Справа № 804/12522/15
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2015-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Тулянцевої І.В.
при секретарі Баришніковій Д.Г.
представника позивача Овсяникової Л.О.
представника відповідача Бобошко О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-технологія» про стягнення заборгованості,
31.08.15 року ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-технологія» про стягнення податкового боргу у розмірі 575130,00 грн.
Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила задовольнити позов із підстав вказаних у позові, оскільки заборгованість не сплачена.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, подала до суду заперечення проти позову, які залучені до матеріалів справи (а.с. 22-24). Представник відповідача зазначив, що ТОВ «Транс-технологія» відповідно до положень п.57.1 ст. 57 ПК України подав до ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за три квартали 2015 р. (далі - Декларація), відповідно до коду рядка вказаної декларації 01 отримані доходи Відповідача складають 6 100 218 грн., відповідно до коду рядка 04 вказаної декларації витрати, що враховуються при призначені об'єкта оподаткування складають 6 365 070,00 грн., таким чином, Відповідач за три квартали 2015 р. має збитки в розмірі 264 852,00 грн, згідно код рядка 07 вказаної декларації. Таким чином, ТОВ «Транс-технологія» скористалось можливістю відмовитись від сплати авансових внесків, отже заборгованість зі сплати вказаного податку ним сплачуватись не повинно.
Розглянувши подані до суду документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступне.
З матеріалів справи вбачається, що авансові внески в розмірі 191710,00 грн. по терміну сплати - 30.06.2015 року, 30.07.2015 року, 30.08.2015 року, не сплачені, що підтверджується інтегрованою карткою платника податків, наявною в матеріалах справи.
Суд зазначає, що з 1 січня 2013 року докорінно змінюється декларування та сплата платниками податку на прибуток податкових зобов'язань, а саме звітні податкові періоди та порядок сплати податкових платежів з прибутку залежатимуть від фінансового стану платника за попередній або поточний звітні роки або від його організаційно-правової форми.
Так, відповідно до змін, які були внесені Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо державної податкової служби та у зв'язку з проведенням адміністративної реформи в Україні» від 05.07.2012 р. № 5083-VI (далі - Закон № 5083-VI) до Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (далі - ПКУ), декларація з податку прибуток з 2013 року подаватиметься один раз на рік, але щомісяця будуть сплачуватися авансові платежі з податку на прибуток.
Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно п.п.16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.
Таким чином, відповідачем при подачі податкової декларації з податку на прибуток приватних підприємств самостійно узгоджена сума податкового зобов'язання, з авансових платежів на 2015 рік, однак, як було встановлено в ході розгляду справи, в установлений законом строк відповідачем авансові внески за період з 30.06.2015 року по 31.08.2015 року, сплачені не були, що призвело до виникнення податкового боргу в розмірі 575130,00 грн. (191710,00 грн. х 3 = 575130,00 грн.)
Пунктом 57.1 ст. 57 ПК України визначено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначеному у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковим боргом визнається сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
Таким чином, враховуючи положення вищезазначених нормативних актів, сума узгодженого грошового зобов'язання в розмірі 575130,00 грн. (191710,00 грн. х 3 = 575130,00 грн.) набула статусу податкового боргу.
Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Як свідчать матеріли справи, 12.03.2015 року на адресу відповідача направлена податкова вимога форми «Ю» № 1403-25 від 12.03.2015 року на суму 1646703,57,00 грн., яка вручена уповноваженій особі відповідача 25.09.2015 року, що підтверджується корінцем поштового відправлення, наявним в матеріалах справи. (а.с. 4).
Судом встановлено, що за змістом, формою та підставами винесення така податкова вимога узгоджується з компетенцією органів державної податкової служби України, встановленою Податковим кодексом України та Порядком направлення органами державної податкової служби податкових вимог платникам податків, затвердженим наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 року № 576 (далі - Порядок).
Відповідно до п.4.6 вказаного Порядку, податкова вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо її передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.
Доказів оскарження податкової вимоги заявника відповідачем до суду не надано, а судом в порядку ст. 11 КАС України, не встановлено.
В разі невиконання податкової вимоги орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу, зокрема шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків. Стягнення здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п.п. 95.1, 95.3 ст. 95 ПК України).
В силу п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20, ст.. 41 ПК України, органи державної податкової служби мають право звертатись до суду щодо стягнення коштів платника податків, якій має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги (п.95.2 ст. 95 ПК України).
Згідно п.п.95.1-95.3 ст. 95 Податкового Кодексу України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Орган державної податкової служби звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.
Доводи представника відповідача з посиланням на зміни внесені до ст.. 57 ПК України на підставі закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України» щодо оподаткування неприбуткових організацій» від 17.07.2015 року №652-VIII, якою відновлено право не сплачувати щомісячні авансові внески, якщо І квартал є збитковим, суд не приймає до уваги з огляду на наступне. Так, п.57.1 ст. 57 ПКУ ( в редакції Закону, що діє з 13.08.2015 року) , платник податку на прибуток, який за підсумками трьох кварталів звітного (податкового) року не отримав прибутку або отримав збиток, має право подати податкову декларацію та фінансову звітність за три квартали звітного (податкового) року та не сплачувати авансові внески з податку на прибуток - з грудня звітнього (податкового) року та січня-травня наступного звітного (податкового) року.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачем 01.10.2015 року подана податкова декларація з податку на прибуток приватних підприємств за ІІІ квартали 2015 року в якій він зазначив про збитки в розмірі 264 852,00 грн. (ряд.07) (а.с.25-26).
В судовому засіданні представник відповідача також пояснив, що за І та ІІ квартали 2015 року податкові декларації з податку на прибуток підприємством до ДПІ не подавались та збитки підприємства були задекларовані лише в декларації за ІІІ квартал 2015 року.
За таких обставин, суд зазначає, що у відповідності до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України підприємство звільняється від сплати авансових внесків з грудня звітного (податкового) року, якщо за результатами ІІІ кварталу 2015 року ним отримані збитки. Будь-яких обмежень щодо сплати авансових внесків за інші періоди, законодавством не встановлено, у зв'язку з чим, авансові внески за період червень-серпень 2015 року відповідач повинен був сплачувати.
На підставі викладеного, суд вважає що позовні вимоги ДПІ підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем з відповідача не стягуються.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-технологія» про стягнення заборгованості у розмірі 575130,00 грн.- задовольнити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева