Справа № 2-а-1113/10
Суддя: Савицька Л. Й.
Дата ухвалення: 2010-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Справа №2-а-1113/10

31 грудня 2010 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Савицька Л. Й., розглянувши у скороченому провадженні матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду України в м. Новоград-Волинський Житомирської області про стягнення щомісячної держаної соціальної допомоги дітям війни, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Новоград-Волинського міськрайонного суду з вказаним позовом, в якому просить поновити строк звернення до суду, визнати відмову відповідача щодо виплати йому щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком - протиправною та зобов'язати відповідача здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком та забезпечити її виплату за 2008-2010 роки в сумі 5333 грн. 64 коп. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року, оскільки вважає, дії та бездіяльність відповідача щодо невиконання вищезазначеного закону та рішень Конституційного Суду України неправомірним. При цьому, позивач визнає, що протягом вказаного періоду він фактично отримував підвищення до пенсії в розмірі 10% від прожиткового мінімуму.

Від відповідача надійшли заперечення на позов. В запереченні відповідач позовні вимоги не визнав та вказав про пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до суду, вказав, що за період з початку 2008 року по теперішній час позивач отримує надбавку в розмірах, визначених п.8 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», посилається на відсутність законодавчого врегулювання розміру мінімальної пенсії за віком для обчислення доплати за статусом діти війни та відсутність бюджетного фінансування на вказані цілі, оскільки відповідно до норм чинного законодавства виплата подібної доплати до пенсії здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, а кошти Пенсійного фонду України до Державного бюджету України не включені. При цьому, відповідач не оспорював факт наявності у позивача статусу «дитини війни».

Дослідивши наявні у справі докази, суддя, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, вважає, заявлені позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню за наступних обставин.

Встановлено, що позивач має статус «дитини війни» відповідно до абз.1 ч.І ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», згідно з яким дитиною війни визнається особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років. Статус позивача підтверджується наявною в матеріалах справи копією пенсійного посвідчення (а.с. ? ).

Згідно ст.6 Закону України № 2195-1V (в редакції до 28 грудня 2007 року) дітям війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Дія ст.6 Закону України № 2195-1У була призупинена п.12 ст.71 та ст. 1 11 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік».

Рішенням Конституційного суду України № 6-рп від 09 липня 2007 року положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» щодо призупинення дії положення ст.6 Закону України № 2195-1V визнані неконституційними.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесені зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ч.І ст. 6 цього Закону викладено в такій редакції: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни».

Рішенням Конституційного суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» щодо внесення змін до ст.6 Закону України № 2195-1V ( ред. від 28.12.2007 року) визнані неконституційними.

Враховуючи положення Конституції України щодо дії нормативно-правових актів у часі, положення статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», у редакції цього Закону від 18 листопада 2004 року № 2195-ІУ, поновили свою дію з 22 травня 2008 року. Отже, з цієї дати особи зі статусом дітей війни мають право на підвищення пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача є визначальним для вирішення даного спору. Крім того, це право гарантується ч.2 ст.46 Конституції України, а також ч.2 ст.З Закону України «Про соціальний захист дітей війни», відповідно до якої державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть б/ти обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Заперечення відповідача проти позову, щодо законодавчого не врегулювання розміру мінімальної пенсії за віком, яка підлягає застосуванню для обчислення розміру доплати, порядку виплат та джерел фінансування суддя визнає невмотивованими, оскільки відсутність механізму не може бути підставою для позбавлення можливості реалізації громадянином прав, що передбачені законами України.

Посилання відповідача на те, що позивачеві доплата до пенсії нараховується та сплачується відповідно до п.8 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» визнані суддею такими, що не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позову, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, крім того, вказаний підзаконний акт взагалі не містить посилань на Закон України «Про соціальний захист дітей війни», у зв'язку з чим передбачена ним доплата не замінює собою доплат, встановлених законом.

Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами» від 18 лютого 2010 року № 1691-VI пункт 2 частини І статті 15 Цивільно-процесуального кодексу України викладено в наступній редакції: «Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо спорів з приводу призначення, обчислення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням та інших соціальних виплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, речового майна, пайків або грошової компенсації замість них». Однак положення пункту 2 розділу І втратили чинність, як такі, що є неконституційними, на підставі Рішення Конституційного Суду № 19-рп/2010 ( v019р710-10) від 09.09.2010 року.

Ухвалою судді Новоград-Волинського міськрайонного суду від 24 грудня 2010 року позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком і забезпечення її виплати за період з 2008 року по 20 червня 2010 року залишено без розгляду.

В період з 18.02.2010 року по 08.09.2010 року законом визначався порядок звернення з даними вимогами в порядку цивільного судочинства, а тому позивач міг розраховувати на звернення до суду в такому порядку.

При таких обставинах суд приходить до переконання, що задоволенню підлягають вимоги про нарахування та виплату щомісячної державної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком та зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату недоплаченої щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком починаючи з 21 червня 2010 року, оскільки відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

При цьому, враховуючи визнання позивачем того факту, що він отримував протягом періоду, що був предметом судового розгляду, підвищення до пенсії встановлене п.8 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» - в суму, що підлягає нарахуванню та виплаті, слід зараховувати вже отримані позивачем суми підвищення до пенсії.

Крім того, позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача виплатити позивачу недоплачену суму підвищення пенсії в конкретно визначеному розмірі не підлягають задоволенню, оскільки питання про розрахунок розміру такого роду виплат відносяться до компетенції Управління Пенсійного фонду, що вказує на необхідність часткового задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись, ст. ст. З, 5, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Рішеннями Конституційного суду України від 09.07.2007 року по справі №6-рп/2007, від 22.05.2008 року у справі №10-рп/2008, ст.ст. 70-72, 158-159, 161-163, 183-2, 256 КАС України суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Управління пенсійного фонду України в м. Новоград-Волинський Житомирської області щодо виплати ОСОБА_1 щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, як дитині війни.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Новоград-Волинському районі Житомирської області здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком та забезпечити її виплату ОСОБА_1, відповідно до вимог статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 21 червня 2010 року із ураху ванням раніше виплачених сум підвищення до пенсії.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання постанови.

Головуюча