Справа № 820/6402/15
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

22 грудня 2015 р. № 820/6402/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

при секретарі судового засідання - Самігулліній К.В.

за участю:

представника позивача -ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрнафтогазресурс"
до Красноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області
про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрнафтогазресурс", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд скасувати податкові повідомлення-рішення від 26.01.2015 р. № форми «Р», яким донараховано податкове зобов'язання по податку на додатну вартість у сумі 1086554,00 грн. (у тому числі за основним платежем 724369,00 грн. та за штрафними (фінансовими санкціями 362185грн), № форми «Р», яким донараховано податкове зобов'язання по податку на прибуток у сумі 140100,00 грн. (у тому числі за основним платежем 93400,00 грн. та за штрафними (фінансовими санкціями 46700грн), форми "С" від 22.04.2015 року № яким донараховано штрафні санкції за порушення норм з регулювання обігу готівки у сумі 5000,00 грн., від 29.01.2015 № форми «П», яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 3525655 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 06.01.2015 року Красноградською ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області складено акт №1/20-16-22-31/35314646 "Про результати планової виїзної перевірки ТОВ "Укнафтогазресурс" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року, на підставі якого прийнято спірні податкові повідомлення-рішення №000013220 від 22.04.2015 р., №, № від 26.01.2015 р. та № від 29.01.2015 року. Позивач стверджує, що не вчиняв податкових правопорушень, про які згадується в акті перевірки. Викладені в акті судження інспекції є помилковими, не відповідають положенням закону та не узгоджуються з дійсними фактичними обставинами проведених платником податків господарських операцій. ТОВ "Укрнафтогазресурс" виконані всі необхідні вимоги для включення до податкового кредиту сум ПДВ.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в позовній заяві, просив суд ухвалити рішення про задоволення позову.

Відповідач - Красноградська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Харківській області, позов не визнав.

У письмових запереченнях на позов (т.2 а.с.147-152) відповідач вказав, що викладені в акті №1/20-16-22-31/35314646 від 06.01.2015 р. судження ОДПІ про вчинення платником податків податкових правопорушень є правильними та вірними. Вказані порушення встановлені цілком об'єктивно. В ході перевірки також була досліджена вся наявна податкова інформація з контрагентами позивача - ТОВ "Велар-Д", ТОВ "Гатіора", ПП "Полтава-Проект-Монтаж", ТОВ "Оліс-12", "ТОВ "Украктив ХХІ", ТОВ "Укртрейдінгінвест". На думку ОДПІ, висновків інших податкових органів достатньо для судження про порушення позивачем вимог Податкового кодексу України. За таких підстав податкові повідомлення-рішення №000013220 від 22.04.2015 р., №, № від 26.01.2015 р. та № від 29.01.2015 року є правомірними та обґрунтованими. Посилаючись на викладені вище доводи, відповідач просив суд ухвалити рішення про відмову у задоволенні заявлених вимог.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у письмових запереченнях на позов, просив суд ухвалити рішення про відмову у задоволенні позову.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

Судовим розглядом встановлено, що позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрнафтогазресурс", пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, набув правового статусу суб'єкта господарювання - юридичної особи, включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, код 35314646.

На обліку як платник податків підприємство перебуває у Красноградській ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області.

На підставі наказу від 17.11.2014 р. №556, виданого Красноградською ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області та до затвердженого плану-графіку, відповідачем проведена планова виїзна документальна перевірка Товариства з обмеженою "Укрнафтогазресурс", код ЄДРПОУ - 35314646, з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 р. по 31.10.1013 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.10.2013 року.

Результати перевірки оформлені актом №1/20-16-22-31/35314646 від 06 січня 2015 року. (т.1 а.с.13-102).

За висновками перевірки, позивачем - ТОВ "Нафтогазресурс", встановлено порушення:

1) п.138.4, п.138.8, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ,ст.150 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755 - ІV (із змінами і доповненнями), в результаті чого встановлено: завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування за 2013 рік на 3525655 грн.; завищення податку на прибуток за 2013 рік в сумі 93400 грн.;

2) пп.198.1, п.198.3, п.198.4 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755 - ІV (із змінами і доповненнями), що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 724369 грн., в тому числі: за січень 2013 року на 23333 грн., за лютий 2013 р. на суму 65161 грн., березень 2013 р. на суму 150915 грн., квітень 2013 р. на суму 25130 грн., травень 2013 р. на суму 8796 грн., червень 2013 р. на суму 1225 грн., липень 2013 р. на суму 140000 грн., серпень 2013 р. на суму 57259 грн., вересень 2013 на суму 39378 грн., жовтень 2013 р. на суму 58308 грн., листопад 2013 р. на суму 90326 грн., грудень 2013 р. на суму 64538 грн.;

3) п.2.6 "Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 №637 із змінами та доповненнями, а саме: неопибуткування готівкових коштів в касу підприємства за 10.10.2013 р. у сумі 1000 грн.

З посиланням на вказаний вище акт перевірки, Красноградською ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області прийнято спірні податкові повідомлення-рішення:

- № НОМЕР_1 від 26.01.2015 року, яким ТОВ "Укрнафтогазресурс" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 140100,00 грн., з яких 93400,00 грн. - основний платіж, 46700,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції. (т. 1 а.с.108);

- № від 26.01.2015 року, яким ТОВ "Укрнафтогазресурс" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 1086554,00 грн., з яких 724369,00 грн. - основний платіж, 362185,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції. (т. 1 а.с.110);

- № від 29.01.2015 року, яким ТОВ "Укрнафтогазресурс" зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 3525655 грн. (т. 1 а.с.112);

- № НОМЕР_2 від 22.04.2015 року, яким до ТОВ "Укрнафтогазресурс" застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 5000,00 грн. (т. 1 а.с.107).

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірного податкового повідомлення-рішення, а також суджень, відображених суб'єктом владних повноважень в акті №1/20-16-22-31/35314646 від 06.01.2015 року на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, суд встановив наступне:

Судовим розглядом встановлено, підтверджується матеріалами справи, що позивач у перевіреному періоді мав господарські взаємовідносини з ТОВ "Гатіора" ().

Так, на підставі договорів оренди бурильних труб №130913 від 13.09.2013 р. (т.2 а.с.17), №8/21/08/1 від 09.09.2013 р. (т.2 а.с.19), №12/09-13 від 12.09.2013 р. (т.2 а.с.21), №01/10/13 від 01.10.2013 р. (т.2 а.с.23), №25/10/13 від 25.10.2013 р. (т.2 а.с.25), №05/11/13 від 05.11.2013 р. (т.2 а.с.27), укладених між ТОВ "Укрнафтогазресурс" (орендар) та ТОВ "Гатіора" (орендодавець), орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування бурильні труби ТБПК 73х9, 19, загальна довжина, вага, та кількість яких вказується в акті прийому-передачі.

Суд відмічає, що за формою складення, змістом прав і обовязків сторін, предметом домовленостей, суттєвими умовами, порядком виконання зобовязань тощо, означені договори закону не суперечать, вчинені між реально існуючими субєктами права зі статусом юридичних осіб, не мають відношення до обігу обмежених в цивільному/господарському обороті товарів (робіт, послуг), на порушення інтересів держави як учасника суспільних публічних правовідносин з справляння податків (зборів) не спрямовані.

На підтвердження доводів про реальність господарських операцій за правочином платник податків подав до суду складені контрагентом:

- акти прийому-передачі від 13.09.2013 р. в кількості 110 шт., від 09.09.2013 р. в кількості 72 шт., від 12.09.2013 р. в кількості 80 шт., від 01.10.2013 р. в кількості 54 шт., від 25.10.2013 р. в кількості 100 шт., від 05.11.2013 р. в кількості 21 шт. (т.2 а.с.18, 20, 22, 24, 26, 28);

- акти про виконання робіт від 31.10.2013 р. на суму 52675,27 грн. (у т.ч. ПДВ 8779,21 грн.), від 31.10.2013 р. на суму 59208,55 грн. (у т.ч. ПДВ 9868,09 грн.), від 31.10.2013 р. на суму 27572,40 грн. (у т.ч. ПДВ 4595,40 грн.), від 31.10.2013 р. на суму 77080.54 грн. (у т.ч. ПДЖВ 12846,76 грн.), від 31.10.2013 р. на суму 115324,56 грн. (у т.ч. ПДВ 19220,76 грн.), від 30.11.2013 р. на суму 88939,08 грн. (у т.ч. ПДВ 14823,18 грн.), від 30.11.2013 р. на суму 133066,80 грн. (у т.ч. ПДВ 22177,80 грн.), від 30.11.2013 р. на суму 68317,56 грн. (у т.ч. ПДВ 11386,26 грн.), від 30.11.2013 р. на суму 60779,16 грн. (у т.ч. ПДВ 10129,86 грн.), від 30.11.2013 р. на суму 137862,00 грн. (у т.ч. ПДВ 22977,00 грн.), від 30.11.2013 р. на суму 24975,00 грн. (у т.ч. ПДВ 4162,50 грн.), від 31.12.2013 р. на суму 93146,76 грн. (у т.ч. ПДВ 15524,46 грн.), від 31.12.2013 р. від 47822,30 грн. (у т.ч. ПДВ 7970,39 грн.), від 31.12.2013 р. на суму 42545,42 грн. (у т.ч. ПДВ 7090,91 грн.), від 31.12.2013 р. на суму 110489,40 грн. (у т.ч. ПДВ 18414,90 грн.), від 31.12.2013 р. на суму 62257,36 грн. (у т.ч. ПДВ 10376,23 грн.), від 31.12.2013 р. на суму 30969,00 грн. (у т.ч. ПДВ 5161,50 грн.). (т.1 а.с.250, т.2 а.с.1-16);

- податковими накладними №581 від 30.09.2013 р. на суму 50099,54 грн. (у т.ч. ПДВ 8349,92 грн.), №582 від 30.09.2013 р. на суму 56328,08 грн. (у т.ч. ПДВ 9388,01 грн.), №583 від 30.09.2013 р. на суму 79840,08 грн. (у т.ч. ПДВ 13306,68 грн.), №455 від 31.10.2013 р. на суму 59208,55 грн. (у т.ч. ПДВ 9868,09 грн.), №459 від 31.10.2013 р. на суму 52675,27 грн. (у т.ч. ПДВ 8779,21 грн.), №456 від 31.10.2013 р. на суму 115324,56 грн. (у т.ч. ПДВ 19220,76 грн.), №457 від 31.10.2013 р. на суму 77080,54 грн. (у т.ч. ПДВ 12846,76 грн.), №458 від 31.10.2013 р. на суму 27572,40 грн. (у т.ч. ПДВ 4595,40 грн.), №626 від 30.11.2013 р. на суму 68317,56 грн. (у т.ч. ПДВ 11386,26 грн.), №625 від 30.11.2013 р. на суму 133066,80 грн. (у т.ч. ПДВ 22177,80 грн.), №624 від 30.11.2013 р. на суму 88939,08 грн. (у т.ч. ПДВ 14823,18 грн.), №627 від 30.11.2013 р. на суму 60779,16 грн. (у т.ч. ПДВ 10129,86 грн.), №628 від 30.11.2013 р. на суму 137862,00 грн. (у т.ч. ПДВ 22977,00 грн.), №629 від 30.11.2013 р. на суму 24975,00 грн. (у т.ч. ПДВ 4162,50 грн.), №913 від 31.12.2013 р. на суму 30969,00 грн. (у т.ч. ПДВ 5161,5 грн.), №910 від 31.12.2013 р. на суму 47822,20 грн. (у т.ч. ПДВ 7970,39 грн.), №909 від 31.12.2013 р. на суму 42545,42 грн. (у т.ч. ПДВ 7090,91 грн.), №999 від 31.12.2013 р. на суму 93146,76 грн. (у т.ч. ПДВ 15524,46 грн.), №1000 від 31.12.2013 р. на суму 62257,36 грн. (у т.ч. ПДВ 10376,23 грн.), №998 від 31.12.2013 р. на суму 110489,40 грн. (у т.ч. ПДВ 18414,90 грн.). (т.2 а.с.29-48).

Оцінивши перелічені первинні документи за правилами ст.86 КАС України, суд не вбачає недоліків у їх складанні як-то: дефектів форми, змісту або походження тощо, котрі в силу ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, ст.44 Податкового кодексу України, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704; далі за текстом Положення №88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, а відтак, оглянуті документи здатні призвести до зміни в структурі і стані активів платника податків сторони правочину, у звязку з цим сприймаються судом як належні та допустимі в розумінні ст.70 КАС України докази реальності вчинення господарських операцій.

Фактичних даних, які б засвідчували наявність у платника податків наміру набути у спірних правовідносинах безпідставну податкову вигоду, суд в ході розгляду справи не виявив.

Відносно викладених в акті перевірки обставин господарської діяльності контрагента позивача ТОВ "Гатіора", які викладені в акті ДПІ Подільському районі ГУ Міндодів м. Києва від 21.08.2014р. № 459/26-56-22-01-03/38091733 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Гатіора" щодо господарських взаємовідносин із платниками податків за період з 01.06.2012р. по 30.06.2014 р.", (т.8 а.с.143-145) суд зазначає, що належними та допустимими в розумінні ст.124 Конституції України, ст.70 КАС України доказами факту вчинення платником податків нікчемного правочину або факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулись, можуть бути або обвинувальний вирок суду по кримінальній справі (бо діяння платника податків по протиправному заволодінню майном іншої особи або ухиленню від сплати податків, тобто вчинення нікчемного правочину, є об'єктивною стороною злочинів, передбачених ст.191 КК України та ст.212 КК України, а діяння по відображенню в документах обовязкової податкової звітності, тобто в офіційних документах завідомо недостовірних відомостей, є об'єктивною стороною злочину, передбаченого ст.366 КК України), або рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином (бо наслідком вчинення платником податків нікчемного правочину відповідно до ст.ст.207, 208, 250 Господарського кодексу України є застосування конфіскаційного заходу у вигляді стягнення одержаного за нікчемним правочином), або рішення суду про визнання правочину недійсним (бо відповідно до ч.3 ст.228 Цивільного кодексу України вчинення платником податків правочину, котрий суперечить інтересам держави і суспільства, є підставою для звернення до суду з вимогою про визнання такого правочину недійсним).

Між тим, у ході розгляду справи відповідачем не подано до суду жодних доказів порушення кримінального провадження відносно посадових (службових) осіб платника податків або за викладеними в акті фактами діяльності платника податків, доказів наявності обвинувального вироку суду, рішення суду про стягнення одержаного за нікчемним правочином чи рішення суду про визнання правочину недійсним субєктом владних повноважень до суду також не подано.

Окрім того, в силу приписів статей 207 і 208 Господарського кодексу України, ч.3 ст.228 Цивільного кодексу України, одного лише висновку органу державної податкової служби про нікчемність вчиненого платником податків правочину або про нереальність здійсненої платником податків господарської операції є недостатньо для судження іншого податкового органу про вчинення контрагентом такого платника порушення закону, оскільки податкові органи не наділені законодавцем виключною прерогативою на визнання правочинів такими, що суперечать закону.

Слушність наведеного висновку окружного адміністративного суду підтверджується правозастосовчою практикою Європейського Суду з прав людини (рішення від 22.01.2009р. у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03), а також правозастосовчою практикою Верховного Суду України (постанова від 09.09.2008р. у справі №21-500во08, постанова від 01.06.2010р. у справі №1-573во10, постанова від 31.01.2011р. у справі за позовом ЗАТ "Мукачівський лісокомбінат" до Мукачівської ОДПІ про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення, постанова від 31.01.2011р. у справі за позовом ТОВ "Фірма "ВІК" до ДПІ у м. Херсоні про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень), врахування якої при відправленні правосуддя є обовязковим в силу приписів ст.244-2 КАС України.

Судовим розглядом також встановлено, що 08.07.2013 року між позивачем та ТОВ "Велар-Д" () укладено договір №1708 на поставку мінеральних добрив та засобів захисту рослин. (т.1 а.с.157), за умовами якого, продавець (ТОВ "Велар-Д") зобов'язується поставити, а покупець (ТОВ "Укрнафтогазресурс") оплатити та прийняти добрива, засоби захисту рослин, тощо, надалі - товар, зазначений у додатках: додаткових угодах, видаткових накладних та рахунках-фактурах на кожну партію товару. які є його невід'ємною частиною. а покупець зобов'язується прийняти і оплатити кожну партію товару.

На підтвердження реальності вчинення договорів позивачем надано:

- податкові накладні: №126 від 12.04.2013 р. на суму 150779,71 грн. (у т.ч. ПДВ 25129,95 грн.), №317 від 31.03.2013 р. на суму 26190,00 грн. (у т.ч. ПДВ 4365,00 грн.), №298 від 29.03.2013 р. на суму 57230,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9538,33 грн.), №286 від 28.03.2013 р. на суму 57820,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9636,67 грн.), №272 від 27.03.2013 р. на суму 56050,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9341,67 грн.), №264 від 26.03.2013 р. на суму 57820,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9636,67 грн.), №255 від 25.03.2013 р. на суму 56050,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9341,67 грн.), №224 від 22.03.2013 р. на суму 55460,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9243,33 грн.), №214 від 21.03.2013 р. на суму 57820,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9636,67 грн.), №189 від 18.03.2013 р. на суму 56100,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9350,00 грн.), №195 від 19.03.2013 р. на суму 26860,00 грн. (у т.ч. ПДВ 4476,67 грн.), №205 від 20.03.2013 р. на суму 56050,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9341,67 грн.), №153 від 15.03.2013 р. на суму 57460,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9576,67 грн.), №144 від 14.03.2013 р. на суму 56780,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9463,33 грн.), №256 від 25.07.2013 р. на суму 56400,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9400,00 грн.), №262 від 26.07.2013 р. на суму 43200,00 грн. (у т.ч. ПДВ 7200,00 грн.), № 66 від 06.06.2013 р. на суму 7350,00 грн. (у т.ч. ПДВ 1225,00 грн.), №162 від 16.05.2013 р. на суму 52775,00 грн. (у т.ч. ПДВ 8795,83 грн. (у т.ч. ПДВ 8795,83 грн.), №74 від 07.03.2013 р. на суму 56100,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9350,00 грн.), №114 від 11.03.2013 р. на суму 57460,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9576,67 грн.), №124 від 12.03.2013 р. на суму 58140,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9690,00 грн.)№132 від 13.03.2013 р. на суму 56100,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9350,00 грн.), №242 від 55800,00 грн. (у.т.ч. ПДВ 9300,00 грн.), №237 від 23.07.2013 р. на суму 58200,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9700,00 грн.), №223 від 22ю07ю2013 р. на суму 57600,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9600.00 грн.), №56400,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9400,00 грн.), №182 від 18.07.2013 р. на суму 55800,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9300,00 грн.), №175 від 17.07.2013 р. на суму 57600,00 грн. (у т.ч. ПДВ 6900,00 грн.), №162 від 16.07.2013 р. на суму 58200,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9700,00 грн.), №152 від 15.07.2013 р. на суму 57000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9500,00 грн.), №123 від 12.07.2013 р. на суму 55800,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9300,00 грн.), №111 від 11.07.2013 р. на суму 58200,00 грн. (у .ч. ПДВ 9700,00 грн.), №102 від 10.07.2013 р. на суму 55800,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9300,00 грн.), №91 від 09.07.2013 р. на суму 57600,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9600,00 грн.), №82 від 08.07.2013 р. на суму 56400,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9400,00 грн.), №295 від 29.08.2013 р. на суму 271600,00 грн.(у т.ч. ПДВ 45266,67 грн.), (т.1 а.с.158-193);

- метріальний звіт ТОВ "Укрнафтогазресурс" за липень 2013 р., матеріальний звіт за червень 2013 р., матеріальний звіт за серпень 2013 р., матеріальний звіт за травень 2013 р., матеріальний звіт за квітень2013 р., матеріальний звіт за березень 2013 р. (т.1 а.с.194-195,211-212, 216-217, 220-221, 226-227, 231-232);

- видатковими накладними: №РН-0000082 від 08.07.2013 р. на суму 56400,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9400,00 грн.), №РН-0000091 від 09.07.2013 р. на суму 57600,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9600,00 грн.), №РН-00000102 від 10.07.2013 р. на суму 55800,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9300,00 грн.), №РН-00000111 від 11.07.2013 р. на суму 58200,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9700,00 грн.), №РН-00000123 від 12.07.2013 р. на суму 55800,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9300,00 грн.), №РН-00000152 від 15.07.2013 р. на суму 57000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9500,00 грн.), №РН-00000162 від 16.07.2013 р. на суму 58200,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9700,00 грн.), №РН-00000175 від 17.07.2013 р. на суму 57600,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9600,00 грн.), №РН-00000182 від 18.07.2013 р. на суму 55800,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9300,00 грн.), №РН-000002232 від 22.07.2013 р. на суму 57600,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9600,00 грн.), №РН-00000191 від 19.07.2013 р. на суму 56400,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9400,00 грн.), №РН-00000237 від 23.07.2013 р. на суму 58200,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9700,00 грн.), №РН-00000242 від 24.07.2013 р. на суму 55800,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9300,00 грн.), №РН-00000256 від 25.07.2013 р. на суму 56400,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9400,00 грн.), №РН-00000262 від 26.07.2013 р. на суму 43200,00 грн. (у т.ч. ПДВ 7200,00 грн.), №РН-00000315 від 30.08.2013 р. на суму 71955,00 грн. (у т.ч. ПДВ 11992,50 грн.), №РН-00000295 від 29.08.2013 р. на суму 271600,00 грн. (у т.ч. ПДВ 45266,67 грн.), №126 від 12.04.2013 р. на суму 150779,71 грн. (у т.ч. ПДВ 25129,95 грн.), №РН-0000074 від 07.03.2013 р. на суму 56100,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9350,00 грн.), №РН-0000114 від 11.03.2013 р. на суму 57460,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9576,67 грн.), №РН-0000124 від 12.03.2013 р. на суму 58140,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9690,00 грн.), №РН-0000132 від 13.03.2013 р. на суму 56100,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9350,00 грн.), №РН-0000144 від 14.03.2013 р. на суму 56780,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9463,00 грн.), №РН-00001563 від 15.03.2013 р. на суму 57460,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9576,67 грн.), №РН-0000189 від 18.03.2013 р. на суму 56100,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9350,00 грн.), №РН-0000195 від 19.03.2013 р. на суму 26860,00 грн. (у т.ч. ПДВ 4476,67 грн.), №РН-0000205 від 20.03.2013 р. на суму 56050,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9341,67 грн.), №РН-0000214 від 21.03.2013 р. на суму 57820,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9636,67 грн.), №РН-0000224 від 22.03.2013 р. на суму 55460,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9243,33 грн.), №РН-0000074 від 07.03.2013 р. на суму 56100,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9350,00 грн.), №РН-0000255 від 25.03.2013 р. на суму 56050,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9341,67 грн.), №РН-0000272 від 27.03.2013 р. на суму 56050,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9341,67 грн.), №РН-0000264 від 26.03.2013 р. на суму 57820,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9636,67 грн.), №РН-0000286 від 28.03.2013 р. на суму 57820,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9636,67 грн.), №РН-0000298 від 29.03.2013 р. на суму 57230,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9538,33 грн.), №РН-0000314 від 31.03.2013 р. на суму 26190,00 грн. (у т.ч. ПДВ 4365,00 грн.), (т.1 а.с.196-210, 218-219, 233-249).

Єдиною підставою для висновків перевіряючих про порушення позивачем вимог п. 198.3, п. 198.5 ст. 198 ПК України є висновки ДПІ у Заводському районі м.Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області, викладені в акті від 25.07.2014р. №71/08-25-22-012/37748407 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Велар-Д" (податковий номер 377448407) щодо підтвердження реальності здійснення господарських відносин з ТОВ "С.Т.С.-Січ" () за період липень 2012 року" (т.8 а.с.134-136). Так, ДПІ у Заводському районі м.Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області стверджує, що ТОВ "Велар-Д" відсутнє за податковою адресою.

Однак, як зазначалось вище, обов'язок ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податків. При цьому, такий платник податків несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. відповідальність стосується кожного окремого платника податків і не може поширюватись на третіх осіб, у т.ч. на його контрагентів.

Окремо суд зазначає, що в силу приписів ч.4 ст.70 КАС України, Порядку проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок (затверджено постановою КМУ від 27.12.2010р. №1232; далі за текстом Порядок №1232), а також Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства (затверджено наказом ДПА України від 22.12.2010р. №984, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12.01.2011р. за №34/18772; далі за текстом Порядок №984) отримання податковим органом акту перевірки чи довідки зустрічної звірки, в котрих викладені висновки про вчинення контрагентом платника податків нікчемного правочину або відображення в звітності показників господарських операцій, які фактично не відбулись, не звільняє такий податковий орган від виконання обовязку по самостійному встановленню та доведенню факту вчинення платником податків порушення закону.

Як зясовано судом в ході розгляду спору, 14.01.2013 року між позивачем - ТОВ "Украфтогазресурс" та ТОВ "Украктив ХХІ" () укладено договір на поставку житлових вагонів-будинків та комплектуючих. (т.1 а.с.130-131).

Придбання товару підтверджується видатковими накладними №165 від 14.01.2013 р. на суму 59976,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9996,00 грн.), №192 від 15.01.2013 р. на суму 59976,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9996,00 грн.), №219 від 16.01.2013 р. на суму 20048,00 грн. (ут.ч. ПДВ 3341,33 грн.), (т.1 а.с.125-127), разом з документами, що підтверджують внутрішнє переміщення та використання в господарській діяльності, а саме: акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів (т.1 а.с.128-129), товарний звіт (т.1 а.с.124), податковими накладними №219 від 16.01.2013 р. на суму 20048,00 грн.(у т.ч. ПДВ 3341,33 грн.), №192 від 15.01.2013 р. на суму 59976,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9996,00 грн.), №165 від 14.01.2013 р. на суму 59976,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9996,00 грн.) (т.1 а.с.133-135).

Відповідно акту ДПІ у Київському районі м.Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області №106/20-31-22-03-07/37999224 від 09.09.2013 р. "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "УКРАКТИВ ХХІ" щодо документального підтвердження господарських відносин з з платником податків ПП "Промтехіндустрія" їх реальності та повноти відображення в обліку за період 01.01.2013 р. - 30.04.2013 року" (т.8 а.с.146-148) встановлено неможливість встановити об'єєкти оподаткування в податкових деклараціях з ПДВ за перевіряємий період.

Оскільки, це єдина підстава, котра вплинула на висновки відповідача про відображення позивачем у звітності показників господарської операції, яка фактично не відбулася, суд не приймає їх згідно до вимог ст. 124 Конституції України, ст.70 КАС України та статей 207 і 208 Господарського кодексу України, ч.3 ст.228 Цивільного кодексу України.

Судовим розглядом встановлено, що позивач - ТОВ Укртрансгазресурс" придбав у ТОВ "Оліс-12" за договором поставки №28/02/13 від 28.02.2013 року запасні частини:

- двигун ГАЗ 53 першої комплектації в кількості 1 шт.;

- роздавальну коробку КрАЗ 250 в кількості 1 шт.,

- плунжер насоса 3ПН-70 в кількості 6 шт.;

- двигун ЯМЗ 238 М2 в кількості 1 шт.;

- корінь стріли КС 35-785А в кількості 1 шт. (т.1 а.с.143).

На підтвердження доводу про реальність вказаної господарської операції платник податків подав до суду видаткову накладну від 28.02.2013 р. у сумі 374463,00 грн. (у т.ч. ПДВ 62410,50 грн.) та податковою накладною №8 від 28.02.2013 р. на суму 374463,00 грн. (у т.ч. ПДВ 62410,50 грн.), (т.1 а.с.137,142).

Вищевказані запчастини придбані для автотранспортних засобів підприємства, що підтверджується товарним звітом за лютий 2013 р., накладними на внутрішнє переміщення та комплектуючі до нього. (т.1 а.с.136, 138-141).

За результатами перевірки ДПІ у Оболонському районі м. Києва, оформленої актом №553/26-54-22-02-10/38444261 від 21.08.2014 р. "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Оліс-12" щодо господарських відносин з платниками податків за період з 01.01.2013 р. по 31.08.2013". (т.8 а.с.140-142), встановлено, що відсутні об'єкти оподаткування при придбанні та продажу товарів (послуг) за період з 01.01.2013 р. по 31.08.2013р.

За таких підстав, відповідач дійшов висновку про не можливість встановити зв'язок понесених витрат (з урахуванням ПДВ), ТОВ " Укрнафтогазресурс" в частині взаємовідносин за лютий 2013р. з господарською діяльність перевіряємого підприємства.

Оскільки, як встановлено судом, це єдина підстава, котра вплинула на висновки відповідача про відображення позивачем у звітності показників господарської операції, яка фактично не відбулася, суд не приймає їх згідно до вимог ст. 124 Конституції України, ст.70 КАС України та статей 207 і 208 Господарського кодексу України, ч.3 ст.228 Цивільного кодексу України.

Також, між ТОВ "Укрнафтогазресурс" та ТОВ "Укртрейдінвест" (код ЄДРПОУ 3662420) 10.09.2013 р. укладено договір поставки товарів №1009 разом зі специфікаціями, за яким позивачем отримано теплотехнічне обладнання та комплектуючі до нього. (т.1 а.с.149-152).

Факт отримання зазначених послуг підтверджується податковими накладними №51 від 21.10.20163 р. на суму 28015,94 грн. (у т.ч. ПДВ 4669,32 грн.), №47 від 13.09.2013 р. на суму 50000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 8333,33 грн.), №1 від 01.10.2013 р. на суму 15070,72 грн. (у т.ч. ПДВ 2511,79 грн.), №4 від 01.10.2013 р. на суму 2918,11 грн. (у т.ч. ПДВ 486,35 грн.), (т.1 а.с.153-156), видатковими накладними №РН-1001 від 03.10.2013 р. на суму 15070,72 грн.( у т.ч. ПДВ 2511,79 грн.), №РН-10004 від 03.10.2013 р. на суму 2918,11 грн. (у т.ч. ПДВ 486,35 грн.), разом з документами, що підтверджують внутрішнє переміщення та використання в господарській діяльності, а саме: накладна на внутрішнє переміщення товару та акт списання, товарний звіт. (т.1 а.с.144-145, 148).

За результатами перевірки ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова, оформленої актом №3/20-30-22-01-14/36624210 від 31.01.2014 р. "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Укртрейдінвест" () щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків, їх реальності та повноти відображення в обліку за період з 31.10.210 р. по 31.01.2014". (т.8 а.с.138-139), встановлено, не підтвердження реальностіздійснення господарських відносин за перевіряємий період.

За таких підстав, відповідач дійшов висновку про не можливість встановити зв'язок понесених витрат (з урахуванням ПДВ), ТОВ "Укрнафтогазресурс" в частині взаємовідносин за липень 2012р. з господарською діяльність перевіряємого підприємства.

Оскільки, як встановлено судом, це єдина підстава, котра вплинула на висновки відповідача про відображення позивачем у звітності показників господарської операції, яка фактично не відбулася, суд не приймає їх згідно до вимог ст. 124 Конституції України, ст.70 КАС України та статей 207 і 208 Господарського кодексу України, ч.3 ст.228 Цивільного кодексу України.

ТОВ "Укрнафтогазресурс" згідно договору від 13.02.2013 р. №007, актом виконаних робіт та податковою накладною №108 від 14.02.20103 р. на суму 16500,00 грн. (у т.ч. ПДВ 2750,00 грн.), отримало від ПП "Полтава-Проект-Монтаж" транспортні послуги з перевезення товарів за маршрутом м.Горностаївка-м.Красноград. (т.2 а.с.51-53).

ДПІ м. Полтава ГУ Міндоходів складений акт №437/22.5-10/35295110 від 10.04.2013 р. "Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП "Полтава-Проект-Монтаж" () з питань правомірності проведених господарських відносин із платниками податків за період лютий 2010року - лютий 2013 р.". (т.8 а.с. 151-153), за висновками якого встановлено відсутність можливості підтвердити реальність проведення господарських операцій.

Оскільки, як встановлено судом, це єдина підстава, котра вплинула на висновки відповідача про відображення позивачем у звітності показників господарської операції, яка фактично не відбулася, суд не приймає їх згідно до вимог ст. 124 Конституції України, ст.70 КАС України та статей 207 і 208 Господарського кодексу України, ч.3 ст.228 Цивільного кодексу України.

Вирішуючи спір по суті, суд також зазначає, що відповідно до п.138.1 ст.138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9 підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цією статті; інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6, пунктами 138.11, 138.12 цією статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього кодексу.

За змістом п.138.6, п.138.8 ст. 138 Податкового кодексу України, собівартість придбаних та реалізованих товарів формується відповідно до ціни їх придбання з урахуванням ввізного мита і витрат на доставку та доведення до стану, придатного для продажу.

Собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: прямих матеріальних витрат; прямих витрат на оплату праці; амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; вартості придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).

Згідно п.п.138.10.2 п.138.10 ст. 138 Податкового кодексу України, до складу інших витрат включаються, зокрема: адміністративні витрати, спрямовані на обслуговування та управління підприємством, серед яких, витрати на врегулювання спорів у судах; інші витрати загальногосподарського призначення (витрати на пакувальні матеріали для затарювання товарів на складах готової продукції; витрати на ремонт тари; оплата праці та комісійні винагороди продавцям, торговим агентам та працівникам підрозділів, о забезпечують збут; витрати на рекламу та дослідження ринку (маркетинг), на передпродажну підготовку товарів; витрати на відрядження працівників, зайнятих збутом; витрати на утримання основних засобів, інших необоротних матеріальних активів, пов'язаних зі збутом товарів, виконанням робіт, наданням послуг (оперативна оренда, страхування, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, охорона); витрати на транспортування, перевалку і страхування товарів, транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів) відповідно до умов договору (базису) поставки; витрати на гарантійний ремонт і гарантійне обслуговування; витрати на транспортування готової продукції (товарів) між складами підрозділів підприємства; інші витрати, пов'язані зі збутом товарів, виконанням робіт, наданням послуг).

Правила формування податкового кредиту платниками податку на додану вартість визначені в ст. 198 Податкового кодексу України.

Так, згідно п.п. 198.1., 198.2 вищеназваної статті право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Підпунктом 198.6 п. 198 ст. 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Встановлені судом фактичні обставини об'єктивно засвідчують здійснення господарських операції між позивачем та його контрагентами, а також правомірність віднесення позивачем до складу валових витрат та податкового кредиту суми витрат на оплату вартості отриманих товарів (робіт, послуг), відповідно до первинних документів та за податковими накладними, які виписані на виконання умов викладених вище договірних відносин.

Суд підкреслює, що обставини, виявлені за результатами проведення перевірки Красноградської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області також були предметом розслідування у кримінальному провадженні №0000279 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.04.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.366 КК України. Однак, постановою слідчого СУ ГУМВС України в Харківській області від 30.10.2015 року вищевказане кримінальне провадження закрито, у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення в діях службових осіб ТОВ "Укрнафтогазресурс". (т.8 а.с.156-158).

За таких обставин, слід дійти висновку, що судження податкового органу про неправомірність формування податкового кредиту та завищення позивачем податкового кредиту з ПДВ внаслідок чого занижено суми зобов'язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у перевіреному періоді не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду.

Отже, в ході судового розгляду відповідачем не доведено правомірності мотивів для винесення спірних податкових повідомлень - рішень, що зумовлює висновок про необґрунтованість визначення платнику податків додаткових податкових зобов'язань і, як наслідок, наявність факту порушення прав та охоронюваних законом інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Укранафтогазресурс".

За таких підстав, позов слід задовольнити.

Судові витрати слід розподілити відповідно до вимог ст. 94 КАС України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 11, 12, 51, 71 ,158, 159, 160-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрнафтогазресурс" до Красноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Красноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області від 26.01.2015 року № та №, від 22.04.2015 року №, від 29.01.2015 №.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрнафтогазресурс" (місцезнаходження: 63343, Харківська обл., Красноградський р-н, с.Наталине, вул. Радянська, буд. 39-А, код ЄДРПОУ - 35314646) судовий збір у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Красноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області (63304, Харківська обл., м.Красноград, вул. Короленко, буд.85).

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 25 грудня 2015 року.

Суддя Панченко О.В.