Справа № 822/6188/15
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2015-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/6188/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2015 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіМайстер П.М.
при секретаріНетичай Ю.В.
за участі:представників позивача: Скомарохової А.А.,Міняйло В.В., барландини С.Г., представників відповідача: Кунделовської М.М., Бац О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тін Імпекс" до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з адміністративним позовом звернувся позивач до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що доводи, аргументи та висновки відповідача не відповідають вимогам чинного законодавства, а повідомлення - рішення протиправні і підлягають скасуванню.

В обгрунтування заниження податку на прибуток і, як наслідок, завищення від'ємного значення по податку на додану вартість (відповідно до п.1. 2 встановлених порушень) відповідач безпідставно, на нашу думку, посилається на непідтвердження реальності господарських операцій позивача з ТОВ «СТВ Сталь», ПП «ЛПТ -ТОРГ», ПП «ОЛІМПІЯ-ТОРГ», ПП «Трейдімпекс», ПП «МВВ Постач», ПП «ДОН-ЛІВ.НЕТ», ТОВ «Пром-Юніт». ПП «Войснет Солюшнс». Визнає лише факт здійснення документообігу між контрагентами -- постачальниками та контрагентами - покупцями з метою отримання податкової вигоди. У зв'язку з цим відповідач заперечує справжність первинних документів при здійсненні господарських операцій з даними суб'єктами підприємницької діяльності за період з 01.07.2012 по 31.12.2014 року, встановлює завищення витрат за рахунок внесення до складу собівартості придбаних товарів тих витрат, які нібито реально не здійснювались внаслідок чого позивачем було занижено податок на прибуток на загальну суму 2 743 228. 00 грн. та до складу податкового кредиту було включено суму ПДВ у розмірі 2 953 137.00 грн.

Як вбачається зі змісту акту, єдиним мотивом, на підставі якого суб'єкт владних повноважень дійшов вищевказаних суджень є виключно припущення посадових осіб податкового органу. Жодних інших мотивів суб'єктом владних повноважень в основу акту не покладено.

Вважаємо, що зазначені висновки відповідача є хибними, грунтуються на припущеннях та суперечать нормам чинного законодавства України, що є неприпустимим.

Представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві.

Представники відповідача позовні вимоги не визнали просили в їх задоволенні відмовити надавши суду заперечення в якому зазначають, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Тін Імпекс" придбало лише пакет первинних документів та податкові накладні з метою легалізації продукції невідомого походження, формування показників бухгалтерського та податкового обліків, та як наслідок несплати податків до бюджету. Перевіркою встановлено неможливість реального проведення ТОВ «СТВ Сталь», ПП «ЛПТ -ТОРГ», ПП «ОЛІМПІЯ-ТОРГ», ПП «Трейдімпекс», ПП «МВВ Постач», ПП «ДОН-ЛІВ.НЕТ», ТОВ «Пром-Юніт». ПП «Войснет Солюшнс» господарських операцій, а саме відсутність у постачальників фізичних, технічних та технологічних можливостей до вчинення господарської діяльності - реалізації кольорових металів. За висновком перевірки вказаний суб'єкт господарювання проводив лише документальне оформлення операцій з придбання та подальшого продажу продукції за даними податкового обліку з метою формування показників бухгалтерського та податкового обліків для кінцевих споживачів та мінімізації ним податкових зобов'язань.

Заслухавши представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв'язку та сукупності, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з підстав, викладених нижче.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Тін Імпекс" зареєстроване Виконавчим комітетом Хмельницької міської ради як юридична особа 15.12.2004 року, код ЄДРПОУ - 30190273.

Відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Тін Імпекс" з питань дотримання вимог податкового законодавства з 01.07.2012 року по 31.12.2014 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2012 року по 31.12.2014 року та складено акт №367/22-05/30190273 від 08.10.2015 року.

Проведеною перевіркою встановлено порушення ТОВ "Тін Імпекс" вимог п.138.1, п.138.2, п.138.8 ст. 138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.198.1, п.198.6 ст.198, п.3 підрозділу 4 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-IV та винесено податкові повідомлення - рішення від 30 листопада 2015 року № /1304 про заниження податку на прибуток на суму 2 743 228 гри. та сплату штрафних санкцій у розмірі 685 807.00 гри. і № /1305 про заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, на суму 2 953 137.00 гри. та сплату штрафних санкцій у розмірі 738 284,00 гри.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наведене нижче.

ТОВ "Тін Імпекс" в перевіряємий період мало взаємовідносини із наступними контрагентами: ТОВ «СТВ Сталь», ПП «ЛПТ -ТОРГ», ПП «ОЛІМПІЯ-ТОРГ», ПП «Трейдімпекс», ПП «МВВ Постач», ПП «ДОН-ЛІВ.НЕТ», ТОВ «Пром-Юніт». ПП «Войснет Солюшнс» відсутність фактичних правовідносин з якими, як визначено матеріалами перевірки, стали підставою для прийняття оскаржуваних рішень.

Досліджуючи матеріали справи суд не погоджується з позицією відповідача, щодо відсутності фактичності здійснення операцій позивача із зазначеними вище контрагентами.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до п. 14.1.181 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду.

Згідно п.138.2 ст. 138 Податкового кодексу України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов'язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді.

В силу п.138.8 ст. 138 Податкового кодексу України, собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: прямих матеріальних витрат; прямих витрат на оплату праці; амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; вартості придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).

Відповідно до пп. 139.1.9 п.139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Пунктом 198.1. ст. 198 Податкового кодексу України, встановлено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VІ, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п.198.6. ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Пунктом 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України передбачено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Перевіряючи реальність здійснення правовідносин позивача із зазначеними вище контрагентами судом встановлено.

Основним видом діяльності Позивача є виготовлення сплавів алюмінію вторинного різних марок (ліцензія серії АВ № 470044). Специфіка виробничої діяльності підприємства передбачає закупівлю як у юридичних, так і у фізичних осіб сировини, що у подальшому використовується для виробництва необхідних сплавів, які реалізовуються на території України та за її межами.

Сировиною для виготовлення сплавів є брухт та відходи алюмінію, вироби і сплави з кольорових металів та ін. З метою ведення своєї виробничої діяльності позивач має власні та орендовані основні фонди.

Як вказано в акті перевірки п.3.1.1за період з 01.07.2012 року по 31.12.2014 року ТОВ "Тін Імпекс" задекларовано доходи в сумі 186 473 972,00грн. Перевіркою повноти визначення доходів не встановлено його заниження або завищення.

В перевіряємому періоді позивач мав господарські взаємовідносини з: ТОВ «СТВ СТАЛЬ» на основі Договору № 1/01-І3К від 14 січня 2013 року: ПП «ЛПТ-ТОРГ» на основі Договору № 1/08-2014 від 01 серпня 2014 року: ПП «ОЛІМПІЯ-ТОРГ» на основі Договору № 1/10-2014 від 01 жовтня 2014 року: ПП «Трейдімпекс» на основі Договору № 1 /10-2014 від 01 жовтня 2014 року: ПП «МВВ Постач» на основі Договору № 1/11-2014 від 03 листопада 2014 року ПП «ДОП-ЛІВ.НЕТ» па основі Договору №1/11-2014 від 03 листопада 2014 року: ТОВ «Пром-Юніт» на основі податкової накладної № 129 від 16 червня 2014 року: ПП «Войснет Солюшнс» на основі податкової накладної № 43 від 10 жовтня 2014 року.

На підтвердження реальності здійснюваних вищевказаних господарських операцій до матеріалів справи надано належним чином оформлені первинні бухгалтерські документи, а саме договори, податкові й видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, на підставі яких було визначено суму податку на прибуток та сформовано податковий кредит і податкове зобов'язання.

Також на підтвердження використання отриманого товару у власній господарській діяльності позивачем надано до матеріалів справи:

оборотно-сальдові відомості по рахунку 201 за липень 2012 року - грудень 2014 року, у яких відображений придбаний у вказаних контрагентів та використаний у процесі виробництва товар згідно вищезгаданих договорів;

оборотно - сальдові відомості по рахунку 26 за липень 2012 року - грудень 2014 року, де відображена готова продукція, отримана внаслідок використання придбаного товару.

Встановлено, що розрахунки за отриманий товар проведено у безготівковій формі.

Як зазначає позивач з приводу відсутності документів, які б засвідчували факт транспортування та отримання товару від ТОВ «Пром-Юніт» і ПП «Войснет Солюшнс» на підтвердження правомірності віднесення даних операцій до складу витрат, що даний товар доставлявся через мережу служби доставки за рахунок постачальників, а тому товарно-транспортна накладна не оформлялася. Крім того, товарно-транспортна накладна не є підставою для нарахування витрат підприємства. За таких обставин, зважаючи, що товарно-транспортна накладна - це документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, відсутність за таких умов товарно-транспортної накладної не мають значення для вирішення спору щодо наявності у позивача права на формування податкового кредиту чи витрат за наявності належним чином виданої податкової накладної та інших первинних документів, які підтверджують реальність виконання господарської операції.

На підтвердження факту перевезення товару позивачем надано в судовому засіданні акти наданих послуг по перевезенню ПП «Нічний експрес» та ТОВ «Нова пошта».

Отже, окремі недоліки первинних бухгалтерських документів не можуть слугувати доказами відсутності господарських операцій.

Суд не погоджується з відповідачем, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Тін Імпекс" придбало лише пакет первинних документів та податкові накладні з метою легалізації продукції невідомого походження, формування показників бухгалтерського та податкового обліків, та як наслідок несплати податків до бюджету, оскільки такі твердження в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження, а відповідачем не доведено у визначений законом спосіб.

Перевіркою встановлено неможливість реального проведення ТОВ «СТВ Сталь», ПП «ЛПТ -ТОРГ», ПП «ОЛІМПІЯ-ТОРГ», ПП «Трейдімпекс», ПП «МВВ Постач», ПП «ДОН-ЛІВ.НЕТ», ТОВ «Пром-Юніт», ПП «Войснет Солюшнс» господарських операцій, а саме відсутність у постачальників фізичних, технічних та технологічних можливостей до вчинення господарської діяльності - реалізації кольорових металів. За висновком перевірки вказаний суб'єкт господарювання проводив лише документальне оформлення операцій з придбання та подальшого продажу продукції за даними податкового обліку з метою формування показників бухгалтерського та податкового обліків для кінцевих споживачів та мінімізації ним податкових зобов'язань.

Суд звертає увагу на те, що нереальність господарських операцій з придбання платником податку товару (робіт, послуг) має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може грунтуватися на припущеннях.

В своєму запереченні відповідач посилаються на те, що ПП «ДОН-ЛІВ.НЕТ», ТОВ «Пром-Юніт» відсутні за податковою адресою.

Необхідно зазначити, що відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

В свою чергу, Наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 року № 1588 «Про затвердження Порядку обліку платників податків і зборів» передбачено право органів Міндоходів здійснювати перевірку місцезнаходження платника податків.

Наказом ДПА України від 17.05.2010 від № 336 «Про затвердження Положення про організацію взаємодії підрозділів податкової міліції з іншими структурними підрозділами органів державної податкової служби для встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків» керівником органу Міндоходів приймається рішення щодо зміни стану платника.

Якщо за результатами заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи підрозділами податкової міліції буде підтверджено відсутність такої особи за місцезнаходженням, або встановлено, що фактичне місцезнаходження юридичної особи не відповідає зареєстрованому місцезнаходженню, керівник (заступник керівника) органу держаної податкової служби приймає рішення про направлення до відповідного державного реєстратора повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за ф №18-ОПП для вжиття заходів, передбачених ч. 12 ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців». І, у разі підтвердження таких даних, державний реєстратор повинен внести до ЄДР запис про відсутність підприємства за місцезнаходженням або про зміну його місцезнаходження.

Чинне на момент виникнення спірних правовідносин податкове законодавство не ставить в залежність отримання результатів перевірок контрагентів суб'єкта з оподаткування від підтвердження правомірності віднесення ним до податкового кредиту сум податку на додану вартість, якщо останній виконав усі передбачені законом умови та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

На момент вчинення спірних правовідносин вищезгадані контрагенти позивача були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі та мали статус платника ПДВ, а отже позивач мав право обраховувати податкові зобов'язання по здійснених з ними господарських операціях. На підтвердження цього позивачем надано витяги з ЄДРПОУ ПП «ДОН-ЛІВ.НЕТ", ПП «ПРОМ-ЮНІТ», які відображають дані щодо статусу та місцезнаходження підприємств станом на момент укладання правочинів.

Суд погоджується з позивачем, що відсутність сертифікатів якості на придбаний у вищевказаних постачальників товар, не може слугувати підставою визнання недійсним правочину, оскільки мова йде не про продукцію, придбану з метою її подальшої реалізації, а про металобрухт. Як зазначив позивач, що проводиться власний вхідний радіаційний контроль та контроль на наявність вибухонебезпечних і шкідливих хімічних речовин, акредитованою лабораторією підприємства відповідно до ДСТУ 321 1:2009/ГОСТ 1639:2009 «Брухт і відходи кольорових металів і сплавів».

Докази, якими відповідач обґрунтовує своє рішення, є обов'язковими, однак не вичерпними, оскільки предмет доказування у справі, що розглядається, становлять обставини, що підтверджують або спростовують реальність здійснення самих господарських операцій (поставки товару) безпосередньо з конкретним контрагентом.

В свою чергу, відповідачем не спростовано твердження позивача та доказів, наявних у матеріалах справи, які доводять товарність та реальність господарських операцій між позивачем та контрагентами: ТОВ «СТВ Сталь», ПП «ЛПТ -ТОРГ», ПП «ОЛІМПІЯ-ТОРГ», ПП «Трейдімпекс», ПП «МВВ Постач», ПП «ДОН-ЛІВ.НЕТ», ТОВ «Пром-Юніт». ПП «Войснет Солюшнс".

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, свідчить про те, що коли державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкту, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що вони були безпосередньо залучені до таких зловживань (рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2007 року у справі "Інтерсплав проти України").

Крім того, покупець товару не має обов'язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням контрагентом (або контрагентами у ланцюгу постачання товару) вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, дотримання вимог податкового законодавства (в т.ч. його перебування за зареєстрованим місцезнаходженням), і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків за можливу неправомірну діяльність такого контрагента. Такий платник не повинен притягуватися до відповідальності в тому випадку, якщо він здійснював реальну господарську операцію.

Лише встановлення в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісним постачальником з метою незаконного отримання податкових вигод може слугувати підставою для негативних наслідків для такого платника. При цьому такий висновок може грунтуватись лише на належних та допустимих доказах.

За умови реального здійснення господарської операції, яка призвела до об'єктивної зміни складу активів платника податків - покупця, будь-які порушення іншими учасниками по всьому ланцюгу товарообігу податкового законодавства не можуть бути підставою для позбавлення покупця права на податковий кредит.

Отже, в даному випадку вказані в акті перевірки висновки є суто суб'єктивною думкою посадових осіб податкового органу та грунтуються на припущеннях.

Згідно з частиною першою статті 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином податкові повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області № /1304 і № /1305 слід скасувати.

Згідно з ч. 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд вважає, що на користь позивача також слід стягнути 106806,84грн. судового збору, сплаченого ним при зверненні до суду з позовом.

Враховуючи наведене вище, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 30 листопада 2015 року № , №.

Присудити на користь позивача судові витрати (судовий збір) в розмірі 106806,84 грн.(сто шість тисяч вісімсот шість грн. 84 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 31 грудня 2015 року 12.00год.

Суддя/підпис/П.М. Майстер
"Згідно з оригіналом" Суддя П.М. Майстер