Справа № 584/1212/15-а
Суддя: Толстой О. О.
Дата ухвалення: 2015-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 584/1212/15-а
Провадження № 2-а/584/29/15
ПОСТАНОВА
Іменем України
11.12.2015 року Путивльський районний суд Сумської області
в особі: головуючого судді Толстого О.О.
при секретарі Ковальовій К.В.
за участю: позивача ОСОБА_1
представника відповідача Примушко Д.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Путивль справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, який обґрунтовував тим, що постановою військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 капітана ОСОБА_2 від 11.11.2015 року № 6, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 211-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн.
Посилаючись на те, що в його діянні відсутній склад цього правопорушення, а суб`єкт владних повноважень при накладенні адміністративного стягнення не дотримався вимог ст.ст. 278, 280 КУпАП, просив визнати такі дії відповідача протиправними та оскаржувану постанову від 11.11.2015 року скасувати.
Позивач в судовому засіданні свої вимоги підтримав у повному обсязі.
Представник відповідача проти позову заперечувала та пояснила, що відповідно до ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок» органи місцевого самоврядування зобов`язані на вимогу військових комісаріатів сповіщати призовників і військовозобов`язаних про їх виклик до військових комісаріатів та забезпечувати своєчасне прибуття за цим викликом вказаних осіб. Оскільки позивачем, як сільським головою, не було забезпечено явку призовника ОСОБА_3 до військового комісаріату, його було правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності.
Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків та дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Як вбачається з матеріалів справи, 06.11.2015 року провідний спеціаліст Путивльського районного військового комісаріату Сумської області (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) ОСОБА_4 склала протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 211-4 КУпАП, на ОСОБА_1 , який як Руднєвський сільський голова не забезпечив сповіщення призовника ОСОБА_3 про його виклик до Путивльського РВК та його своєчасну явку до призовної дільниці під час приїзду на територію сільської ради в день виборів - 26.10.2015 року (а.с. 16-17).
11.11.2015 року за результатами розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_3 капітаном ОСОБА_2 було винесено постанову № 6 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн. (а.с. 18).
У постанові також зазначено про те, що правопорушник не забезпечив сповіщення призовника ОСОБА_3 про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 та його своєчасну явку до призовної дільниці під час приїзду на територію сільської ради в день виборів - 26.10.2015 року.
Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок» в адміністративно-територіальних одиницях, де немає військових комісаріатів, відповідні органи місцевого самоврядування, керівники підприємств, установ та організацій, у тому числі навчальних закладів, незалежно від підпорядкування і форм власності зобов`язані на вимогу військових комісаріатів сповіщати призовників і військовозобов`язаних про їх виклик до військових комісаріатів, забезпечувати своєчасне прибуття за цим викликом, у семиденний строк повідомляти районні (міські) військові комісаріати про прийняття на роботу (навчання) та звільнення з роботи (навчання) призовників і військовозобов`язаних.
Відповідно до п. 2.2 Інструкції з організації ведення військового обліку військовозобов`язаних і призовників в органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях і навчальних закладах, затвердженої наказом Міністра оборони України від 15.12.2010 року № 660, з питань персонально-первинного обліку військовозобов`язаних і призовників на органи місцевого самоврядування покладається виконання таких заходів як: оповіщення на вимогу військового комісаріату військовозобов`язаних та призовників про їх виклик до військового комісаріату і забезпечення їх своєчасного прибуття за цим викликом.
Указом Президента України від 17.02.2015 року № 88/2015 «Про строки проведення чергових призовів, чергові призови громадян України на строкову військову службу та звільнення в запас військовослужбовців у 2015 році» на 2015 рік були визначені строки проведення чергових призовів громадян України на строкову військову службу квітень-червень, жовтень-листопад.
Підтверджується списками призовників, копією облікової картки призовника (а.с. 34, 38-41) та не оспорювалось сторонами те, що одним з призовників, який підлягав призову на військову службу, є мешканець с. Руднєве Путивльського району ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 син ОСОБА_1 , позивача в справі.
Повістки про виклик до призовної дільниці не вручені ОСОБА_3 в зв`язку з його відсутністю за місцем проживання, про що свідчать відповідні відмітки у повістках (а.с. 35-37).
Як видно з журналу видачі повісток до призовної дільниці Путивльського РВК (а.с. 42-43) повістки для виклику призовників отримано секретарем сільської ради 16.09.2015 року.
Частиною 1 ст. 211-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за незабезпечення керівниками або іншими відповідальними за військово-облікову роботу посадовими особами підприємств, установ, організацій, колективних сільськогосподарських підприємств і навчальних закладів на вимогу військових комісаріатів сповіщення військовозобов`язаних і призовників про їх виклик у військові комісаріати або перешкода зазначених посадових осіб своєчасній явці громадян на збірні пункти чи призовні дільниці.
Відповідно до ст. 235 КУпАП розглядати справи про такі адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право районні(міські) військові комісари.
В силу статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається противправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає, зокрема, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачена адмістративна відповідальність.
Відповідно до ст. 14 цього ж Кодексу посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.
За змістом цих правових норм та виходячи із загальних підстав юридичної відповідальності невиконанням службових обов`язків визнається бездіяльність посадової особи в умовах, коли вона повинна була та могла вчинити дії, які входили до її службових обов`язків.
Свідок ОСОБА_5 суду повідомила, що як секретар Руднєвської сільської ради вона є посадовою особою, яка відповідає за військово-облікову роботу. Повістки про виклик призовників, в т.ч. і ОСОБА_3 , вона отримувала, але останньому повістка вручена не була в зв`язку його відсутністю за місцем проживанння. Чи брав ОСОБА_6 участь у виборах не знає.
Те, що ОСОБА_5 відповідає за посадою за військово-облікову роботу підтверджується і посадовою інструкцією (а.с. 48-49).
В силу ч. 1 ст. 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» позивач як сільський голова є головною посадовою особою територіальної громади с. Руднєве Путивльського району, отже також відповідальний за військово-облікову роботу на території цієї громади.
Водночас, будучи батьком призовника ОСОБА_3 та особою, на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», позивач в силу приписів ч. 1 ст. 1, пп. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3, п. 3 ч. 1 ст. 28 цього Закону був зобов`язаний не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів (тобто суперечності між його приватним інтересом та службовими повноваженнями, що впливала на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень), тому за цих обставин він, як посадова особа, не може нести відповідальності за незабезпечення оповіщення сина про виклик і його своєчасне прибуття за цим викликом до призовної діяльниці, що не було враховано військовим комісаром при винесенні оскаржуваної постанови.
Таким чином, даючи оцінку наявним у справі доказам в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що вказаний суб`єкт владних повноважень прийняв оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мали значення для прийняття такого рішення, тому адміністративний позов слід задовольнити, оскаржувану постанову визнати протиправною та скасувати, що відповідає наданим ст. 162 КАС України повноваженням суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України підлягають присудженню з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Путивльського РВК на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору.
Виходячи з наведеного та керуючись ч. 1 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок», ч. 1 ст. 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ч. 1 ст. 1, пп. «б» п. 1 ч.1 ст. 3, п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», п. 2.2 Інструкції з організації ведення військового обліку військовозобов`язаних і призовників в органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях і навчальних закладах, ст.ст. 8-9, 11, 160-163, 171-2 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.
2. Визнати протиправною та скасувати постанову військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 капітана ОСОБА_2 від 11.11.2015 року № 6 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 211-4 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн.
3. Стягнути з державного бюджету на користь ОСОБА_1 487 грн. 20 коп. судового збору.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.
Постанова складена у повному обсязі 16.12.2015 року.
Суддя: підпис
Копія вірна
Суддя
Путивльського районного суду О.О.Толстой