Справа № 2а-4851/10
Суддя: Цвіркун О.С.
Дата ухвалення: 2010-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Рівненський міський суд Рівненської області
Справа №2а-4851/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2010 року м. Рівне

Рівненський міський суд в складі:

головуючого судді Цвіркуна О.С.,

при секретарі Власюк О.В.,

розглянув у порядку письмового провадження в м. Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу Державної автомобільної інспекції в Рівненській області про визнання незаконною та скасування Постанови в справі про адміністративне правопорушення від 10 листопада 2010 року серії ВК №174737, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Відділу Державної автомобільної інспекції в Рівненській області про визнання незаконною та скасування Постанови в справі про адміністративне правопорушення від 10 листопада 2010 року серії ВК №174737.

В адміністративному позові просив суд: визнати Постанову в справі про адміністративне правопорушення від 10 листопада 2010 року серії ВК №174737 - незаконною та скасувати, провадження по справі закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач в судове засідання не зявився. Подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просив суд позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився. Подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечує проти задоволення позовних вимог, вважає дії працівника міліції правомірними, а постанову законною.

Згідно ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату та час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі письмових доказів по справі.

Суд, всебічно дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: 10 листопада 2010 року, інспектором РР ВДАІ м. Рівне ОСОБА_2 було винесено постанову серії ВК № 174737 та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 430 грн. за порушення п. 8.7.3 е ПДР.

Так, згідно ст. 41 ЗУ «Про дорожній рух» порядок початку руху, зміни його за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно по п. 8.7.3 е сигнали світлофора мають таке значення: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух. Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секцій разом з жовтим або червоним сигналом світлофора інформує, водія про те, що рух дозволяється у вказаному напрямку за умови безперешкодного пропуску транспортних засобів, які рухаються з інших напрямків. Відповідно до коментаря ПДР України Червоні миготливі сигнали (один або два) застосовуються для заборони руху на залізничних переїздах, перед розвідними мостами, паромними переправами й у місцях виїзду спеціальних автомобілів. Наявність сигналу у виді зеленої стрілки в додатковій секції світлофора, ввімкненої з червоним або жовтим сигналом, на якому нанесені контурні стрілки, свідчить про те, що рух дозволяється в напрямку, зазначеному стрілкою, після пропуску транспортних засобів, які рухаються з інших напрямків на основний зелений сигнал.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів не поширюються на публічно-правові справи: про накладення адміністративних стягнень, тобто ці справи підлягають розгляду у судах загальної юрисдикції у порядку адміністративного судочинства.

Згідно ч. 5 ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Відповідно до ст. 288 КУпАП Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Так, в адміністративному позові ОСОБА_1 зазначає, що ПДР не порушував, оскільки згідно п. 8.10 ПДР України «У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія)...», водій зобовязаний зупинити ТЗ перед дорожньою розміткою 1.12, однак п. 8.11 ПДР говорить про можливість ситуації, коли це виконати неможливо - «Водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому п. 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху», хочу зауважити, що законодавець не вказує причини, чому водій не може спинити ТЗ однак говорить, про те, що така ситуація можлива. П. 12.9 (г) ПДР вказує на заборону екстреного гальмування - «Водієві забороняється:» г) різко гальмувати (крім випадків, коли без цього неможливо запобігти ДТП). Тому згідно п.8.11, водієві дозволяється рухатися далі, однак за умови забезпечення безпеки руху. Згідно п.п. 15.9. (г) «зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі...». Оскільки дане перехрестя обладнане таким чином, що між перехрещуванню дорогою та пішохідним переходом відстань близько 10-15 м, то найбезпечніший, в даному випадку, варіант це закінчити розпочатий маневр, щоб не створювати перешкоди для руху пішоходів та рухаючись по перехрещуваній дорозі автомобілів. Враховуючи все вищезазначене, позивачу просто керуючись ПДР, нічого іншого не залишалося, як закінчити розпочатий маневр. Вважає, що його дії були чітко керовані правилами дорожнього руху, та цілком безпечні, не наражали жодного з учасників руху на небезпеку та не доставили жодних перешкод та незручностей в русі. Суд приймає до уваги доводи позивача, оскільки протилежного відповідачем доведено не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Крім того слід зазначити, що інспектор Яремчук А.А. порушив правила доказування, а саме за наявності свідків (водій автомобіля, що рухався в зустрічному напрямку прямо, попереду позивача і за ним), що свідчить про однобічність і упередженість інспектора при розгляді Протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінивши всі подані працівниками ДАІ докази про винуватість ОСОБА_1 та зважаючи на конституційне право презумпції невинуватості суд вважає, що вина його не доведена, а у його діях відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.

Оскільки, стаття 247 КУпАП передбачає, що провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення, тому провадження по справі слід закрити.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративнеправопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, оцінивши всі обставини справи у їх сукупності, приходить до переконання, що постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, а докази вини вчинення правопорушення ОСОБА_1 - відсутні.

Оскільки, стаття 247 КУпАП передбачає, що провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення, тому провадження по справі слід закрити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 251, 268, 272, 280, 287, 288, 289 КУпАП, ст. 17, 71, 112,160-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу Державної автомобільної інспекції в Рівненській області про визнання незаконною та скасування Постанови в справі про адміністративне правопорушення від 10 листопада 2010 року серії ВК №174737 - задоволити.

Переглянути та скасувати постанову серії ВК №174737 від 10 листопада 2010 року по справі про адміністративне правопорушення.

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП - закрити у звязку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна. Оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського міського суду О.С. Цвіркун