Справа № 196/1571/15-а
Суддя: Бойко Ю. О.
Дата ухвалення: 2016-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 196/1571/15-а
№ провадження 2-а/196/5/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2016 року смт. Царичанка Дніпропетровської області

Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого - судді Бойка Ю.О., з участю секретаря судового засідання Бережної О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області про визнання незаконною відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, предмет якого складають вимоги: 1) визнати незаконною відмову Управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1; 2) зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в розмірі 90% грошового утримання працюючого судді згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області №Б-с-2076 від 30 листопада 2015 року, якою визначена суддівська винагорода станом на 01.09.2015 року, з 07.12.2015 року (моменту звернення) до надання нової довідки про підвищення грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді.

Як на підставу задоволення позовних вимог посилалась на ст.ст. 6, 19 ч. 2, 156-163 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 126 Конституції України, ст. ст. 47, 138 ч. 3 Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

Як на докази викладених в заяві доводів посилається на наступні документи: довідка про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (а.с.4); лист УПФУ в Царичанському районі щодо відмови у перерахунку довічного грошового утримання (а.с.5-6); довідка УПФУ про розмір грошового утримання (а.с.7); постанова Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 04.02.2014 року (а.с.8-11).

В судове засідання позивач не з`явився з поважних причин, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області з 08 серпня 2013 року та отримує довічне грошове утримання, як суддя у відставці, в сумі 18581 грн. 40 коп. на місяць відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів", особовий рахунок НОМЕР_1.

У зв'язку із збільшенням мінімальної заробітної плати в Україні з 01 грудня 2013 року він звернувся до УПФУ в Царичанському районі із заявою про перерахунок довічного грошового утримання, однак в перерахунку йому було відмовлено та звернувся до суду з позовом про визнання незаконною відмови в перерахунку та зобов'язання перерахунку грошового утримання.

Постановою Царичанського районного суду від 04.02.2014 року було зобов'язано відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання виходячи із заробітної плати, яка станом на 01.12.2013 року становила 20706 грн., та довічне грошове утримання почав отримувати в сумі 19910 грн. 96 коп.

Станом на 01.09.2015 року заробітна плата діючого судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області становить 24804 грн., про що він отримав відповідну довідку Б-с-2076 від 30.11.2015 року з територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області.

07 грудня 2015 року він звернувся до УПФУ в Царичанському районі із заявою про перерахунок грошового утримання, виходячи із зазначеної заробітної плати, до якої приєднав довідку ТУДСА, однак отримав відповідь про те, що рішенням комісії з розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) пенсій від 09.12.2015 року №59 йому було відмовлено у проведенні перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці у зв'язку із зміною розміру грошового утримання діючих суддів через відсутність права, оскільки такий перерахунок чинним законодавством не передбачений.

Вважає відмову відповідача незаконною з наступних підстав.

Правові засади організації судової влади, загальний порядок забезпечення діяльності суддів та інші питання судоустрою і статусу суддів врегульовані Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року.

Гарантії незалежності суддів закріплені, зокрема у ч.4 ст.47 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", відповідно до якої незалежність судді забезпечується окремим порядком фінансування та організаційного забезпечення діяльності суддів, належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

В усіх випадках розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці залежить від розміру грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді.

Рішенням Конституційного Суду України №10-рн/2008 від 22.05.2008 року визначено, що фактичне позбавлення суддів у відставці права на перерахунок довічного грошового утримання у зв'язку із збільшенням розміру заробітної плати працюючого судді суттєво звужує зміст і обсяг права судді, яке він мав, та обмежує його конституційні гарантії незалежності.

Заборона перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці не встановлена, а тому діє загальне правило пенсійної діяльності: перерахунок проводиться з моменту звернення до управління Пенсійного фонду України.

Конституційний Суд України у рішенні від 14 грудня 2011 року №18-рн/2011 вказав, що правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячного грошового утримання працюючого судді є однаковою, а самі ці поняття - однорідними та взаємопов'язаними. Щомісячне грошове утримання ідентичне щомісячному довічному грошовому утриманню. Відмінність щомісячного грошового утримання працюючого судді від щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці полягає у тому, що судді, які мають право на відставку та продовжують працювати на посаді судді цю виплату одержують виключно з Державного бюджету України, а судді у відставці - з Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

У цьому рішенні Конституційний Суд України вказує про неможливість звуження змісту та об'єму гарантій незалежності суддів, а відповідно матеріального та соціального їх забезпечення.

Рішенням Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року знято обмеження максимального розміру довічного грошового утримання судді у відставці та забезпечено гарантії по його виплаті.

Відповідач повинен був перерахувати розмір щомісячного довічного грошового утримання у разі зміни розміру заробітної плати судді.

Представник відповідача - управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області на обґрунтування невизнання адміністративного позову у письмових запереченнях посилається на наступні обставини.

Рішенням комісії з розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) пенсій від 09.12.2015 року № 59 за наданою заявою від 07.12.2015 року Позивачу відмовлено у проведенні перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці у зв'язку із зміною розміру грошового утримання діючих суддів через відсутність права, оскільки такий перерахунок чинним законодавством не передбачений.

Відповідно до частини першої статті 141 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» судді, який вийшов у відставку, при досягненні пенсійного віку виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 ЗУ «Про державну службу» або, за його вибором, щомісячне довічне грошове утримання.

Відповідно до ч. 4 ст. 141 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» у разі зміни розміру грошового утримання діючих суддів Конституційного Суду України відповідно здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання здійснюється з усією суми заробітної плати діючих суддів Конституційного Суду України з дня виникнення права на відповідний перерахунок.

Проведення такого перерахунку суддям усіх інших судів Законом України «Про судоустрій і статус суддів» не передбачено.

07.12.2015 року до УПФУ в Царичанському районі позивачем була надана заява про перерахунок довічного грошового утримання. До заяви було додано довідку про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 30.11.2015 року № Б-с-2076.

Згідно документів пенсійної справи, ОСОБА_1 працював з 30.03.1980 року по 16.04.1990 рік на посаді народного судді Царичанського районного суду, з 17.04.1990 року по 01.06.2007 рік на посаді судді, голови Царичанського районного суду, з 01.06.2007 року по 07.08.2013 рік на посаді судді Царичанського районного суду. Отже, підстав для перерахунку довічного грошового утримання немає.

Вивчивши надані сторонами докази, даючи їм оцінку у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Верховної Ради України від 23.05.2013 року №310-VІІ "Про звільнення суддів" та наказом голови Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2013 року №10-К "Про відрахування ОСОБА_1." позивач був відрахований як суддя із штату цього ж суду у зв'язку із виходом у відставку.

Позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області та з 08 серпня 2013 року отримував 18 581 грн. 40 коп., а після перерахунку і по теперішній час отримує довічне грошове утримання, розмір якого на дату розгляду справи судом складає 19910 грн. 96 коп., що підтверджується довідкою УПФУ в Царичанському районі від 11.12.2015 №86/03 (а.с.7).

07 грудня 2015 року позивач звернувся до УПФУ в Царичанському районі із заявою про перерахунок грошового утримання на підставі довідки ТУДСА №Б-С-2076 від 30.11.2015 року, де вказано, що станом на 01.09.2015 року заробітна плата, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного грошового утримання суддям у відставці становить 24804 грн. (а.с.4).

Проте, УПФУ в Царичанському районі рішенням комісії з розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) пенсій від 09.12.2015 року №59 відмовило позивачу у проведенні перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці у зв'язку із зміною розміру грошового утримання діючих суддів, посилаючись на те, що норми щодо перерахунку довічного грошового утримання суддям у відставці не передбачені законом (а.с.5-6).

Суд дійшов переконання, що такий висновок є необгрунтованим, виходячи з такого.

У відповідності до ст.6.4. Європейської хартії про статус суддів суддя, що досяг встановленого законом віку для виходу у відставку з суддівської посади, яку займав протягом певного часу, повинен отримувати пенсію по виходу у відставку, рівень якої повинен бути як можна ближче до рівня останньої заробітної плати в якості судді.

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 126 Основного Закону України закріплено положення, згідно з яким незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів, закріплених у частині першій статті 126 Конституції України, є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту, до яких, зокрема, відноситься і щомісячне довічне грошове утримання.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу передбачених законом гарантій самостійності судів, незалежності та правової захищеності суддів.

Правові засади організації судової влади, загальний порядок забезпечення діяльності судів та інші питання судоустрою і статусу суддів врегульовані Законом України "Про судоустрій і статус суддів".

Гарантії незалежності суддів закріплені, зокрема у ч.4 ст.47 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою незалежність судді забезпечується окремим порядком фінансування та організаційного забезпечення діяльності судів, установленим законом, належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

Згідно ч. 5 ст. 109 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" за суддею, звільненим за його заявою про відставку, зберігається звання судді та гарантії недоторканності, встановлені для судді до його виходу у відставку.

Згідно частини 3 статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року № 2453 щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

З 01.10.2011 року положення наведеної частини ст.138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" викладені в іншій редакції, відповідно до якої щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді в розмірі 80% грошового утримання судді з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді.

Рішенням Конституційного Суду №3-рп/2013 від 03.06.2013 року підтверджено застосування ч.3 ст.138 Закону України від 07.07.2010 року №2453 "Про судоустрій і статус суддів", а саме: „Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання".

Тобто, цим рішенням Конституційного Суду України визнані такими, що не відповідають вимогам Конституції України частина третя, перше, друге, третє речення частини п'ятої статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року №2453-VІ у редакції Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08 липня 2011 року №3668-VІ.

Разом з тим, у даному Рішенні Конституційного суду України не робиться різниці між суддями у відставці загальних судів і суддів Конституційного суду України.

Крім того, Рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у зв'язку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії положень законів України, визнаних неконституційними.

Рішенням Конституційного Суду України №10-рн/2008 від 22.05.2008 року визначено, що фактичне позбавлення суддів у відставці права на перерахунок довічного грошового утримання у зв'язку із збільшенням розміру заробітної плати працюючого судді суттєво звужує зміст і обсяг права судді, яке він мав, та обмежує його конституційні гарантії незалежності.

Конституційний Суд України у рішенні від 14 грудня 2011 року №18-рн/2011 вказав, що правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячного грошового утримання працюючого судді є однаковою, а самі ці поняття - однорідними та взаємопов'язаними. Щомісячне грошове утримання ідентичне щомісячному довічному грошовому утриманню. Відмінність щомісячного грошового утримання працюючого судді від щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці полягає у тому, що судді, які мають право на відставку та продовжують працювати на посаді судді цю виплату одержують виключно з Державного бюджету України, а судді у відставці - з Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

У цьому рішенні Конституційний Суд України вказує про неможливість звуження змісту та об'єму гарантій незалежності суддів, а відповідно матеріального та соціального їх забезпечення.

Статтею 129 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" визначено вид, склад, розмір суддівської винагороди, яка складається з грошового утримання, яке включає в себе посадовий оклад та доплати за: вислугу років, перебування на адміністративній посаді в суді, науковий ступінь, роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці.

Вищевикладене в сукупності дає суду підстави для висновку, що в усіх випадках розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці залежить від розміру грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді, а тому позивач, маючи більше 30 років стажу на посаді судді, має право на перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% заробітку працюючого судді, з урахуванням вислуги років.

Отже, враховуючи та аналізуючи всі доводи та встановлені обставини, приведені норми закону, які врегульовують дані спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки діями відповідача порушуються права позивача щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Клопотання позивача допустити негайне виконання постанови в межах місячної виплати не підлягає задоволенню, так як дія приписів ст.256 КАС України не поширюється на дану категорію справ.

Клопотання позивача зобов'язати відповідача надати суду звіт про виконання постанови суду підлягає задоволенню відповідно до ст. 267 УКАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.158-163, 183-2, 256, 267 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконною відмову Управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в розмірі 90% грошового утримання працюючого судді згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області №Б-с-2076 від 30 листопада 2015 року, якою визначена суддівська винагорода станом на 01.09.2015 року, з 07.12.2015 року (моменту звернення) до надання нової довідки про підвищення грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді.

В порядку здійснення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах відповідно до ст. 267 КАС України зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області подати у місячний строк звіт про виконання цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровської апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з подачею апеляційної скарги через районний суд.

Суддя Ю.О. Бойко