Справа № 813/2874/15
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 року Справа № 876/9225/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Довгополова О.М., Ільчишин Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

представників позивача Кіт М.С.,

представника відповідача Щипель Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Іскра» до управління Пенсійного фонду України у Пустомитівському районі Львівської області про встановлення відсутності повноважень та скасування розрахунків,-

ВСТАНОВИВ:

05 червня 2015 року ПАТ «Іскра» звернулось в суд з адміністративним позовом, в якому просило: - встановити відсутність повноважень управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області для нарахування Публічному акціонерному товариству «Іскра» сум відшкодувань фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

-визнати протиправними та скасувати розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б-з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за № 2875/04-37 від 06.04.2015 року, за № 2876/04-37 від 06.04.2015 року, за № 2878/04-37 від 06.04.2015 року, за № 2879/04-37 від 06.04.2015 року, а також розрахунків за № 225/04-37/1 та № 243/04-37 від 14.01.2015 року.

Львівський окружний адміністративний суд постановою від 19 серпня 2015 року позов задовольнив повністю.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, УПФУ в Пустомитівському районі Львівської області подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясуванні обставин, які мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що в результаті доопрацьованого програмного забезпечення, та проведеної інвентаризації пенсійних справ по пенсіонерах, пенсію яким призначено на пільгових умовах згідно Списку №1, виявлено, що пенсіонеру ОСОБА_3 збільшено пенсійний вік по 16.05.2014 року, а ОСОБА_4 - по 27.09.2014 року. Відтак після виявлення зазначених фактів УПФ правомірно надіслало ПАТ «Іскра» Розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій з 2015 року в який включено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Сума плати даного підприємства Пенсійному фонду України за попередній рік складає 5010, 92 грн. та 11087, 18 грн. відповідно. Зазначені суми передбачені для звірки із сумою, сплаченою страхувальником за попередній рік.

З огляду на викладене, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційного суду підтримала вимоги апеляційної скарги та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача заперечив вимоги апеляційної скарги та просить залишити скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 06.04.2015 року УПФУ в Пустомитівському районі Львівської області скерувало на адресу ПАТ «Іскра» розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (крім працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників) за 2014 рік, які отримані товариством 10.04.2015 року.

Згідно наданих розрахунків Пенсійний фонд просить відшкодувати йому витрати на пільгову пенсію за 2014 рік, зокрема:

- зі змісту розрахунку вих. № 2878/04-37 від 06.04.2015 року за 2014 рік вбачається, що по 14 особам, яким призначена пільгова пенсія, відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІУ в частині пенсій, призначених відповідно до п. «а» ст. 13 Закону № 1788-ХІІ за списком № 1 підприємству слід відшкодувати суму у розмірі - 20 751,53 грн.(а.с.11-12);

- зі змісту розрахунку вих. № 2876/04-36/1 від 06.04.2015 року за 2014 рік вбачається, що по 20 особам, яким призначена пільгова пенсія, відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІУ в частині пенсій, призначених відповідно до п. «б»-«з» ст. 13 Закону № 1788-ХІІ за списком № 2 підприємству слід відшкодувати суму у розмірі - 16 055,00 грн.(а.с.15-16);

- зі змісту розрахунку вих. № 2879/04-37 від 06.04.2015 року за травень 2014 року вбачається, що по 14 особам, яким призначена пільгова пенсія, відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІУ в частині пенсій, призначених відповідно до п. «а» ст. 13 Закону № 1788-ХІІ за списком № 1 підприємству слід відшкодувати суму у розмірі - 20 436,56 грн.(а.с.13-14);

- зі змісту розрахунку вих. № 2875/04-36/1 від 06.04.2015 року за вересень 2014 року вбачається, що по 15 особам, яким призначена пільгова пенсія, відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону № 058-ІУ в частині пенсій, призначених відповідно до п. «б»-«з» ст. 13 Закону № 1788-ХІІ за списком № 2 підприємству слід відшкодувати суму у розмірі - 19 888,35 грн.(а.с.18-19)

В січні 2015 року УПФУ в Пустомитівському районі також надіслало ПАТ «Іскра» розрахунки № 225/04-37/1 та № 243/04-37 від 14.01.2015 року за 2015 рік. Управлінням до графи 14 «Сума плати даного підприємства Пенсійному фонду України за попередній рік» вказаного розрахунку включено суму до виплати по пенсіонерах ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - 5010, 92 грн., 11087, 18 грн. та 246.59 грн. відповідно.

При цьому, ОСОБА_3 пільгову пенсію призначено з 14.02.2007 року по Списку №1 і така їй відшкодовувалась ПАТ «Іскра» по 16.11.2012 року. Про те, що даному пенсіонеру продовжено пільгову пенсію до 16.05.2014 року підприємство не повідомлялось, оскільки з 2012 року по 2014 року не виставлялись розрахунки щодо фактичних витрат на виплату та доставку пенсії.

ОСОБА_4 пільгову пенсію призначено з 28.03.2010 року по Списку № 2 така їй відшкодовувалась ПАТ «Іскра» по 28.03.2013 року. Проте, що даному пенсіонеру продовжено пільгову пенсію до 27.09.2014 року підприємство не повідомлялось, оскільки з 2013 року по 2014 року не виставлялись розрахунки щодо фактичних витрат на виплату та доставку пенсії.

ОСОБА_5 пільгову пенсію призначено з 25.11.2011 року по Списку № 2, така йому відшкодовувалась ПАТ «Іскра» по 25.11.2013 року. Про те, що даному пенсіонеру проведено додаткову доплату за 2013 рік підприємство не повідомлялось у 2014 році, про це було повідомлено ПАТ «Іскра» у 2015 році розрахунком на 2015 рік.

Таким чином, суд першої інстанції встановив, що по даних пенсіонерах підприємству не виставлялись розрахунки за 2014 рік, проте такі були включені у річні розрахунки на 2015 рік.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що УПФ при донарахуванні позивачу витрат на виплату та доставку пільгових пенсій шляхом формування нового розрахунку діяло не на підставі та не у спосіб передбачений чинним законодавством, а також за відсутності повноважень на це.

Проте, такі висновки суду першої інстанції лише частково відповідають фактичним обставинам справи та прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права з таких міркувань.

Обов'язок з відшкодування відповідних витрат УПФ встановлено Законом України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №400/97-ВР).

Згідно з абзацом 4 п.1 ст.2 Закону №400/97-ВР для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-ХІІ) до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст.12 цього ж Закону.

Абзацом 3 п.1 ст.4 Закону №400/97-ВР встановлено ставка збору у розмірі 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом 4 п.1 ст.2 цього Закону.

Обов'язок відшкодування витрат з виплати пенсій, призначених за ст.13 Закону №1788-ХІІ передбачений п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV), за правилами якого пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону №1058-IV в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом №1788-ХІІ. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до ст.27 та з урахуванням норм ст.28 Закону №1058-IV. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом №1058-IV діяв Закон №400/97-ВР, абзацом 4 п.1 ст.2 якого передбачалось, що для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 ст.1 цього Закону, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій призначених відповідно до пунктів «б» - «з» ст.13 Закону №1788-ХІІ.

Відповідно до абзацу 4 пп.1 цього ж пункту підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Враховуючи, що положення абзацу 4 п.2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV є спеціальними щодо абзацу 3 п.2 прикінцевих положень цього ж Закону, апеляційний суд приходить до висновку про існування у відповідача обов'язку відшкодовувати органам ПФУ суми фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пунктів «а», «б»-«з» ст.13 Закону №1788-ХІІ.

Проте, п.6.4 «Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1 (далі - Інструкція) визначено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Пунктом 6.5 Інструкції передбачено, що розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Згідно п.6.7 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Таким чином, із системного аналізу вказаних правових норм, випливає, що тільки у випадку зміни розміру пенсії або настання обставин, які безпосередньо впливають на суму відшкодування, органи пенсійного фонду мають право для донарахування додаткової суми відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за попередні періоди.

Однак, суд апеляційної інстанції не може погодитись із способом захисту порушеного ВАТ права, який був ним обраний та задоволений в повному обсязі судом першої інстанції, з огляду на таке.

Так, апеляційним судом встановлено, що ВАТ заявлені вимоги щодо вирішення спору з приводу реалізації компетенції суб'єкта владних повноважень в сфері управління, у тому числі щодо наявності повноважень в УПФ щодо донарахування відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 КАС, справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно із пунктами 1, 3 ч.2 ст.17 КАС, юрисдикція адміністративних судів поширюється, зокрема на:

публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

а також, публічно-правові спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, в тому числі делегованих повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно із вищевказаними нормами права, особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб'єкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

Із наведених положень вбачається, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин, а оскарженню підлягає рішення, дія або бездіяльність суб'єкта владних управлінських функцій, шляхом пред'явлення адміністративного позову, складеного у відповідності до приписів КАС.

Вимоги, які може містити адміністративний позов особи чітко визначені ч.4 ст.105 КАС, проте ВАТ звернулося до суду з вимогами про визнання відсутності повноважень у відповідача, як суб'єкта владних повноважень щодо вчинення певних дій.

Апеляційний суд зазначає, що КАС не передбачено віднесення до адміністративної юрисдикції спорів щодо встановлення відсутності компетенції у суб'єкта владних повноважень з приводу реалізації ним певних владних функцій на вимогу юридичної особи, яка не є таким суб'єктом, а відтак позивач обрав невірний спосіб захисту свого порушеного права.

Загалом, із наведених норм права вбачається, що позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, проте ці рішення, дія або бездіяльність у будь-якому випадку повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

Розрахунок не є рішенням суб'єкта владних повноважень, що породжує для позивача настання будь-яких юридичних наслідків і безпосередньо впливає на його права та обов'язки.

Можливості оскарження ВАТ надісланих йому розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій законом не передбачено, оскільки ці документи не є остаточними, а містять лише інформацію про суми, які були виплачені колишнім працівникам позивача у відповідні періоди та розміри понесених УПФ витрат.

При цьому, у разі виникнення спору щодо розміру нарахованих органом Пенсійного фонду сум, суд, вирішуючи питання щодо правомірності їх стягнення, перевіряє обґрунтованість нарахованих сум відповідно до цих документів, які є лише носієм доказової інформації.

Отже, вказані документи не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні ст.17 КАС.

Відсутність спірних відносин, в свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. Обраний позивачем спосіб захисту не відповідає вимогам КАС, а тому його позовні вимоги не можуть бути задоволені.

Однак, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що звернення за захистом порушеного права у сфері публічно-правових відносин з зазначенням способу, який, на думку суду, не призводить до захисту права, не може бути підставою для відмови в позові, тобто захисті права, що порушується. Суд встановивши порушення вимог законодавства, має захистити права та охоронювані законом інтереси, самостійно обравши спосіб, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, коли ці порушення ще не припинені (ст.ст.7,8,11, ч.4 ст.112, ст.162 КАС).

Відтак, враховуючи все вищенаведене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання про необхідність часткового задоволення позовних вимог ВАТ шляхом визнання протиправними дій УПФ щодо складання та направлення ВАТ оскаржуваних Розрахунків за № 2875/04-37, № 2876/04-37, № 2878/04-37 та № 2879/04-37 від 06.04.2015 року, у зв'язку із донарахуванням фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за попередні періоди.

Разом з тим, апеляційний суд не погоджується із рішенням суду першої інстанції в частині визнання протиправним та скасування в повному обсязі розрахунків від 14.01.2015 року за № 225/04-37/1 та № 243/04-37 фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 2015 року по 19 пенсіонерах за попередній рік в розмірі 230 368,58 грн. та по 14 пенсіонерах за попередній рік в розмірі 222 313,95 грн. відповідно.

Так, з матеріалів справи вбачається та не заперечується позивачем, що УПФУ в Пустомитівському районі протиправно включило до вищезазначених розрахунків за № 225/04-37/1 та № 243/04-37 до відшкодування фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій за 2014 рік по пенсіонерах: ОСОБА_3 - на суму 5010, 92 грн., ОСОБА_4 - на суму 11087, 18 грн. та ОСОБА_5 на суму - 246.59 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог ВАТ шляхом визнання протиправними дій УПФ щодо складання та направлення ВАТ оскаржуваних розрахунку за № 225/04-37/1 від 14.01.2015 року по пенсіонерах: ОСОБА_5 за попередній 2014 рік на суму 246, 59 грн. та ОСОБА_4 за попередній 2014 рік на суму 11087, 18 грн., а також розрахунку за № 243/04-37 від 14.01.2015 року по пенсіонерці ОСОБА_3 за попередній 2014 рік на суму 5010, 92 грн., у зв'язку із донарахуванням фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за попередні періоди.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки суд першої інстанції допустився помилки в частині застосування норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, апеляційний суд визнає правильним апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити частково.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.195, 196, 198, 202, 203, 205, 207, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області задовольнити частково, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2015 року у справі № 813/2874/15 - скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області щодо складання та направлення Публічному акціонерному товариству «Іскра» розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б-з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 2014 року:

- за № 2875/04-37 від 06.04.2015 року на суму 19888, 35 грн.;

- за № 2876/04-37 від 06.04.2015 року на суму 16055, 00 грн.;

- за № 2878/04-37 від 06.04.2015 року на суму 20751, 53 грн.;

- за № 2879/04-37 від 06.04.2015 року на суму 20436, 56 грн. у зв'язку із донарахуванням фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за попередні періоди.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області щодо складання та направлення Публічному акціонерному товариству «Іскра» розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до п. «б-з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за № 225/04-37/1 від 14.01.2015 року по пенсіонерах: ОСОБА_5 за попередній 2014 рік на суму 246, 59 грн. та ОСОБА_4 за попередній 2014 рік на суму 11087, 18 грн. у зв'язку із донарахуванням фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за попередні періоди.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області щодо складання та направлення Публічному акціонерному товариству «Іскра» розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до п. «б-з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за № 243/04-37 від 14.01.2015 року по пенсіонерці ОСОБА_3 за попередній 2014 рік на суму 5010, 92 грн. у зв'язку із донарахуванням фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за попередні періоди.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складенні постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді О.М. Довгополов

Н.В. Ільчишин

Ухвала в повному обсязі складена 28 грудня 2015 року.