Справа № 226/3709/15-а
Суддя: Коваленко Т. О.
Дата ухвалення: 2015-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 226/3709/15-а
Провадження № 2-а/226/39/2015
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 грудня 2015 року м. Димитров

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Коваленко Т.О.,

за участі секретаря Трифонової І.О.,

учасники судового процесу:

позивач ОСОБА_1,

відповідач представник ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Димитров Донецької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Димитрові Донецької області про визнання дій відповідача протиправними та зобов*язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача управління Пенсійного фонду України в місті Димитрові Донецької області про визнання дій відповідача протиправними та зобов*язання вчинити певні дії в обґрунтування якого зазначив, що з 1994 року до цього часу він працює в органах прокуратури. З листопада 2010 року отримує пенсію за вислугою років на підставі статті 501 Закону України «Про прокуратуру». З 1 квітня 2015 року виплата пенсії за вислугою років йому була припинена відповідно до статті 12 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року, статті 47 Закону України «Про загальнообов*язкове державне пенсійне страхування, якими тимчасово у період з 1 квітня по 31 грудня 2015 року у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених, у тому числі Законом України «Про прокуратуру», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Відповідно до пункту 5 Перехідних положень до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України, у тому числі «Про прокуратуру». Оскільки до 1 червня 2015 року Верховною Радою України не було прийнято закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, відпали підстави для припинення виплати позивачу пенсії за вислугу років як особі, яка працює на посаді що не дає права на призначення пенсії у порядку спеціального закону. Звернувшись 23 листопада 2015 року до відповідача із заявою про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, отримав лист від 26 листопада 2015 року, яким відповідач відмовив йому у відновленні виплати раніше призначеної пенсії. Вважаючи дії відповідача неправомірними, просив суд дії відповідача щодо відмови у відновленні виплати раніше призначеної пенсії за вислугою років визнати протиправними та зобов*язати відповідача відновити виплату раніше призначеної йому пенсії за вислугу років з 1 червня 2015 року, стягнути з відповідача на його користь суму сплаченого судового збору.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, обґрунтовуючи свою позицію обставинами, викладеними у позовній заяві, просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача в суді вимоги позивача не визнав, зазначивши, що позивач дійсно 23 листопада 2015 року звертався до управління ПФУ в місті Димитрові із заявою про відновлення з 1 червня 2015 року виплати пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про прокуратуру», яка була зареєстрована відповідно до законодавства про звернення громадян і на яку 26 листопада 2015 року надано відповідь із роз*ясненням щодо відсутності підстав для поновлення виплати раніше призначеної пенсії. Оскільки 1 червня 2015 року не було прийнято закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, вважають, що виплата пенсій особам, яким 1 квітня 2015 року виплата пенсій тимчасово була зупинена, має бути поновлена з 1 січня 2016 року на підставі Закону України «Про загальнообов*язкове державне пенсійне страхування». Позивач звернувся із заявою, яка не відповідає встановленій формі заяви щодо відновлення виплати пенсії, тому його звернення оформлене як звернення громадян і надана відповідь, а не рішення про відмову. Якщо позивач звернеться із заявою за встановленою формою, підстави відмови у відновленні пенсії будуть ті ж, але ця відмова буде оформлена рішенням УПФУ. Просили суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Вислухавши сторін у справі, дослідивши надані суду докази, суд вважає встановленими в судовому засіданні наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 є пенсіонером, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в місті Димитров Донецької області як отримувач з 3 листопада 2010 року пенсії, призначеної на підставі статті 501 Закону України «Про прокуратуру». З 1 квітня 2015 року до цього часу виплата пенсії позивачу була припинена на підставі частини п*ятнадцятої статті 501 Закону України «Про прокуратуру», що встановлено з копії пенсійного посвідчення позивача, заперечень відповідача, пояснень сторін у справі і ці обставини сторонами не оспорюють ся (а.с. 6, 15-17).

23 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернувся до УПФУ в місті Димитрові із заявою про відновлення з 1 червня 2015 року виплати йому пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про прокуратуру» (а.с. 18), на яку отримав відповідь від 26 листопада 2015 року № 64/К-07-01-01 у якій зазначив, що підстав для поновлення виплати пенсії позивачу немає (а.с. 5).

Відповідно до частини п*ятнадцятої статті 501 Закону України «Про прокуратуру» тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року:

особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії / щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про судоустрій і статус суддів", пенсія, призначена відповідно до цієї статті, не виплачується; у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на інших посадах/роботах пенсії, призначені відповідно до цієї статті, розмір яких перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. З 1 січня 2016 року пенсія, призначена особам відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про судоустрій і статус суддів", виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Оскільки, станом на 1 квітня 2015 року посада, на якій працював позивач дійсно давала право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про прокуратуру», відповідачем правомірно виплату пенсії позивачу було припинено.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року прийнятий не був, у звязку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про прокуратуру» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються. З 1 червня 2015 року особам, які підпадають під дію Закону України «Про прокуратуру», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з 1 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про прокуратуру», у звязку з чим передбачені статтею 501 Закону України «Про прокуратуру» підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, відпали і з 1 червня 2015 року перешкоди для виплати позивачу вказаної пенсії відсутні.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що з 1 червня 2015 року виплата пенсії, призначеної позивачу відповідно до Закону України «Про прокуратуру» підлягає відновленню у звязку з відсутністю зазначених у статті 501 вказаного Закону підстав для її невиплати.

Щодо стягнення на користь позивача з відповідача понесених ним судових витрат, суд вважає необхідним зазначити.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб*єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України, у зв*язку з чим правових підстав для стягнення понесених позивачем судових витрат з відповідача немає.

Керуючись ст.ст. 11, 17-18, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Димитрові Донецької області про визнання дій відповідача протиправними та зобов*язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в місті Димитров Донецької області щодо відмови позивачу ОСОБА_1 у відновленні виплати раніше призначеної пенсії за вислугою років з 1 червня 2015 року неправомірними.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в місті Димитров Донецької області відновити виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 1 червня 2015 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення терміну подачі апеляційної скарги, яка подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений 31 грудня 2015 року.

Суддя Т.О.Коваленко