Справа № 817/3175/15
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 року 13 год. 25 хв.Справа № 817/3175/15 м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., за участю: секретаря судового засідання Єрмошкіної Л.І.; представника позивача ОСОБА_1 (довіреність від 16 грудня 2015 року); представника відповідача ОСОБА_2 (довіреність від 10 грудня 2015 року); розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Рівнеазот» до Міжрегіонального головного управління ДФС Центрального офісу з обслуговування великих платників про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов Публічного акціонерного товариства «Рівнеазот» (далі іменується позивач) до Міжрегіонального головного управління ДФС Центрального офісу з обслуговування великих платників (далі іменується відповідач), в якому позивач, з урахуванням заяви про зміну предмета і підстав позову, просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 21.09.2015 № та №.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що спірні податкові повідомлення-рішення суперечать приписам частини 3 статті 2 КАС України, оскільки за відсутності визначених законом підстав покладають на платника податків додатковий обовязок по сплаті грошового зобовязання на користь Державного бюджету України. Так, позивач посилається на безпідставність висновків фіскального органу щодо порушення ним приписів Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.08.1994 №185/94-ВР, за зовнішньоекономічними контрактами, та порушення вимог пункту 1 статті 9 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19.02.1993 №15-93.

Ухвалою судді від 23.10.2015 відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання, призначене на 22.12.2015, прибув представник позивача, підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

До суду також прибув представник відповідача, заперечив проти позову та вказав, що спірні податкові повідомлення-рішення є обґрунтованими та такими, що не підлягають скасуванню. Відповідач зазначає, що позивачем порушено норми Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.08.1994 №185/94-ВР, за зовнішньоекономічними контрактами, та порушення вимог пункту 1 статті 9 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19.02.1993 №15-93, по розрахунках за зовнішньоекономічними контрактами. Просив суд відмовити позивачу у задоволенні заявлених позовних вимог повністю.

На підставі частини 3 статті 160 КАС України, вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні 22.12.2015.

Відповідно до статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного зясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та зясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Рівнеазот» пройшло процедуру державної реєстрації, а відтак набуло правового статусу субєкта господарювання в розумінні частини 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» від 15.05.2003 №755-IV (далі іменується Закон України №755-IV); перебуває на обліку у Міжрегіональному головному управлінні ДФС Центральному офісі з обслуговування великих платників (статті 63, 64 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі іменується ПК України)); та зареєстроване за юридичною/податковою адресою: 33017, місто Рівне-17 (стаття 45 ПК України, статті 1, 17, 18 Закону України №755-IV).

На підставі направлення від 27.07.2015 №526, виданого Міжрегіональним головним управлінням ДФС Центральним офісом з обслуговування великих платників, ОСОБА_3 головним державним ревізором-інспектором відділу податкового супроводження підприємств хімічної та медичної промисловості управління матеріальної сфери виробництва, на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України, та відповідно до наказу Міжрегіонального головного управлінням ДФС Центрального офісу з обслуговування великих платників від 10.07.2015 №615, фахівцями фіскального органу проведена документальна позапланова виїзна перевірка Публічного акціонерного Товариства «Рівнеазот», за результатами якої складено ОСОБА_4 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Публічного акціонерного Товариства «Рівнеазот» () з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій за контрактами: від 10.03.2011р. №393, від 16.05.2014р. №б/н, від 02.07.2014р. №б/н, від 10.04.2014р. №756-14-040, від 19.06.2014р. №756-14-055, від 23.06.2014р. №756-14-057, від 26.06.2014р. №756-14-058, від 18.07.2014р. №756-14-063, від 28.07.2014р. №756-14-064, від 04.08.2014р. №756-14-065, від 18.08.2014р. №756-14-066, від 01.09.2014р. №756-14-067,від 03.09.2014р. №756-14-068, від 04.09.2014р. №756-14-069, від 09.09.2014р. №756-14-070, від 10.09.2014р. №756-14-071, від 12.09.2014р. №756-14-072, від 29.09.2014р. №756-14-073, від 10.10.2014р. №756-14-74, від 10.11.2014р. №756-14-075, від 12.11.2014р. №756-14-076, від 17.11.2014р. №756-14-077, від 18.11.2014р. №756-14-078, від 20.11.2014р. №756-14-079, від 20.11.2014р. №756-14-080, від 24.11.2014р. №756-14-081, від 05.12.2014р. №756-14-083, від 24.12.2014р. №756-14-085, від 29.12.2014р. №756-14-086, від 30.12.2014р. №756-14-087, від 05.01.2015р. №756-15-001, від 05.01.2015р. №756-15-002, від 21.01.2015р. №756-15-003, від 21.01.2015р. №756-15-004, від 22.01.2015р. №756-15-005, від 02.02.2015р. №756-15-006 згідно листів уповноваженого банку ПАТ «Комерційний Банк «НАДРА» від 07.07.2014р. №50/1653, від 07.11.2014р. №1-4-16337, від 08.12.2014р. №1-10-18686, від 09.01.2015р. №1-4-203, від 09.01.2015р. №1-4-204, від 05.02.2015р. №1-10-1884, від 05.02.2015р. №1-10-1883, від 05.03.2015р. №1-10-4220, від 06.05.2015р. №1-10-10974, від 07.04.2015р. №1-4-8355, та банку АБ «Кліринговий дім» від 05.06.2015р. №05-04/1850» від 31.08.2015 №909/28-10-40-30/05607824 (далі іменується ОСОБА_4 перевірки) (а.с. 25).

На підставі ОСОБА_4 перевірки, фіскальним органом винесені податкові повідомлення-рішення від 21.09.2015 №, яким нараховано суму грошового зобовязання за платежем пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, у розмірі 1020 грн. 00 коп. (а.с. 5), та від 21.09.205 №, яким нараховано суму грошового зобовязання за платежем пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, у розмірі 2834818 грн. 29 коп. (а.с. 23).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених субєктом владних повноважень в основу спірних податкових повідомлень-рішень від 21.09.2015, а також суджень, відображених контролюючим органом в ОСОБА_4 перевірки від 31.08.2015 №909/28-10-40-30/05607824, на відповідність вимогам частини 3 статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку, суд зазначає наступне.

В ОСОБА_4 перевірки вказано про порушення позивачем термінів розрахунків згідно статті 1, статті 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.08.1994 №185/94-ВР (із змінами та доповненнями) (далі іменується Закон України №185/94-ВР), за зовнішньоекономічними контрактами, та порушення вимог пункту 1 статті 9 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19.02.1993 №15-93 (із змінами та доповненнями) (далі іменується Декрет №15-93), а саме невиконання ПАТ «РІВНЕАЗОТ» вимог щодо декларування валютних цінностей та іншого майна.

Не погоджуючись з висновками ОСОБА_4 перевірки ПАТ «РІВНЕАЗОТ» 09.09.2015 подало письмово свої заперечення за №3685.

21.09.2015 відповідачем надано відповідь за вх. №3066, у якій вказувалось, що ПАТ «РІВНЕАЗОТ» за період з 01.01.2014 по 01.07.2015 порушено вимоги валютного законодавства, в частині несвоєчасного звернення резидента до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості з нерезидента та в частині порушення порядку декларування валютних цінностей, доходів та майна, що належить резиденту України і знаходиться за її межами, що призвело до нарахування пені в сумі 2 834 818 грн. 29 коп., та застосування штрафних санкцій в розмірі 1020 грн. 00 коп.

Фіскальний орган також повідомляв, що заперечення платника податків на ОСОБА_4 перевірки №909/28-10-40-30/05607824 від 31.08.2015 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 21.09.2015 №, судом встановлено наступне.

В ОСОБА_4 перевірки (стор. 31) зазначається, що ПАТ «РІВНЕАЗОТ» укладено експортний контракт №756-14-071 від 10.09.2014 з компанією «NF Trading AG» (Швейцарія) на поставку вапняно-аміачної селітри в вересні-грудні 2014 р. (далі - Товар), відповідно до Специфікації.

Загальна сума контракту 271 440,00 дол. США +/- 5%; умови поставки DAP Батево/Еперешке (Інкотермс - 2010); умови оплати оплата Товару здійснюється протягом 90 календарних днів з моменту поставки партії Товару на основі виставленого Продавцем рахунку; валюта платежу долар США, Євро; Кількість поставленого Товару, за умовами Контракту, становить 1 044,00 метричних тонн +/- 5%, в 500 кг биг-бегах; ціна 1 (однієї) метричної тонни становить 260 дол. США.

Всі спірні питання, які можуть виникнути в процесі виконання Контракту, будуть вирішуватися на основі взаємних домовленостей. Якщо сторони не дійшли згоди, то спірні питання передаються на розгляд та вирішення до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України. Розгляд спірних питань вищезазначеним судовим органом здійснюється відповідно до Регламенту Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України.

При цьому, в ході перевірки встановлено, що в ході виконання контракту №756-14-071 від 10.09.2014 порушено статтю 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 №185/94-ВР (далі іменується Закон України №185/94-ВР), а саме, за поставлений Товар, згідно валютних митних декларацій: №15305 від 29.09.2014 на суму 135 720,00 дол. США; граничний термін надходження грошових коштів (повернення Товару) 28.12.2014; №15308 від 29.09.2014 на суму 135 720,00 дол. США; граничний термін надходження грошових коштів (повернення Товару) 28.12.2014; на граничну дату оплати, на поточний рахунок ПАТ «РІВНЕАЗОТ» кошти не надходили.

Внаслідок невиконання нерезидентом умов вищевказаної угоди, ПАТ «РІВНЕАЗОТ» звернулося до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України з позовною заявою (вх. МКАС №4368 від 30.12.2014) про стягнення заборгованості з «NF Trading AG» в розмірі 271440,00 дол. США по контракту № 756-14-071 від 10.09.2014.

Постановою Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України справу за №686ш/2014 щодо стягнення заборгованості з нерезидента «NF Trading AG» в розмірі 271440,00 дол. США прийнято до провадження 30.12.2014.

В ОСОБА_4 перевірки наявний висновок, що оскільки, граничний термін надходження грошових коштів (повернення Товару) по вищезазначених МД на суму 271440,00 дол. США 28.12.2014, а позовна заява щодо стягнення заборгованості з нерезидента «NF Trading AG» по контракту №756-14-071 прийнята до розгляду 30.12.2014, перевіркою встановлено порушення статті 1 Закону України №185/94-ВР, а саме позовну заяву (вх. МКАС №4368 від 30.12.2014) щодо стягнення заборгованості з нерезидента «NF Trading AG» подано до розгляду судом несвоєчасно, з порушенням законодавчо встановлених термінів розрахунку на 1 день (29.12.2015).

В результаті МГУ ДФС Центральний офіс з ОВП на підставі частини 1 статті 4 Закону України №185/94-ВР нараховано пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної валютної виручки (вартості недопоставленого Товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості (розрахунок наведено в Додатку № 3 до ОСОБА_4 перевірки).

Відповідно до приписів частини 1 статті 1 Закону України №185/94-ВР, виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

ОСОБА_4 з частиною 3 статті 1 Закону України №185/94-ВР, Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Пунктом 1 постанови Правління Національного банку України «Про врегулювання ситуації на валютному ринку України» №515 від 20.08.2014, яка діяла у період з 21.08.2013 по 21.11.2014, та аналогічних постанов №734 від 20.11.2014, яка діяла у період з 22.11.2014 по 02.12.2014; №758 від 01.12.2014, яка діяла у період з 03.12.2014 по 03.03.2015; № 160 від 03.03.2015, яка діяла у період з 04.03.2015 по 03.06.2015, запроваджено правило відповідно до якого розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Відповідно до статті 4 Закону України №185/94-ВР, порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка від суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості.

За правилами пункту 3.2 Інструкції «Про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями» затвердженої постановою Правління Національного банку України від 24.03.1999 №136, відлік законодавчо встановленого строку розрахунків банк починає з наступного календарного дня після дня здійснення операцій.

Враховуючи викладене, початком відліку законодавчо встановленого терміну розрахунків в іноземній валюті при здійсненні резидентами України експортних операцій є наступний календарний день після дати здійснення поставки продукції.

В розумінні положень пункту 1.1 Інструкції «Про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями», днем виникнення порушення є перший день після закінчення встановленого законодавством строку розрахунків за експортною, імпортною операцією або строку, встановленого відповідно до раніше одержаних за цією операцією висновків.

Передбачено також, що у випадку, коли спеціальними законами України встановлено строки розрахунків, які відрізняються від визначених статтями 1 і 2 Закону України №185/94-ВР, то банк при здійсненні контролю за дотриманням резидентом таких строків керується нормами цих законодавчих актів (пункт 1.7 Інструкції №136).

При цьому, слід наголосити, що ні положеннями Закону України №185/94-ВР, ні нормами Інструкції №136, ні вищевказаними постановами Національного банку України не врегульовано питання обчислення строків розрахунків за експортними, імпортними операціями, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день.

Вирішуючи питання щодо правомірності перенесення граничного дня строку розрахунків за експортно-імпортними операціями, МГУ ДФС Центральний офіс з ОВП повинен був виходити з того, що ані Законом, ані Інструкцією №136 не встановлено заборони чи обмежень щодо застосування загальних положень обчислення строків, визначених ЦК України.

Так, згідно із частиною 1 статті 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина 1 статті 252 ЦК України).

У відповідності до статті 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Закінчення перебігу строку встановлено положеннями статті 254 ЦК України, зокрема частина 5 якої визначає, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Крім того, в розумінні положень підпункту 14.1.133 пункту 14.1 статті 14 ПК України, операційний (банківський) день частина робочого дня, протягом якої приймаються документи на переказ та на їх відкликання і, за наявності технічної можливості, здійснюється їх обробка, передача та виконання.

За змістом положень пункту 49.20 статті 49 ПК України, якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем.

Статтею 56 ПКУкраїни врегульовано питання оскарження рішення контролюючих органів.

У відповідності до пункту 56.13 вказаної статті ПК України, у разі коли останній день строків, зазначених у цій статті, припадає на вихідний або святковий день, останнім днем таких строків вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем.

У відповідності до пункту 94.10 статті 94 ПК України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом. Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні.

Пунктом 183.6 статті 183 ПК України визначено, що у разі якщо останній день строку подання заяви про реєстрацію платником податку на додану вартість припадає на вихідний, святковий або неробочий день, останнім днем строку вважається наступний за вихідним, святковим або неробочим робочий день.

Таким чином, аналіз вказаних положень ПК України, свідчить про те, що норми податкового законодавства при обрахунку строків передбачають перенесення останнього дня строку, який припадає на вихідний, святковий або неробочий день, на наступний за ним робочий день.

Слід зазначити, що при розгляді питань про нарахування пені за порушення строків розрахунків в іноземній валюті застосуванню підлягають також положення Європейської конвенції про обчислення строків ETS-076 від 16.05.1972 (далі іменується Конвенція).

У Конвенції застосовується термін «dies ad quem», який означає день, у який строк спливає (стаття 2 Конвенції).

ОСОБА_4 із статтею 5 Конвенції, «якщо dies ad quem строку, до спливу якого має бути здійснена та чи інша дія, припадає на суботу, неділю, офіційне свято чи день, який вважається офіційним святом, встановлений строк подовжується на перший робочий день, який настає після них».

Таким чином, якщо граничний строк проведення розрахунків за експортно-імпортними операціями припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем такого строку слід вважати наступний після них робочий (банківський) день.

Отже, оскільки граничний термін надходження грошових коштів від компанії «NF Trading AG» (Швейцарія) (заборгованість в розмірі 271 440,00 дол. США по контракту №756-14-071) припадає на 28.12.2014 (неділя вихідний), то така господарська операція є об'єктивно неможливою, а тому останній день строку в даному випадку повинен бути перенесений на 29.12.2014 (понеділок), тобто наступний робочий день.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України №185/94-ВР, у разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується.

Відповідачем в ОСОБА_4 перевірки вірно встановлено, що постановою Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України справу за №686ш/2014 щодо стягнення заборгованості з нерезидента «NF Trading AG» в розмірі 271 440,00 дол. США прийнято до провадження 30.12.2014, тобто наступного дня після граничної дати валютного контролю, а тому пеня за порушення строків передбачених статтями 1, 2 Закону України №185/94-ВР не повинна нараховуватись.

Відтак, не ґрунтується на нормах чинного законодавства та є безпідставним висновок ОСОБА_4 перевірки щодо порушення позивачем положень статті 1 Закону України №185/94-ВР, в частині несвоєчасно отриманої валютної виручки в сумі 271 440,00 дол. США по контракту № 756-14-071 від 10.09.2014, укладеному з компанією «NF Trading AG».

З аналогічних підстав в ОСОБА_4 перевірки містяться висновки фіскального органу щодо виявлених порушень по наступних контрактах: № 756-14-075 від 10.11.2014 р. з компанією «NF Trading AG» на поставку аміачної селітри в листопаді 2014 року жовтні 2015 року відповідно до Специфікації.

ОСОБА_4 перевірки встановлено, що в ході виконання контракту № 756-14-075 від 10.11.2014 порушено статтю 1 Закону України №185/94-ВР, а саме, кошти за поставлений Товар, згідно ВМД № 1110 від 09.02.2015р. на суму 278 850,00 дол. США на граничну дату оплати, на поточний рахунок ПАТ «РІВНЕАЗОТ» не надходили.

В ОСОБА_4 перевірки зроблено висновок, що оскільки, граничний термін надходження грошових коштів (повернення Товару) по вищезазначеній МД №1110 на суму 278 850,00 дол. США 10.05.2015, а позовна заява щодо стягнення заборгованості з нерезидента «NF Trading AG» по контракту № 756-14-075 прийнята до розгляду 12.05.2015, перевіркою встановлено порушення статті 1 Закону України №185/94-ВР, а саме позовну заяву (вх. МКАС № 1823 від 12.05.2015) щодо стягнення заборгованості з нерезидента «NF Trading AG» подано до розгляду судом несвоєчасно, з порушенням законодавчо встановлених термінів розрахунку на 1 день (11.05.2015).

Однак, такий висновок є необґрунтованим. Оскільки граничний термін надходження грошових коштів від компанії «NF Trading AG» (Швейцарія) (заборгованість в розмірі 278 850,00 дол. США по контракту № 756-14-075) припадає на 10.05.2015 (неділя вихідний) то така господарська операція є об'єктивно неможливою, а тому останній день строку в даному випадку повинен бути перенесений на 11.05.2015 (понеділок), наступний робочий день.

Водночас, слід зазначити, що оскільки офіційний святковий день 9 травня - День перемоги над нацизмом у Другій світовій війні (стаття 73 Кодексу законів про працю України) припадав на суботу, то вихідний день переносився на понеділок 11 травня, а отже, останній день строку валютного контролю для надходження грошових коштів від компанії «NF Trading AG» (Швейцарія) по контракту № 756-14-075 в даному випадку повинен бути перенесений на 12.05.2015 (вівторок), тобто перший робочий день.

В ОСОБА_4 перевірки вірно встановлено, що постановою Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України справу за № 306ш/2015 щодо стягнення заборгованості з нерезидента «NF Trading AG» в розмірі 278 850,00 дол. США прийнято до провадження 12.05.2015, тобто в день граничної дати валютного контролю, а тому пеня за порушення строків передбачених статтями 1, 2 Закону України №185/94-ВР не повинна нараховуватись.

По контракту №756-14-079 від 20.11.2014 з компанією «NF Trading AG» на поставку вапняно-аміачної селітри відповідно до Специфікації.

ОСОБА_4 перевірки встановлено, що в ході виконання контракту №756-14-079 від 20.11.2014 порушено статтю 1 Закону України №185/94-ВР, а саме, кошти за поставлений Товар, згідно ВМД № 4175 від 15.12.2014 на суму 1122000,00 дол. США на граничну дату оплати, на поточний рахунок ПАТ «РІВНЕАЗОТ» не надходили.

В ОСОБА_4 перевірки зроблено висновок, що оскільки, граничний термін надходження грошових коштів (повернення Товару) по вищезазначеній МД №4175 на суму 1122000,00 дол. США 15.03.2015, а позовна заява щодо стягнення заборгованості з нерезидента «NF Trading AG» по контракту № 756-14-079 прийнята до розгляду 17.03.2015, перевіркою встановлено порушення статті 1 Закону України №185/94-ВР, а саме позовну заяву (вх. МКАС № 962 від 17.03.2015) щодо стягнення заборгованості з нерезидента «NF Trading AG» подано до розгляду судом несвоєчасно, з порушенням законодавчо встановлених термінів розрахунку на 1 день (16.03.2015).

Однак, такий висновок фіскального органу є помилковим, оскільки в даному випадку граничний термін надходження грошових коштів від компанії «NF Trading AG» (Швейцарія) (заборгованість в розмірі 1122000,00 дол. США по контракту №756-14-079) припадає на 15.03.2015 (неділя вихідний), то така господарська операція є об'єктивно неможливою, а тому останній день строку в даному випадку повинен бути перенесений на 16.03.2015 (понеділок), тобто перший наступний робочий день.

Відповідачем вірно встановлено, що постановою Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України справу за № 182ш/2015 щодо стягнення заборгованості з нерезидента «NF Trading AG» в розмірі 1122000,00 дол. США прийнято до провадження 17.03.2015, тобто наступного дня після граничної дати валютного контролю, а тому пеня за порушення строків передбачених статтями 1, 2 Закону України №185/94-ВР не повинна нараховуватись.

По контракту №756-14-085 від 24.12.201 з компанією «NF Trading AG» на поставку складних мінеральних добрив «Суперагро» відповідно до Специфікації.

ОСОБА_4 перевірки встановлено, що в ході виконання контракту № 756-14-085 від 24.12.2014 порушено статтю 1 Закону України №185/94-ВР, а саме, кошти за поставлений Товар, згідно ВМД №1221 від 09.02.2015 на суму 22876,20 дол. США на граничну дату оплати, на поточний рахунок ПАТ «РІВНЕАЗОТ» не надходили.

В ОСОБА_4 перевірки зроблено висновок, що оскільки, граничний термін надходження грошових коштів (повернення Товару) по вищезазначеній МД № 1221 на суму 22876,20 дол. США 10.05.2015, а позовна заява щодо стягнення заборгованості з нерезидента «NF Trading AG» по контракту № 756-14-085 прийнята до розгляду 12.05.2015, перевіркою встановлено порушення статті 1 Закону України №185/94-ВР, а саме позовну заяву (вх. МКАС № 1826 від 12.05.2015) щодо стягнення заборгованості з нерезидента «NF Trading AG» подано до розгляду судом несвоєчасно, з порушенням законодавчо встановлених термінів розрахунку на 1 день (11.05.2015).

Однак, такий висновок контролюючого органу є необґрунтованим, оскільки граничний термін надходження грошових коштів від компанії «NF Trading AG» (Швейцарія) (заборгованість в розмірі 22876,20 дол. США по контракту №756-14-085) припадає на 10.05.2015 (неділя вихідний), то така господарська операція є неможливою, а тому останній день строку в даному випадку повинен бути перенесений на наступний робочий день. Водночас, оскільки офіційний святковий день 9 травня День перемоги над нацизмом у Другій світовій війні (стаття 73 КЗпП України) припадав на суботу, то вихідний день переносився на понеділок 11 травня, а отже, останній день строку валютного контролю для надходження грошових коштів від компанії «NF Trading AG» (Швейцарія) по контракту №756-14-085 в даному випадку повинен бути перенесений на 12.05.2015 (вівторок), тобто перший робочий день.

Відповідачем вірно встановлено, що постановою Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України справу за № 308ш/2015 щодо стягнення заборгованості з нерезидента «NF Trading AG» у розмірі 22876,20 дол. США прийнято до провадження 12.05.2015, тобто в день граничної дати валютного контролю, а тому пеня за порушення строків передбачених статтями 1, 2 Закону України №185/94-ВР не повинна нараховуватись.

По контракту №756-15-001 від 05.01.2015 з компанією «NF Trading AG» на поставку складних мінеральних добрив «Суперагро» в січні-лютому 2015 року відповідно до Специфікації.

ОСОБА_4 перевірки встановлено, що в ході виконання контракту №756-15-001 від 05.01.2014 порушено статтю 1 Закону України №185/94-ВР, а саме, кошти за поставлений Товар, на граничну дату оплати, на поточний рахунок ПАТ «РІВНЕАЗОТ» не надходили.

В ОСОБА_4 перевірки зроблено висновок, що оскільки, граничний термін надходження грошових коштів (повернення Товару) по ВМД №1226 на суму 183009,60 дол. США 10.05.2015, а позовна заява щодо стягнення заборгованості з нерезидента «NF Trading AG» по контракту №756-15-001 прийнята до розгляду 12.05.2015, перевіркою встановлено порушення статті 1 Закону України №185/94-ВР, а саме позовну заяву (вх. МКАС № 1824 від 12.05.2015) щодо стягнення заборгованості з нерезидента «NF Trading AG» подано до розгляду судом несвоєчасно, з порушенням законодавчо встановлених термінів розрахунку на 1 день (11.05.2015).

Однак, такий висновок органу ДФС є неправомірним, оскільки граничний термін надходження грошових коштів від компанії «NF Trading AG» (Швейцарія) (заборгованість в розмірі 183009,60 дол. США по контракту №756-15-001) припадає на 10.05.2015 (неділя вихідний), то така господарська операція є об'єктивно неможливою, а тому останній день строку в даному випадку повинен бути перенесений на наступний робочий день. При цьому, враховуючи, що офіційний святковий день 9 травня - День перемоги над нацизмом у Другій світовій війні (стаття 73 КЗпП України) припадав на суботу, то вихідний день переносився на понеділок 11 травня, а отже, останній день строку валютного контролю для надходження грошових коштів від компанії «NF Trading AG» (Швейцарія) по контракту №756-15-001 у даному випадку повинен бути перенесений на 12.05.2015 (вівторок), тобто перший робочий день.

Відповідачем вірно встановлено, що постановою Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України справу за №305ш/2015 щодо стягнення заборгованості з нерезидента «NF Trading AG» в розмірі 183009,60 дол. США прийнято до провадження 12.05.2015, тобто в день граничної дати валютного контролю, а тому пеня за порушення строків передбачених статтями 1, 2 Закону України №185/94-ВР не повинна нараховуватись.

По контракту №756-15-004 від 21.01.2015 з компанією «NF Trading AG» на поставку складних мінеральних добрив «Суперагро» в січні-грудні 2015 року відповідно до Специфікації.

ОСОБА_4 перевірки встановлено, що в ході виконання контракту №756-15-004 від 21.01.2015 порушено статтю 1 Закону України №185/94-ВР, а саме, кошти за поставлений Товар, на граничну дату оплати, на поточний рахунок ПАТ «РІВНЕАЗОТ» не надходили.

В ОСОБА_4 перевірки зроблено висновок, що оскільки, граничний термін надходження грошових коштів (повернення Товару) по ВМД №1289 на суму 507400,70 дол. США 10.05.2015, а позовна заява щодо стягнення заборгованості з нерезидента «NF Trading AG» по контракту №756-15-004 прийнята до розгляду 12.05.2015, перевіркою встановлено порушення статті 1 Закону України №185/94-ВР, а саме позовну заяву (вх. МКАС № 1825 від 12.05.2015) щодо стягнення заборгованості з нерезидента «NF Trading AG» подано до розгляду судом несвоєчасно, з порушенням законодавчо встановлених термінів розрахунку на 1 день (11.05.2015).

Однак, такий висновок органу ДФС є неправомірним, оскільки граничний термін надходження грошових коштів від компанії «NF Trading AG» (Швейцарія) (заборгованість в розмірі 507400,70 дол. США по контракту № 756-15-004) припадає на 10.05.2015 (неділя вихідний), то така господарська операція є об'єктивно неможливою, а тому останній день строку в даному випадку повинен бути перенесений на наступний робочий день. При цьому, оскільки офіційний святковий день 9 травня - День перемоги над нацизмом у Другій світовій війні (стаття 73 КЗпП України) припадав на суботу, то вихідний день переносився на понеділок 11 травня, а отже, останній день строку валютного контролю для надходження грошових коштів від компанії «NF Trading AG» (Швейцарія) по контракту №756-15-004 в даному випадку повинен бути перенесений на 12.05.2015 (вівторок), тобто перший робочий день.

Відповідачем в ОСОБА_4 перевірки вірно встановлено, що постановою Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України справу за №307ш/2015 щодо стягнення заборгованості з нерезидента «NF Trading AG» в розмірі 507400,70 дол. США прийнято до провадження 12.05.2015, тобто в день граничної дати валютного контролю, а тому пеня за порушення строків передбачених статтями 1, 2 Закону України №185/94-ВР не повинна нараховуватись.

Отже, висновки відповідача щодо порушення ПАТ «РІВНЕАЗОТ» положень статті 1 Закону України №185/94-ВР, в частині несвоєчасно отриманої валютної виручки по контрактах №756-14-071 від 10.09.2014; №756-14-075 від 10.11.2014; №756-14-079 від 20.11.2014 ; №756-14-085 від 24.12.2014; №756-15-001 від 05.01.2015; №756-15-004 від 21.01.2015; укладених з компанією «NF Trading AG» та про нарахування пені в порядку частини 1 статі 4 Закону України №185/94-ВР, є неправомірними та безпідставними, оскільки жодних порушень валютного законодавства ПАТ «РІВНЕАЗОТ» не вчиняло, а в усіх випадках було своєчасно предявлено позовні заяви до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України.

Крім того, не відповідають дійсності висновки відповідача про порушення ПАТ «РІВНЕАЗОТ» статті 1 Закону України №185/94-ВР по контракту №756-14-040 від 10.04.2014, укладеному з компанією «NF Trading AG», з огляду на наступне.

ОСОБА_4 перевірки встановлено, що в ході виконання контракту №756-14-040 від 10.04.2014, кошти за поставлений Товар згідно ВМД №7013 від 10.09.2014 на суму 34560,00 дол. США, на граничну дату оплати (09.12.2014), на поточний рахунок ПАТ «РІВНЕАЗОТ» не надходили.

Постановою Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України справу за №653ш/2014 щодо стягнення заборгованості з нерезидента «NF Trading AG» в розмірі 600360,00 дол. США (ВМД №№ 7013, 7420, 7435) прийнято до провадження 15.12.2014.

В результаті, в ОСОБА_4 перевірки зроблено висновок, що оскільки, граничний термін надходження грошових коштів (повернення Товару) по ВМД №7013 від 10.09.2014 на суму 34560,00 дол. США 09.12.2014, а позовна заява щодо стягнення заборгованості з нерезидента «NF Trading AG» по контракту № 756-14-040 прийнята до розгляду 15.12.2014, перевіркою встановлено порушення статті 1 Закону України №185/94-ВР, а саме позовну заяву (вх. МКАС № 4133 від 15.12.2014) щодо стягнення заборгованості з нерезидента «NF Trading AG» у розмірі 600360,00 дол. США подано до розгляду судом несвоєчасно, з порушенням законодавчо встановлених термінів розрахунку на 5 днів (10.12.2014 14.12.2014).

При цьому, органом ДФС не враховано, що позовна заява (вих. №349-юв) про стягнення заборгованості по контракту № 756-14-040 від 10.04.2014 (ВМД №№ 7013, 7420, 7435) була підписана 25.11.2014, та направлена до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України 08.12.2014.

Частиною першою статті 4 Закону України №185/94-ВР встановлено, що порушення резидентами термінів, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (митної вартості недопоставленої продукції) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одинцю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що у разі прийняття судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською Арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом термінів, передбачених експортно-імпортними контрактами, терміни, передбачені статтями 1 цього Закону зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується.

При цьому, юридичним фактом, що встановлює процесуальні відносини між сторонами спору і судом, є, насамперед, факт звернення позивача до суду, а не факт порушення провадження у справі.

Датою прийняття судом позовної заяви, з якої зупиняються терміни, передбачені статтями 1 та 2 Закону України №185/94-ВР, є саме дата звернення резидента до суду з позовною заявою про стягнення з нерезидента заборгованості за зовнішньоекономічним контрактом.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом України у постанові від 07.02.2011 по справі № 21-63а10 за позовом корпорації Науково-виробничої інвестиційної групи «Інтерпайп» до СДПІ по роботі з ВПП у ОСОБА_5 про визнання частково недійсним податкового повідомлення-рішення.

Частиною 1 статті 244-2 КАС України визначено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідно до наведеного вище, датою прийняття позовної заяви судом в розумінні положень статті 4 Закону України №185/94-ВР, є саме дата звернення резидентом з позовом про стягнення з нерезидента заборгованості за експортно-імпортним контрактом або дата відправлення позову поштою, при цьому наслідком є зупинення нарахування пені за порушення строків здійснення розрахунків в іноземній валюті, встановлених статтями 1, 2 Закону № 185/94-ВР і пеня за їх порушення не сплачується.

Отже, оскільки позовна заява №349-юв від 25.11.2014 про стягнення заборгованості з нерезидента «NF Trading AG» по контракту №756-14-040 подана ПАТ «РІВНЕАЗОТ» до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, до граничної дати настання валютного контролю (09.12.2014), то перевіряючі не мали правових підстав для нарахування товариству пені в порядку частини 1 статті 4 Закону України №185/94-ВР.

З аналогічних підстав неправомірними є висновки органу ДФС, щодо нарахування ПАТ «РІВНЕАЗОТ» пені у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті по таких контрактах укладених з компанією «NF Trading AG»:

1) по контракту № 756-14-058 від 24.06.2014:

ОСОБА_4 перевірки встановлено, що в ході виконання контракту №756-14-058 від 24.06.2014, кошти за поставлений Товар згідно ВМД №7010 від 10.09.2014 на суму 31200,00 дол. США; ВМД № 7011 від 10.09.2014 на суму 99840,00 дол. США; ВМД №7012 від 10.09.2014 на суму 24960,00 дол. США, на граничну дату оплати (09.12.2014), на поточний рахунок ПАТ «РІВНЕАЗОТ» не надходили.

Постановою Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України справу за №652ш/2014 щодо стягнення заборгованості з нерезидента «NF Trading AG» в розмірі 287040,00 дол. США (ВМД №№ 7010, 7011, 7012, 7441, 7444 та 7445) прийнято до провадження 15.12.2014.

В результаті органом ДФС у ОСОБА_4 перевірки зроблено висновок, що оскільки, граничний термін надходження грошових коштів (повернення Товару) по ВМД №№7010, 7011, 7012 від 10.09.2014 09.12.2014, а позовна заява щодо стягнення заборгованості з нерезидента «NF Trading AG» по контракту № 756-14-058 прийнята до розгляду 15.12.2014, перевіркою встановлено порушення статті 1 Закону України №185/94-ВР, а саме позовну заяву (вх. МКАС № 4134 від 15.12.2014) щодо стягнення заборгованості з нерезидента «NF Trading AG» подано до розгляду судом несвоєчасно, з порушенням законодавчо встановлених термінів розрахунку на 5 днів (10.12.2014 14.12.2014).

При цьому, органом ДФС не враховано, що позовна заява (вих. № 351-юв) про стягнення заборгованості по контракту №756-14-058 від 24.06.2014 була підписана 25.11.2014 та направлена до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України 08.12.2014.

2) по контракту № 756-14-058 від 24.06.2014:

В ОСОБА_4 перевірки встановлено, що в ході виконання контракту №756-14-058 від 24.06.2014, кошти за поставлений Товар згідно ВМД №9088 від 11.12.2014 на суму 49920,00 дол. США; ВМД № 9089 від 11.12.2014 на суму 62400,00 дол. США; ВМД №9090 від 11.12.2014 на суму 24960,00 дол. США, на граничну дату оплати (11.03.2014), на поточний рахунок ПАТ «РІВНЕАЗОТ» не надходили.

Постановою Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України справу за №183ш/2014 щодо стягнення заборгованості з нерезидента «NF Trading AG» в розмірі 199680,00 дол. США (ВМД №№ 9088, 9089, 9090, 9601 та 9602) прийнято до провадження 17.03.2015.

В ОСОБА_4 перевірки зроблено висновок, що оскільки, граничний термін надходження грошових коштів (повернення Товару) по ВМД №№ 9088, 9089 та 9090 від 11.12.2014 11.03.2015, а позовна заява щодо стягнення заборгованості з нерезидента «NF Trading AG» по контракту №756-14-058 прийнята до розгляду 17.03.2015, перевіркою встановлено порушення статті 1 Закону України №185/94-ВР, а саме позовну заяву (вх. МКАС № 962 від 17.03.2015) про стягнення заборгованості з нерезидента «NF Trading AG» подано до розгляду судом несвоєчасно, з порушенням законодавчо встановлених термінів розрахунку на 5 днів (12.03.2015 16.03.2015).

При цьому, органом ДФС не враховано, що позовна заява (вих. № 132-юв) про стягнення заборгованості по контракту №756-14-058 від 24.06.2014 була підписана 24.02.2015 та направлена до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України 06.03.2015.

3) по контракту № 756-14-074 від 01.10.2014:

В ОСОБА_4 перевірки встановлено, що в ході виконання контракту №756-14-074 від 01.10.2014, кошти за поставлений Товар згідно ВМД № 9087 від 11.12.2014 на суму 49920,00 дол. США та ВМД № 9091 від 11.12.2014 на суму 550550,00 дол. США, на граничну дату оплати (11.03.2014), на поточний рахунок ПАТ «РІВНЕАЗОТ» не надходили.

Постановою Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України справу за №180ш/2014 щодо стягнення заборгованості з нерезидента «NF Trading AG» в розмірі 731510,00 дол. США (ВМД №№ 9087, 9091, 9603, 9609) прийнято до провадження 17.03.2015.

В ОСОБА_4 перевірки зроблено висновок, що оскільки, граничний термін надходження грошових коштів (повернення Товару) по ВМД №№9087 та 9091 від 11.12.2014 11.03.2015, а позовна заява щодо стягнення заборгованості з нерезидента «NF Trading AG» по контракту №756-14-074 прийнята до розгляду 17.03.2015, перевіркою встановлено порушення статті 1 Закону України №185/94-ВР, а саме позовну заяву (вх. МКАС № 960 від 17.03.2015) про стягнення заборгованості з нерезидента «NF Trading AG» подано до розгляду судом несвоєчасно, з порушенням законодавчо встановлених термінів розрахунку на 5 днів (12.03.2015 16.03.2015).

При цьому, органом ДФС не враховано, що позовна заява (вих. №133-юв) про стягнення заборгованості по контракту №756-14-074 від 01.10.2014 була підписана 24.02.2015 та направлена до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України 06.03.2015.

4) по контракту № 756-14-055 від 19.06.2014:

В ОСОБА_4 перевірки встановлено, що в ході виконання контракту №756-14-055 від 19.06.2014, кошти за поставлений Товар згідно ВМД №9092 від 11.12.2014 на суму 550 550,00 дол. США, на граничну дату оплати (11.03.2014), на поточний рахунок ПАТ «РІВНЕАЗОТ» не надходили.

Постановою Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України справу за №179ш/2014 щодо стягнення заборгованості з нерезидента «NF Trading AG» в розмірі 550550,00 дол. США (ВМД № 9092) прийнято до провадження 17.03.2015.

В ОСОБА_4 перевірки зроблено висновок, що оскільки, граничний термін надходження грошових коштів (повернення Товару) по ВМД №№ 9092 від 11.12.2014 11.03.2015, а позовна заява щодо стягнення заборгованості з нерезидента «NF Trading AG» по контракту №756-14-055 прийнята до розгляду 17.03.2015, перевіркою встановлено порушення статті 1 Закону України №185/94-ВР, а саме позовну заяву (вх. МКАС № 959 від 17.03.2015) про стягнення заборгованості з нерезидента «NF Trading AG» подано до розгляду судом несвоєчасно, з порушенням законодавчо встановлених термінів розрахунку на 5 днів (12.03.2015 16.03.2015).

При цьому, органом ДФС не враховано, що позовна заява (вих. №131-юв) про стягнення заборгованості по контракту №756-14-055 від 19.06.2014 була підписана 24.02.2015 та направлена до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України 06.03.2015.

5) по контракту № 756-14-077 від 17.11.2014:

В ОСОБА_4 перевірки встановлено, що в ході виконання контракту №756-14-077 від 17.11.2014, кошти за поставлений Товар згідно ВМД №4109 від 09.12.2014 на суму 3858750,00 дол. США, на граничну дату оплати (09.03.2014), на поточний рахунок ПАТ «РІВНЕАЗОТ» не надходили.

Постановою Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України справу за №181ш/2014 щодо стягнення заборгованості з нерезидента «NF Trading AG» в розмірі 3858750,00 дол. США прийнято до провадження 17.03.2015.

В ОСОБА_4 перевірки зроблено висновок, що оскільки, граничний термін надходження грошових коштів (повернення Товару) по ВМД №4109 від 09.12.2014 09.03.2015, а позовна заява щодо стягнення заборгованості з нерезидента «NF Trading AG» по контракту №756-14-077 прийнята до розгляду 17.03.2015, перевіркою встановлено порушення статті 1 Закону України №185/94-ВР, а саме позовну заяву (вх. МКАС № 961 від 17.03.2015) про стягнення заборгованості з нерезидента «NF Trading AG» подано до розгляду судом несвоєчасно, з порушенням законодавчо встановлених термінів розрахунку на 7 днів (10.03.2015 16.03.2015).

При цьому, органом ДФС не враховано, що позовна заява (вих. №136-юв) про стягнення заборгованості по контракту №756-14-077 від 17.11.2014 була підписана 24.02.2015 та направлена до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України 06.03.2015.

6) по контракту №756-14-078 від 18.11.2014:

В ОСОБА_4 перевірки встановлено, що в ході виконання контракту №756-14-078 від 18.11.2014, кошти за поставлений Товар згідно ВМД №4245 від 18.12.2014 на суму 280500,00 дол. США та ВМД № 4247 від 18.12.2014 на суму 561000,00 дол. США, на граничну дату оплати (18.03.2015), на поточний рахунок ПАТ «РІВНЕАЗОТ» не надходили.

Постановою Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України справу за №204ш/2014 щодо стягнення заборгованості з нерезидента «NF Trading AG» в розмірі 841500,00 дол. США (ВМД №№ 4245 та 4247) прийнято до провадження 25.03.2015.

В ОСОБА_4 перевірки зроблено висновок, що оскільки, граничний термін надходження грошових коштів (повернення Товару) по ВМД №№4245 та 4247 від 18.12.2014 18.03.2015, а позовна заява щодо стягнення заборгованості з нерезидента «NF Trading AG» по контракту №756-14-078 прийнята до розгляду 25.03.2015, перевіркою встановлено порушення статті 1 Закону України №185/94-ВР, а саме позовну заяву (вх. МКАС № 1078 від 25.03.2015) про стягнення заборгованості з нерезидента «NF Trading AG» подано до розгляду судом несвоєчасно, з порушенням законодавчо встановлених термінів розрахунку на 6 днів (19.03.2015 24.03.2015).

При цьому, органом ДФС не враховано, що позовна заява (вих. №137-юв) про стягнення заборгованості по контракту №756-14-078 від 18.11.2014 була підписана 24.02.2015 та направлена до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України 16.03.2015.

Отже, викладені в ОСОБА_4 перевірки висновки щодо порушення ПАТ «РІВНЕАЗОТ» термінів розрахунків встановлених статтею 1 Закону України №185/94-ВР та постановами Національного банку України при виконанні контрактів №756-14-040 від 10.04.2014; №756-14-058 від 24.06.2014; №756-14-074 від 01.10.2014; №756-14-055 від 19.06.2014; №756-14-077 від 17.11.2014; №756-14-078 від 18.11.2014; укладених з компанією «NF Trading AG» та про нарахування пені в порядку частини 1 статті 4 Закону України №185/94-ВР є безпідставними та такими, що ґрунтуються лише на припущеннях перевіряючих, вони не підтверджені належними доказами, а тому є протиправними.

Враховуючи вищевикладене суд зазначає, що податкове повідомленні-рішення від 21.09.2015 № про донарахування суми грошового зобовязання за платежем: «пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, за невиконання зобовязань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства, код платежу 21081000» на загальну суму 2834818 грн. 29 коп. є неправомірним.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 21.09.2015 №, суд зазначає наступне.

Відповідно до Додатку 4 до ОСОБА_4 перевірки згідно статті 16 Декрету №15-93 та пункту 2.7. Положення про валютний контроль, затвердженого Постановою Правління НБУ від 08.02.2000 №49 (далі іменується Положення №49), за порушення порядку декларування передбачено накладення штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у звязку з чим ПАТ «РІВНЕАЗОТ» нараховано суму штрафу у розмірі 1020 грн. 00 коп.

При цьому, перевіряючі вказали, що за підсумками IV кварталу 2014 року, станом на 01.01.2015, до МГУ ДФС Центрального офісу з ОВП позивачем подано Декларацію про валютні цінності, доходи та майно, що належать резидентам України та знаходяться за її межами за № НОМЕР_1 від 15.01.2015 в якій не задекларовано:

- рядок 5 розділу ІІІ «ОСОБА_5 та товари закордоном» суму коштів, товарів (робіт, послуг), що експортовані резидентом за межі України з оплатою в іноземній валюті за які на звітну дату не надійшли в установлені законодавством терміни валютні кошти на валютний рахунок резидента в уповноваженому банку по зовнішньоекономічних контрактах №№ 756-14-040, 756-14-057, 756-14-064, 756-14-066, 756-14-067, 756-14-068, 756-14-069, 756-14-071, 756-14-055 та 756-14-058;

- рядок 13 розділу ІІ «Фінансові вкладення» суму коштів, перераховану закордон та виставлених векселів по імпортних контрактах, по яких на звітну дату перевищено встановлені законодавством терміни здійснення контрактів: №б/н від 02.07.2014 р. та №б/н від 16.05.2014 р. з компанією «Sternako Ventures Limited» (Кіпр).

За підсумками I кварталу 2015 року, станом на 01.04.2015, до МГУ ДФС Центрального офісу з ОВП позивачем подано Декларацію про валютні цінності, доходи та майно, що належать резидентам України та знаходяться за її межами за № 0 від 16.04.2015 року в якій не задекларовано:

- рядок 5 розділу ІІІ «ОСОБА_5 та товари закордоном» суму коштів, товарів (робіт, послуг), що експортовані резидентом за межі України з оплатою в іноземній валюті за які на звітну дату не надійшли в установлені законодавством терміни валютні кошти на валютний рахунок резидента в уповноваженому банку по зовнішньоекономічних контрактах №№ 756-14-070, 756-14-072, 756-14-074, 756-14-075, 756-14-076, 756-14-077, 756-14-078, 756-14-079, 756-14-080, 756-14-081, 756-14-055 та 756-14-058;

- рядок 13 розділу ІІ «Фінансові вкладення» суму коштів, перераховану закордон та виставлених векселів по імпортних контрактах, по яких на звітну дату перевищено встановлені законодавством терміни здійснення контрактів: №б/н від 02.07.2014 та №б/н від 16.05.2014 р. з компанією «Sternako Ventures Limited» (Кіпр).

За підсумками IІ кварталу 2015 року, станом на 01.07.2015, до МГУ ДФС Центрального офісу з ОВП позивачем подано Декларацію про валютні цінності, доходи та майно, що належать резидентам України та знаходяться за її межами за № від 13.07.2015 року в якій не задекларовано:

- рядок 5 розділу ІІІ «ОСОБА_5 та товари закордоном» суму коштів, товарів (робіт, послуг), що експортовані резидентом за межі України з оплатою в іноземній валюті за які на звітну дату не надійшли в установлені законодавством терміни валютні кошти на валютний рахунок резидента в уповноваженому банку по зовнішньоекономічних контрактах №№ 756-14-074, 756-14-075, 756-14-077, 756-14-078, 756-14-079, 756-14-080, 756-14-081, 756-14-083, 756-14-085, 756-14-086, 756-14-087, 756-14-055, 756-14-058, 756-15-001, 756-15-002, 756-15-003, 756-15-004, 756-15-005 та 756-15-006;

- рядок 13 розділу ІІ «Фінансові вкладення» суму коштів, перераховану закордон та виставлених векселів по імпортних контрактах, по яких на звітну дату перевищено встановлені законодавством терміни здійснення контрактів: №б/н від 02.07.2014 р. та №б/н від 16.05.2014 р. з компанією «Sternako Ventures Limited» (Кіпр).

У звязку із чим встановлено порушення вимог пункту 1 статті 9 Декрету №15-93.

Відповідач вказує, що згідно з пунктом 2 статті 16 Декрету №15-93, за невиконання резидентами вимог щодо декларування валютних цінностей та іншого майна, передбачених статтею 9 цього Декрету, - штраф у сумі, що встановлюється Національним банком України.

Відповідно до абзацу 2 підпункту 2.7. пункту 2 Положення №49, із змінами та доповненнями, порушення порядку декларування тягне за собою накладення штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, порушенням порядку декларування є подання недостовірної інформації або перекручення даних, що відображаються у відповідній декларації, якщо такі дії свідчать про приховування резидентами валютних цінностей та майна, що знаходять за межами України.

ОСОБА_4 з підпункту 2.10 Положення №49, штрафні санкції застосовуються в кожному випадку порушення. Саме тому, за порушення вимог пункту 1 статті 9 Декрету №15-93, в кожному з встановлених вище випадків (декларації за № НОМЕР_1 від 15.01.2015, за № 0 від 16.04.2015 та за № НОМЕР_2 від 13.07.2015) органом ДФС застосовано штраф у сумі 340 грн. 00 коп. (20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) (всього 1020 грн. 00 коп. = 340 грн. 00 коп. х на 3 встановлених випадки).

Однак такі висновки фіскального органу суперечать вимогам чинного законодавства.

Відповідно до частини 1 Декрету №15-93, валютні цінності та інше майно резидентів, яке перебуває за межами України, підлягає обов'язковому декларуванню у Національному банку України.

Порядок і терміни декларування встановлюються Національним банком України.

ОСОБА_4 із абзаців 7,8 пункту 2 статті 16 Декрету №15-93, до резидентів, нерезидентів, винних у порушенні правил валютного регулювання і валютного контролю, застосовуються такі міри відповідальності (фінансові санкції): за невиконання резидентами вимог щодо декларування валютних цінностей та іншого майна, передбачених статтею 9 цього Декрету, - штраф у сумі, що встановлюється Національним банком України.

Санкції, передбачені цим пунктом, застосовуються Національним банком України та за його визначенням підпорядкованими йому установами. Оскарження дій щодо накладення стягнень провадиться у судовому порядку.

Відповідно до пункту 3 Указу Президента України від 27 червня 1999 року №734/99 «Про врегулювання порядку одержання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів та застосування штрафних санкцій за порушення валютного законодавства», санкції, передбачені статтею 2 цього Указу та пунктом 2 статті 16 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року №15 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», застосовуються Національним банком України до банків та інших фінансово-кредитних установ, органами державної податкової служби до інших резидентів і нерезидентів України. Оскарження рішень про застосування фінансових санкцій здійснюється в судовому порядку.

Пунктом 3.1 Положення №49 визначено, що санкції, передбачені статтею 2 Указу Президента України від 27 червня 1999 року №734/99 «Про врегулювання порядку одержання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів та застосування штрафних санкцій за порушення валютного законодавства», пунктом 2 статті 16 Декрету, застосовуються Національним банком до банків, інших фінансових установ та національного оператора поштового зв'язку, органами державної податкової служби до інших резидентів і нерезидентів України.

Аналіз зазначених вище норм вказує на те, що положення Указу Президента України від 27 червня 1999 року №734/99 «Про врегулювання порядку одержання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів та застосування штрафних санкцій за порушення валютного законодавства» та Положення №49, якими органи державної фіскальної служби наділено повноваженнями застосовувати до резидентів і нерезидентів України санкції, передбачені пунктом 2 статті 16 Декрету №15-93, не підлягають застосуванню.

Врегульовуючи по-іншому питання, які були врегульовані законом (Декретом, виданим у межах повноважень, наданих Законом України від 18 листопада 1992 року №2796-XII «Про тимчасове делегування Кабінету Міністрів України повноважень видавати декрети в сфері законодавчого регулювання») вказані нормативні акти створюють протиріччя в правовому регулюванні відносин, при цьому вони мають нижчу порівняно із законом юридичну силу.

Вказана правова позиція висловлена в Постанові Верховного суду України від 07.02.2012 по справі № 21-904а10 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Крим Інтеройл» до державної податкової інспекції в м. Керчі Автономної Республіки Крим про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень.

Частинами 1 та 2 статті 244-2 КАС України визначено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Підпункт 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 ПК України встановлює презумпцію правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Враховуючи те, що пункт 16 Декрету №15-93 чітко визначив компетентний орган, що здійснює застосування фінансових санкцій за порушення статті 9 цього Декрету, та не передбачає множинного тлумачення своїх положень, а також те, що зазначений Декрет КМУ має силу закону, тобто вищу юридичну силу, а ніж Указ Президента України, то застосування до ПАТ «РІВНЕАЗОТ» штрафних санкцій Міжрегіональним головним управлінням ДФС Центральним офісом з обслуговування великих платників не належить до його компетенції, а тому таке нарахування є протиправним.

Отже, податкове повідомлення-рішення від 21.09.2015 № НОМЕР_3 про збільшення суми грошового зобовязання на суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) в розмірі 1020 грн. 00 коп. є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи допустимі та належні докази у їх сукупності та заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

За приписами частини 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 4, 7 12, 14, 86, 158 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Міжрегіонального головного управління ДФС Центрального офісу з обслуговування великих платників від 21 вересня 2015 року № та №.

Присудити на користь Публічного акціонерного товариства «Рівнеазот» () суму судового збору у розмірі 43740 (сорок три тисячі сімсот сорок) грн. 27 (двадцять сім) коп. за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Міжрегіонального головного управління ДФС Центрального офісу з обслуговування великих платників.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії постанови, складеної у повному обсязі, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Суддя К.М. Недашківська