Справа № 289/1738/15-а
Суддя: Невмержицький І. М.
Дата ухвалення: 2016-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження2-а/289/6/16
Справа №289/1738/15-а
Рядок статистичного звіту 3
ПОСТАНОВА

іменем України

11.01.2016

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Невмержицького І.М.,

при секретарі Шуба В.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Радомишль справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (позивач) до Управління Пенсійного фонду України в Радомишльському районі Житомирської області (відповідач) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, призначити пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку на п»ять років як батьку, який утримує дитину-інваліда дитинства, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.07.2015 він звернувся до Відповідача із заявою про призначення йому дострокової пенсії за віком відповідно до абзаців 4, 5 п. З розділу XV "Прикінцеві положення" ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Рішенням комісії управління Пенсійного фонду України в Радомишльському районі Позивачеві було відмовлено у призначенні пенсії в зв'язку з тим, що його дружина - ОСОБА_3, мати інваліда з дитинства - доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, вже використала право на призначення пенсії до досягнення віку, передбаченого ст. 26 вищезазначеного Закону і він права на призначення даного виду пенсії не має.

Крім того, представниками Відповідача були перевірені документи та встановлено що позивач на день звернення до Відповідача мав вік у 55 років (13.07.2015 року), а страховий стаж Позивача на момент звернення складав повних 25 років. Одночасно на обліку в УПФУ в Радомишльському районі як отримувач пенсії по другій групі інвалідності загального захворювання перебувала дружина Позивача - ОСОБА_3, мати інваліда з дитинства - доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 14 березня 1997 року у віці 39 років за місцем свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2 (що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії 1-ТП за №191397, виданого відділом РАЦС Радомишльського РУЮ в Житомирській області). При житті мати дитини-інваліда не надала згоди щодо призначення позивачу пенсії як батькові дитини-інваліда так як вона не використала своє право на призначення пенсії з зазначених підстав і передчасно померла, а тому він вимушений звернутися до суду з позовом про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, а саме: призначити та виплачувати пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку на п»ять років як батьку, який утримує дитину-інваліда дитинства.

В судовому засіданні Позивач підтримав позовні вимоги з підстав викладених в ньому, просив його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала, заперечила проти його задоволення, вважає, що дружиною Позивача право на пенсію з зазначених підстав вже використане, а тому просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 травня 1987 року відділом ЗАГС в Радомишльському районі Житомирської області був укладений шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, актовий запис за №49, після реєстрації шлюбу дружина залишила за собою дошлюбне прізвище - ОСОБА_3 (Свідоцтво про шлюб серії 11-ТП за №269064 від 12.05.1987 р., арк.спр. 10).

Також встановлено судом, що ОСОБА_4 народилася 29 грудня 1987 року в м. Радомишль Житомиської області і в свідоцтві про народження її батьками були записані: батько ОСОБА_1, мати ОСОБА_3 (Свідоцтво про народження серії 1-ТП за № 278312 від 09.02.1988 року, арк.спр. 11).

Рішенням Коростишівської ВТЕК від 22 листопада 1978 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, визнана інвалідом другої групи загального захворювання, яка в подальшому неодноразово переосвідувалася (арк.спр.13,14).

Дружина Позивача ОСОБА_3, мати інваліда з дитинства - доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 14 березня 1997 року у віці 39 років за місцем свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2 (що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії 1-ТП за №191397, виданого відділом РАЦС Радомишльського РУЮ в Житомирській області).

Із заяви про призначення/перерахунок пенсії від 29 липня 2015 року, поданою Позивачем до Відповідача та перевіреною в ній інформацією спеціалістом Відповідача вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, є батьком та утримує дитину-інваліда другої групи з дитинства ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, при цьому ніде не працює, не є ПП та не займається будь-якою комерційною або фінансовою діяльністю (арк.спр. 15).

З записів трудової книжки позивача, перевіреної представником Відповідача вбачається, що останній має безперервний страховий стаж, який становить більше 25 років (арк.спр. 16).

Відповідно вимог статті 26 Закону України «Про загально-обов»язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення чоловіками 60 років, жінками - 55 років та наявності страхового стажу ке менше п'яти років.

Згідно ст. 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення" жінки, які народили 5 і більше дітей, виховали їх до 8-ми річного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на пенсію після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 15 років із зарахуванням до стажу часу догляду за дітьми. При цьому до числа інвалідів з дитинства належать діти-інваліди віком до 16 років, які мають право на одержання соціальної пенсії. У разі відсутності матері, коли виховання дитини-інваліда здійснювалось його батьком, йому призначається пенсія за віком після досягнення 55 років при стажі роботи 20 років. З 01.01.2004 набрав чинності Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", де п. 3 розд. XV "Прикінцеві положення" якого було передбачено аналогічну правову норму про право багатодітних жінок на дострокову пенсію за віком, у разі відсутності матері, якщо виховання 5 і більше дітей чи дитини-інваліда здійснювалось батьком, то йому призначається дострокова пенсія за віком, але не раніше ніж за 5 років до досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону, за наявності не менше 20 років страхового стажу. Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", що набрав чинності з 01.01.2006 у абзаці 5 п. 3 розд. XV "Прикінцеві положення" було внесено зміни, згідно з якими за вибором матері або у разі її відсутності, якщо виховання 5 і більше дітей чи дитини-інваліда здійснювалось батьком, останньому призначається дострокова пенсія за віком, але не раніше ніж за 5 років до досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 2 6 цього Закону, за наявності не менше 20 років страхового стажу.

Тобто, суд вважає, що своє право на отримання пенсії з підстав, передбачених абзацом четвертим пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», дружина позивача не використовувала та передчасно померла, і саме Позивач здійснював виховання та утримував дитину-інваліда дитинства.

При цьому абзацом 5 пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено спеціальне суб'єктивне право батька (за вибором матері), як одного з членів подружжя, що здійснювало виховання дитини-інваліда, на призначення дострокової пенсії за віком, і допустимість реалізації цього права не може ставитися в залежність від реалізації матір'ю свого права на призначення дострокової пенсії по інвалідності, передбаченого іншими нормами законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 19, 46, 124 Конституції України, абзацу 5 пункту 3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 6-14, 17, 71, 94, 159- 163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Радомишльському районі Житомирської області - задовольнити в повному обсязі:

1. Визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в Радомишльському районі Житомирської області щодо нарахування та виплати пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку як батьку інваліда з дитинства.

2. Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Радомишльському районі Житомирської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку на п»ять років як батьку інваліда з дитинства, відповідно до абзацу 5 пункту 3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з дати звернення до Відповідача, тобто з 29.07.2015.

3. Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Радомишльському районі Житомирської області виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку як батьку інваліда з дитинства з 29.07.2015, відповідно до абзацу 4,5 пункту 3 прикінцевих Положень Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування".

Стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати в сумі 487,20 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Радомишльський районний суд Житомирської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги, а у разі застосування судом ч. З ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні в той же строк з дня отримання її копії.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя І.М. Невмержицький