Справа № 369/12492/15-а
Суддя: Нікушин В. В.
Дата ухвалення: 2015-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/369/425/15
ПОСТАНОВА

іменем України

14.12.2015 року суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Нікушин В.В., розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій (бездіяльності) протиправними та зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій (бездіяльності) протиправними та зобовязання вчинити дії.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що являється учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 році І категорії та є інвалідом II групи, захворювання якої пов'язане з участю в роботах по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи. Крім цього, вона має статус «інваліда війни», а у звязку з цим і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни.

Позивачка отримує пенсію та перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області.

10 листопада 2010 року позивачка отримала посвідчення інваліда 2 групи, згідно якого має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.

З 15 листопада 2010 року до визначеного їй розміру пенсії управлінням Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області призначено підвищення як особі, прирівняній до інвалідів війни, згідно п.9 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Однак позивачка вважає, що вказане підвищення, яке їй виплачується є неправомірно заниженим, а тому його виплата здійснюється із порушенням вимог законодавства.

У звязку із зазначеним ОСОБА_1 зверталася до управління Пенсійного фонду України у Києво- Святошинському районі Київської області листом щодо розяснення порядку призначення, нарахування та виплати пенсії, підвищеної на 350 % мінімальної пенсії за віком для інвалідів 2 групи.

12.11.2015 року за №284/Ш-01 управлінням Пенсійного фонду України у Києво- Святошинському районі Київської області було надано відповідь на вказане звернення, згідно якої до визначеного розміру її пенсійної виплати встановлено підвищення, як особі, прирівняній до інвалідів війни, в сумі всього лише 429,6 гривень.

Позивачка вважає дану відмову управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області щодо визначення підвищення до розміру пенсії протиправною та неправомірною, оскільки це не відповідає чинному законодавству України та грубо порушує її конституційні права, визначені Конституцією України.

Тому, ОСОБА_1, просила суд визнати протиправними дії (бездіяльність) управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області щодо непризначення і невиплати мені підвищення в розмірі 350 процентів мінімальної пенсії за віком з 15.11.2010 року , як інваліду війни 2-ї групи, до раніше призначеної пенсії та зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області здійснити відповідний перерахунок вищевказаного підвищення до моєї пенсії в розмірі 350% виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.І ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", враховуючи ч.2 статті 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення, відповідно до якої «Суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком» з 15 листопада 2010 року та виплатити недоотриманні з 15.11.2010 року вищевказані суми підвищення до розміру моєї пенсії з врахуванням проведених мені виплат, оскільки мій позов стосується справедливої компенсації з боку держави ядерної шкоди, заподіяної моєму здоров'ю, що привело до втрати працездатності, інвалідності, яка відповідно до статті VI Віденської конвенції про цивільну відповідальність за ядерну шкоду від 21 травня 1963 року передбачає строк позовної давності тридцять років.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області надалі здійснювати щомісяця доплату та виплачувати це підвищення до моєї пенсії як інваліду війни в розмірі 350% від мінімальної пенсії за віком відповідно до ч.4 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції до внесення змін до вказаного закону Законом України від 05 жовтня 2005 року № 2939-ІУ «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Згідно ч. 4 ст. 183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення.

З врахуванням того, що у справі наявні достатні докази, суд приходить до висновку про можливість ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення без проведення судового засідання, а відтак у відповідності до ч. 4 ст. 183-2 КАС України справа підлягає розгляду в порядку скороченого провадження одноособово.

Відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі, надав письмові заперечення на позов, в яких просив відмовити позивачці у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії та є інвалідом II групи, захворювання якої пов'язане з участю в роботах по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Також позивачка має статус «інваліда війни».

ОСОБА_1 перебуває на обліку та отримує пенсію по інвалідності ІІ групи, захворювання пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС у 1986 році, призначену відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та їй до визначеного розміру пенсії призначено підвищення відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в розмірі 40%, що підтверджується копіями посвідчень, наявних в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Частиною 4 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»№3551-IV від 22.10.1993 року (в редакції Закону України №2878-ІV від 08.09.2005 р.) передбачено,що інвалідам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії підвищуються: інвалідам I групи - у розмірі 400 процентів мінімальної пенсії за віком, II групи - 350 процентів мінімальної пенсії за віком, III групи - 200 процентів мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»від 05.10.2005 року №2939 ч.4 ст.13 вказаного Закону викладено в наступній редакції: Інвалідам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються: інвалідам I групи - у розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, II групи - 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, III групи - 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Зміни, внесені до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», набрали чинності з 01.01.2006 року та залишаються діючими на сьогоднішній день. Отже, нарахування та виплата пенсії здійснюється на підставі діючого законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин в даний час підвищення до пенсії позивачці як інваліду війни виплачується у визначеному законом розмірі, що свідчить про правомірність дій відповідача.

Позивачка не надала суду достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування своїх позовних вимог.

Дослідивши обставини справи, проаналізувавши у сукупності вищезазначені правові норми, суд прийшов до висновку, що вимоги позивачки є необґрунтованими, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 13 Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст. ст. 18, 19, Конституцією України, ст. ст. 2, 18, 69, 71, 104, 158 -163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій (бездіяльності) протиправними та зобовязання вчинити дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Києво-Святошинський районний суд протягом 10 днів з моменту отримання постанови.

Суддя: Нікушин В.В.