Справа № 2-а-705/2010
Суддя: Горегляд О.І.
Дата ухвалення: 2010-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-705/2010
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2010 року м.Кузнецовськ

о 11 годині 00 хвилин

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі судді Горегляд О.І.,

розглянувши одноособово в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, поданим в його інтересах ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною, перерахунок та виплату пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

04 листопада 2010 року ОСОБА_2, діючи від імені та в інтересах ОСОБА_1, звернувся в суд із позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області, в якому просить суд: визнати протиправною бездіяльність відповідача в перерахунку та виплати ОСОБА_1 державної пенсії по інвалідності і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірах, встановлених ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов'язати відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату державної пенсії по інвалідності і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, згідно з ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі відповідно 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком та 75 (сімдесяти пяти) процентів мінімальної пенсії за віком, як інваліду другої групи, починаючи з 18 червня 2002 року; зобов'язати відповідача здійснити ОСОБА_1 призначення, перерахунок та виплату державної пенсії по інвалідності і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, згідно з ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі відповідно не нижче 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком та 75 (сімдесяти пяти) процентів мінімальної пенсії за віком, виходячи із законодавчо визначеного розміру мінімальної пенсії за віком; та зобов'язати відповідача здійснити позивачу нарахування та виплату збільшення пенсії на один процент заробітку за кожен рік роботи понад 20 років згідно з ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 18 червня 2002 року. Такі вимоги ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що позивач ОСОБА_1 належить до категорії 1 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, з 18 червня 2002 року визнаний інвалідом другої групи за захворюванням, пов'язаним з наслідками Чорнобильської катастрофи. Згідно з доводами представника позивача розмір державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, ОСОБА_1 повинен відповідати розміру, передбаченому ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та визначатися, виходячи з встановленого законодавством України у відповідний період часу розміру мінімальної пенсії за віком, а з 12 січня 2005 року згідно з ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Однак, як стверджує ОСОБА_2, зазначені правові норми повністю проігноровані управлінням Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області, яким нарахування і виплата пенсії позивачу здійснювалася в значно менших розмірах. У позовній заяві також зазначено, що ОСОБА_1 має стаж понад 20 років, проте збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений 20-річний стаж, що передбачене ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідач позивачу не нараховує і не виплачує. За таких обставин представник позивача просить задоволити позов ОСОБА_1

В подальшому уповноважений представник позивача ОСОБА_2 змінив позовні вимоги, звертаючись до суду із письмовою заявою про зменшення позовних вимог від 22 листопада 2010 року.

ОСОБА_1, як слідує з його заяви від 22 листопада 2010 року, підтримує позовні вимоги, заявлені до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області в первинній редакції та просить суд провести перерахунок і виплату державної пенсії, щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, та збільшення пенсії відповідно до ст.ст.50, 54, 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01 січня 2006 року.

За таких обставин, відповідно до вимог ч.3 ст.11, ст.137 КАС України суд прийняв за основу безпосередню позицію позивача ОСОБА_1, адже в даному випадку ОСОБА_1, від імені та в інтересах якого подано адміністративний позов, вправі розпорядитися своїми вимогами на свій розсуд.

У встановлений ч.3 ст.183-2 КАС України десятиденний строк з дня одержання копії ухвали суду про відкриття скороченого провадження від 05 листопада 2010 року з копією позовної заяви, копіями доданих до неї документів та копіями заяв представника позивача ОСОБА_2 і позивача ОСОБА_1 від 22 листопада 2010 року відповідач подав суду пенсійну справу ОСОБА_1 №113644. Письмових заперечень проти даного адміністративного позову від управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області в суд не надійшло.

Дослідивши та оцінивши обставини, повідомлені представниками сторін у письмовій формі, а також обставини, встановлені під час дослідження матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 №113644, наданої управлінням Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області, суд визнав їх достатніми для ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення за результатом розгляду даної справи у скороченому провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Ст.49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначені види пенсій, які підлягають виплаті особам, постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, віднесеним до категорій 1, 2, 3 та 4, це зокрема: державна пенсія та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст.50 цього Закону (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: - інвалідам І групи 100 процентів мінімальної пенсії за віком; - інвалідам ІІ групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком; - інвалідам ІІІ групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч.4 ст.54 наведеного Закону (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по І групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком; по ІІ групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; по ІІІ групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком; дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком.

Судом встановлено, що згідно з посвідченням серії А №420231, виданим Рівненською обласною державною адміністрацією 02 серпня 2002 року, ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1. З 01 липня 2005 року ОСОБА_1 визнаний інвалідом другої групи за захворюванням, пов'язаним з наслідками Чорнобильської катастрофи, що підтверджується витягом із акту огляду МСЕК серії РВН №083068, виданим Рівненською обласною спеціалізованою онкорадіологічною МСЕК 12 липня 2005 року, та експертним заключенням Рівненської обласної спеціалізованої ЛКК по встановленню причинного звязку захворювання та інвалідності у потерпілих від чорнобильської катастрофи №657 від 20 червня 2002 року.

Із пенсійної справи №113644 слідує, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області. З 11 червня 2002 року згідно із заявою позивача від 24 липня 2002 року, зареєстрованої 29 серпня 2002 року за №171, протоколом відповідача №171 від 03 вересня 2002 року ОСОБА_1 вперше була призначена пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення». Розпорядження управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області №171 від 03 вересня 2002 року свідчить, що з 18 червня 2002 року в звязку з переведенням на інший вид пенсії ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, інваліду другої групи на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». В подальшому на підставі заяви ОСОБА_1 від 19 серпня 2009 року за №256 розпорядженням управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області №113644 від 26 серпня 2009 року, починаючи з 19 серпня 2009 року позивача переведено на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком внаслідок загального захворювання згідно із Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». На вказаному виді державної пенсії ОСОБА_1 перебуває до теперішнього часу, що окрім матеріалів його пенсійної справи №113644, також підтверджується листом управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області №2499/Л-244 від 27 жовтня 2010 року.

Судом встановлено, що в період перебування ОСОБА_1 на виду державної пенсії пенсії по інвалідності в розмірі фактичних збитків з 01 січня 2006 року до 31 грудня 2007 року включно із 22 травня 2008 року до 18 серпня 2009 року включно нарахування та виплата даного виду державної пенсії позивачу здійснені управлінням Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області в розмірі, значно меншому, ніж встановлено ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Даний факт підтверджується розпорядженнями управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області на перерахунок пенсій з 01 січня 2006 року, на перерахунок пенсій з 01 січня 2007 року, на перерахунок пенсій з 01 січня 2008 року, на перерахунок пенсій з 22 травня 2008 року, на перерахунок пенсій з 01 липня 2008 року, на перерахунок пенсій з 01 квітня 2009 року, №113644 від 02 липня 2009 року, листом управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області №2499/Л-244 від 27 жовтня 2010 року та довідкою відповідача №1553 від 20 жовтня 2010 року. Отже, адміністративний позов ОСОБА_1, поданий його представником ОСОБА_2, в частині позовних вимог про перерахунок та виплату позивачу державної пенсії відповідно до ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі, не меншому 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком, із застосуванням розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за період часу з 01 січня 2006 року до 31 грудня 2007 року включно із 22 травня 2008 року до 18 серпня 2009 року включно обґрунтований та підлягає задоволенню.

Матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 №113644 свідчать, що в період часу з 01 січня 2006 року до теперішнього часу позивач отримує щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, та інвалід другої групи, інвалідність якого має причинний зв'язок з Чорнобильською катастрофою, призначену управлінням Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області на підставі ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Із листа управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області №2499/Л-244 від 27 жовтня 2010 року слідує, що право позивача на отримання щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідачем не оспорюється. Фактично управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області здійснювало нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у період часу з 01 січня 2006 року до теперішнього часу. Проте розмір нарахованої і виплачуваної позивачу додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, визначався відповідачем згідно з постановами Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» №1 від 03 січня 2002 року, «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» №530 від 28 травня 2008 року і «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» №654 від 16 липня 2008 року, які суперечать ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та істотно звужують обсяг встановлених законом прав осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Отже, адміністративний позов ОСОБА_1 в частині вимог про перерахунок та виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 75 (сімдесяти пяти) процентів мінімальної пенсії за віком, із застосуванням розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за період часу з 01 січня 2006 року до 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року до теперішнього часу, тобто до 06 грудня 2010 року включно, з врахуванням проведених виплат є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог, передбачених ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсії позивачу застосуванню підлягали ст.50 і ч.4 ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не вищевказані постанови Кабінету Міністрів України, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

При визначенні розміру державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком. Розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Частиною 3 ст.28 вказаного Закону передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Однак наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст.50 і ч.4 ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно з ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.54 цього Закону, а також розмір щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Отже, підставою для перерахунку пенсії є встановлення законом про Державний бюджет України на відповідний рік нового розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком. Для здійснення такого перерахунку пенсії непотрібне звернення пенсіонера, так як цей перерахунок пенсії має проводити орган Пенсійного фонду України відповідно до вимог діючого законодавства України з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Оскільки пенсія позивачу має визначатись, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то у разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії та її виплата ОСОБА_1 повинні проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Згідно з вимогами ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку судом встановлено, що управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області допустило протиправну бездіяльність, так як не здійснило перерахунку і виплати ОСОБА_1, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1 і інваліду другої групи, захворювання якого повязане з Чорнобильською катастрофою, державної пенсії - відповідно до вимог ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період часу з 01 січня 2006 року до 31 грудня 2007 року включно та з 22 травня 2008 року до 18 серпня 2009 року включно, та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, - відповідно до вимог ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період часу з 01 січня 2006 року до 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року до теперішнього часу, тобто до 06 грудня 2010 року включно.

Відповідачем не доведено, що допущена ним бездіяльність є правомірною.

Підпунктами 12, 15 і 17 пункту 28 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» були внесені зміни, відповідно до яких особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам I групи - 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; інвалідам II групи - 20 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими у всіх випадках для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році: по I групі інвалідності - 220 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по II групі інвалідності - 200 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по III групі інвалідності - 180 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987-1990 роках та осіб, евакуйованих у 1986 році із зони відчуження: по I групі інвалідності - 160 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по II групі інвалідності - 150 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по III групі інвалідності - 140 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою: по I групі інвалідності - 130 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по II групі інвалідності - 120 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по III групі інвалідності - 110 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; дітям-інвалідам - 70 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Вказаним Законом також змінено статтю 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та встановлено, що максимальний розмір пенсій, призначених відповідно до цього Закону (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством), не може перевищувати дванадцять мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 зазначені зміни були визнані неконституційними.

Відповідно до вимог ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

З наведених підстав, перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у відповідності до ст.50, ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2008 рік відповідачу необхідно провести з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 про неконституційність цих змін, тобто з 22 травня 2008 року.

Відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком №1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

В даному випадку ОСОБА_1 має стаж роботи понад 20 років. Ця обставина підтверджується відомостями трудової книжки позивача та матеріалами його пенсійної справи №113644.

Отже, позивач має право на збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не вище 75 процентів заробітку, в період часу з 01 січня 2006 року до теперішнього часу, тобто до 06 грудня 2010 року включно.

Судом встановлено, що управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області у вказаний період часу не проводив відповідного нарахування та виплати ОСОБА_1 збільшення пенсії в розмірі, встановленому ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», хоча відповідні документи про пільги, стаж та заробіток позивача знаходились в його пенсійній справі. Така бездіяльність відповідача протиправна. Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 про перерахунок та виплату збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад 20 років відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01 січня 2006 року до теперішнього часу, тобто до 06 грудня 2010 року, є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Позивач звертався до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області із письмовою заявою від 21 жовтня 2010 року про проведення перерахунку та виплати державної пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та про здійснення нарахування збільшення пенсії відповідно до ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Проте листом відповідача №2499/Л-244 від 27 жовтня 2010 року в задоволенні його вимог було відмовлено.

Згідно з ч.1 ст.76 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» право на подання позову про відшкодування ядерної шкоди, заподіяної життю і здоровю особи, не обмежується строком давності.

Отже, слідуючи цим вимогам та положенням ч.3 ст.99 КАС України, в силу яких ч.1 ст.76 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» підлягає застосуванню в даному випадку, управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області зобовязане здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1: додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, інваліду другої групи, захворювання якої повязане з Чорнобильською катастрофою, згідно з ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 75 (сімдесяти пяти) процентів мінімальної пенсії за віком, із застосуванням розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за період часу з 01 січня 2006 року до 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року до теперішнього часу, тобто до 06 грудня 2010 року включно з врахуванням проведених виплат; державної пенсії, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, інваліду другої групи, захворювання якої повязане з Чорнобильською катастрофою, згідно з ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі, не меншому 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком, із застосуванням розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за період часу з 01 січня 2006 року до 31 грудня 2007 року і з 22 травня 2008 року до 18 серпня 2009 року включно з врахуванням проведених виплат; та збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад 20 років відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01 січня 2006 року до теперішнього часу, тобто до 06 грудня 2010 року.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, а не можливість їх порушення в майбутньому. Судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях.

Таким чином, підстав для зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчиняти дії у майбутньому в зв'язку із вірогідним настанням певних наслідків немає, оскільки на час розгляду справи іще не настали обставини, які мають істотне значення і від яких залежить прийняття судом рішення стосовно законності чи незаконності таких дій відповідача. Так, на теперішній час суду невідомо який розмір пенсій буде встановлено законодавством України в майбутньому, невідома суду також поведінка відповідача в майбутньому щодо нарахування і виплати ОСОБА_1 державної пенсії, щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, та збільшення пенсії. При цьому суд також врахував, що в майбутньому можливі зміни групи інвалідності і стажу роботи позивача, а також можливе переведення за його заявою із одного виду пенсії на інший, що впливає на результат вирішення справи. Отже, в задоволенні цієї частини позову ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Враховуючи викладені обставини, на підставі ст.ст.19, 46 Конституції України, ст.ст.49, 50, 54, 56, ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», керуючись ч.1 ст.2, ч.1 ст.8, ч.4 ст.9, ч.1 ст.71, ч.1 ст.158, ст.159, ч.ч.4-8 ст.183-2, ч.ч.1, 2 ст.186, ч.1 ст.256 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1, поданий в його інтересах ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною, перерахунок та виплату пенсії задоволити частково.

Визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області в проведенні перерахунку і виплати державної і додаткової пенсії ОСОБА_1 як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, інваліду другої групи, захворювання якої повязане з Чорнобильською катастрофою, відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із застосуванням розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за період часу з 01 січня 2006 року до 31 грудня 2007 року включно із 22 травня 2008 року до 18 серпня 2009 року включно та визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області в проведенні перерахунку і виплати додаткової пенсії ОСОБА_1 як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, інваліду другої групи, захворювання якої повязане з Чорнобильською катастрофою, відповідно до ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із застосуванням розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за період часу з 19 серпня 2009 року до теперішнього часу включно, тобто до 06 грудня 2010 року.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, інваліду другої групи, захворювання якої повязане з Чорнобильською катастрофою, згідно з ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 75 (сімдесяти пяти) процентів мінімальної пенсії за віком, із застосуванням розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за період часу з 01 січня 2006 року до 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року до теперішнього часу, тобто до 06 грудня 2010 року включно з врахуванням проведених виплат.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 державну пенсію, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, інваліду другої групи, захворювання якої повязане з Чорнобильською катастрофою, згідно з ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі, не меншому 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком, із застосуванням розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за період часу з 01 січня 2006 року до 31 грудня 2007 року і з 22 травня 2008 року до 18 серпня 2009 року включно з врахуванням проведених виплат.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 збільшення пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад 20 років відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01 січня 2006 року до теперішнього часу, тобто до 06 грудня 2010 року.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1, заявлених ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною, перерахунок та виплату пенсії - відмовити в задоволенні за їх безпідставністю.

Постанова суду в частині присудження ОСОБА_1 суми виплат державної і додаткової пенсії у межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Управлінню Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області подати до Кузнецовського міського суду Рівненської області звіт про виконання даної постанови в місячний строк в частині негайного виконання з дня одержання її копії, а в іншій частині постанови з дня набрання законної сили.

На постанову суду до Львівського адміністративного апеляційного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області може бути подана апеляційна скарга з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду.

Суддя О.І.Горегляд