вимоги від 09.12.2014 року № 13287-25, а саме: 10.09.2014 року ТзОВ «Рекламно-торгова фірма «Вишукана реклама» було направлено відповідачу поштою податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2014 року, додаток 2 до податкової декларації з податку на додану вартість «Довідка про залишок суми від'ємного значення попередніх податкових періодів, що залишається непогашеними після бюджетного відшкодування, отриманого у звітному податковому періоді та підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду за серпень 2014 року», додаток 3 до податкової декларації з податку на додану вартість «Розрахунок суми бюджетного відшкодування за серпень 2014 року», реєстр виданих та отриманих податкових накладних за серпень 2014 року, що підтверджується описом вкладення з відміткою дати поштового відділення - 10.09.2014 року та повідомленням про вручення поштового відправлення.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 13.10.2014 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.03.2015 року визнано протиправними дії Луцької ОДПІ щодо розірвання договору про визнання електронних документів від 08.05.2014 року № 1, про що викладено у листі від 21.08.2014 року № 12297/10/03-18-18-01, а отже підстави для неприйняття податкової звітності за серпень з мотивів розірвання договору є такими, що суперечать фактичним обставинам справи.

Пунктом 49.3 статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: особисто платником податків або уповноваженою на це особою; надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до пункту 49.5 статті 49 Податкового кодексу України у разі надсилання податкової декларації поштою, платник податку зобов'язаний здійснити таке відправлення на адресу відповідного контролюючого органу не пізніше ніж за десять днів до закінчення граничного строку подання податкової декларації, визначеного цією статтею, а при поданні податкової звітності в електронній формі, - не пізніше закінчення останньої години дня, в якому спливає такий граничний строк.

Взявши до уваги вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем дотримано порядок та строки, визначені нормами чинного законодавства, для подання податкової звітності за серпень 2014 року, тому застосування контролюючим органом до платника податків штрафу за неподання такої звітності є необґрунтованим та протиправним, відтак, податкове повідомлення-рішення від 04.11.2014 року № НОМЕР_2 підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно вимог абзаців 1, 4 пункту 56.18 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 06.03.2015р. по справі № 803/249/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: В.Я. Макарик

Судді: О.О. Большакова

ОСОБА_2