Справа № 161/11004/13-а 2а/161/615/13
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 року Справа № 876/11360/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу виконавчого комітету Луцької міської ради на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 липня 2013 року у справі за позовом Підприємства, що повністю належить іноземному інвестору «Гран-Інвест» до Управління містобудування та архітектури Луцької міської ради про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

27.06.2013 року підприємство, що повністю належить іноземному інвестору «Гран-Інвест» (надалі ППНІІ «Гран-Інвест») звернулося в суд з адміністративним позовом до Управління містобудування та архітектури Луцької міської ради, в якому просило зобов'язати відповідача видати містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки, розташованої по вул. Глушець в місті Луцьку для будівництва ресторану-бару.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що підприємству було відмовлено у наданні містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, оскільки наміри забудови земельної ділянки, на думку відповідача, не відповідають містобудівній документації. Вважає таку відмову протиправною, посилаючись на наявність укладеного між Луцькою міською радою і підприємством договору оренди даної земельної ділянки від 20.02.2002 року строком на 25 років.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області суду від 03 липня 2013 року адміністративний позов задоволено. Зобов'язано управління містобудування та архітектури Луцької міської ради видати містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки, площею 2000 кв.м., розташованої по вул. Глушець в місті Луцьку, кадастровий номер 110500016 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування торгового закладу по вул.Глушець в місті Луцьку.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що договором оренди з 2002 року строком на 25 років було чітко визначено цільове та функціональне призначення земельної ділянки, а відтак спірна земельна ділянка не могла бути віднесена до земель рекреаційного призначення. Договір не скасований і зміни до нього не вносились. Крім того, ППНІІ «Гран-Інвест» своєчасно та в повному обсязі здійснював оплату орендної плати за землю у відповідності до умов договору оренди.

Не погодившись з вищенаведеною постановою, виконавчий комітет Луцької міської ради подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити. Серед іншого, зазначає, що управління містобудування та архітектури Луцької міської ради не є юридичною особою.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У зв'язку з неприбуттям у судове засідання представників осіб, що беруть участь у справі, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року № 2453-VI), що є достатнім для розгляду даної справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 27.12.2002 року між ППНІІ «Гран-Інвест» та Луцькою міською радою, на підставі рішення Луцької міської ради №3/7.15 від 22.11.2002 року «Про надання земельної ділянки на умовах оренди підприємству «Гран-Інвест» для будівництва та обслуговування торгового закладу на вул. Глушець» було укладено нотаріально посвідчений Договір оренди земельної ділянки кадастровий номер якої 110500016.

17.04.2013 року ППНІІ «Гран-Інвест» звернулось до управління містобудування та архітектури Луцької міської ради із заявою про видачу містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, розташованої по вул. Глушець в місті Луцьку для будівництва ресторану-бару.

Листом Управління містобудування та архітектури Луцької міської ради від 22.04.2013 р. за вих. № 386/20.1-13 позивачу було відмовлено у видачі містобудівних умов та обмежень, посилаючись на Генплан міста Луцька, затвердженого рішенням Луцької міської ради від 24.06.2009 року №42/1, ст.1 ЗУ «Про мораторій на зміну цільового призначення окремих земельних ділянок рекреаційного призначення в містах та інших населених пунктів» від 17.03.2011 року, п.2.4 Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 № 10 та зазначив, що підставою для відмови є те, що наміри забудови земельної ділянки не відповідають містобудівній документації.

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції прийшов до висновку про необґрунтованість такої відмови, а відтак про обгрунтованість заявленого позову.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівну документацію визначено, як затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій; містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Згідно ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» фізична або юридична особа, яка подала до виконавчого органу сільської, селищної, міської ради заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати вихідні дані для проектування об'єкта будівництва. Вихідні дані повинні міститися у повному обсязі в загальнодоступній містобудівній документації на місцевому рівні. Основними складовими вихідних даних є, в тому числі, містобудівні умови та обмеження. Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі.

Розгляд заяви та надання вихідних даних або прийняття рішення про відмову у видачі вихідних даних здійснюються спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Рішення про відмову у видачі вихідних даних приймається лише у разі невідповідності намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Колегія суддів зазначає, що вказані підстави є вичерпними та не підлягають розширеному тлумаченню. Ані Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», ані Порядок надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, затв. наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України" не передбачають інших підстав для такої відмови.

З матеріалів справи слідує, що підставою для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки є невідповідність намірів забудови земельної ділянки містобудівній документації.

При цьому, відповідач, відмовляючи у наданні містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки посилався на затверджений рішенням Луцької міської ради від 24.06.2009 року Генплан міста Луцька та ст.1 ЗУ «Про мораторій на зміну цільового призначення окремих земельних ділянок рекреаційного призначення в містах та інших населених пунктів».

Колегія суддів вважає обґрунтованими такі посилання відповідача при наданні відмови у наданні містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, з таких підстав.

Рішенням №42/1 від 24.06.2009 року Луцькою міською радою затверджено генеральний план міста Луцька.

Запланований об'єкт будівництва, який має намір здійснити ППНІІ «Гран-Інвест», відповідно до генерального плану міста Луцька знаходиться в зеленій рекреаційній зоні відпочинку.

13 квітня 2011 року набрав чинності Закон України від 17 березня 2011 року № 3159 «Про мораторій на зміну цільового призначення окремих земельних ділянок рекреаційного призначення в містах та інших населених пунктах».

Частиною 1 статті 1 цього Закону введено мораторій строком на п'ять років на зміну цільового призначення окремих земельних ділянок рекреаційного призначення незалежно від форми власності в містах та інших населених пунктах, а саме: земельних ділянок зелених зон і зелених насаджень; земельних ділянок об'єктів фізичної культури і спорту.

31.10.2012 року Луцькою міською радою прийнято рішення № 33/19 «Про визначення меж Центрального парку культури та відпочинку імені Лесі Українки».

Колегія суддів вважає, що оскільки Законом України «Про мораторій на зміну цільового призначення окремих земельних ділянок рекреаційного призначення в містах та інших населених пунктах» введено мораторій строком на п'ять років на зміну цільового призначення окремих земельних ділянок рекреаційного призначення незалежно від форми власності в містах та інших населених пунктах, а відповідно до генерального плану міста Луцька спірна земельна ділянка знаходиться в зеленій рекреаційній зоні відпочинку, та у зв'язку із встановленням меж Центрального парку культури та відпочинку імені Лесі Українки у м. Луцьку, управління містобудування та архітектури Луцької міської ради правомірно відмовило позивачеві у наданні містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, розташованої по вул. Глушець в місті Луцьку для будівництва ресторану-бару.

При цьому колегія суддів зазначає, що у відповідності до Положення про управління містобудування та архітектури Луцької міської ради, затвердженого рішенням міської ради від 05.05.2011 року № 9/82, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, відповідач є юридичною особою, а відтак є належним відповідачем у розумінні норм Кодексу адміністративного судочинства України.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувану постанову слід скасувати, оскільки вона прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу виконавчого комітету Луцької міської ради задовольнити повністю.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області суду від 03 липня 2013 року у справі № 2а-161/615/13 скасувати та прийняти нову, якою в задоволені позовних вимог Підприємства, що повністю належить іноземному інвестору «Гран-Інвест» відмовити повністю.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України напротязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: О.Б. Заверуха

Судді: О.М. Гінда

В.В. Ніколін