Справа № 826/14358/15
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2015-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03 листопада 2015 року 16 год. 45 хв. № 826/14358/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Данилишин В.М. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (далі - позивач) до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови відділу примусового виконання рішень відповідача від 19 червня 2015 року № 47652158 про стягнення виконавчого збору (далі - оскаржувана постанова).

В обґрунтування позову зазначено про неправомірність оскаржуваної постанови у зв'язку з тим, що відповідачем не вчинено будь-яких дій з примусового виконання рішення, а позивачем, як боржником у виконавчому провадженні №47652158, добровільно виконано рішення Печерського районного суду міста Києва у справі №757/11924/14-ц.

Відповідною ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі, яку призначено до розгляду у судовому засіданні.

У ході судового розгляду справи представник позивача підтримав позов та просив задовольнити його повністю, а представник відповідача, у свою чергу, позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні повністю з підстав, зазначених у письмових запереченнях проти позову, які містяться у матеріалах справи.

У відповідне судове засідання представник відповідача не прибув, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи він повідомлений належним чином, заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача до суду не надійшла.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд -

В С Т А Н О В И В:

Постаново державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у м. Києві (далі - Відділ) від 28 травня 2015 року відкрито виконавче провадження №47652158 по виконанню виконавчого листа Печерського районного суду м. Києва від 22.05.2015 у справі №757/11924/14-ц про стягнення з ПАТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 суми неповернутого банківського вкладу, розміщеного за договором №57051411 на вклад «Депозитний» на ім'я фізичної особи від 16.12.2013 у розмірі 200 000 дол. США, 10 027 дол. США відсотків, 27 531,55 грн. судових витрат та судового збору у розмірі 3 654 грн.

Даною постановою боржнику у відповідності до вимог ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) надано семиденний термін на самостійне виконання рішення суду.

На виконання вимог ч. 5 ст. 25 Закону державним виконавцем направлено вказану постанову боржнику 29 травня 2015 року, яку отримано останнім 02 червня 2015 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи відомостями щодо направлення та тримання рекомендованого поштового відправлення з повідомленням про вручення №950.

Позивачем 16 червня 2015 року перераховано на рахунок Головного територіально управління юстиції в м. Києві грошові кошти у сумі 200 000 дол США в рахунок повернення банківського вкладу ОСОБА_1, та 17 червня 2015 року 31 155,55 грн. судових витрат і судового збору, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних документів (а.с. 11 - 13)

У зв'язку з невиконанням у добровільному порядку рішення у наданий державним виконавцем строк, останнім винесено постанову від 19 червня 2015 року №47652158 про стягнення виконавчого збору в сумі 21 002,70 дол США та 3 118,55 грн.

Вважаючи постанову від 19 червня 2015 року №47652158 протиправною, позивач звернувся до суду з позовом про її оскарження.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч 1 ст. 6 Закону державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Частинами 2 та 3 даної статті встановлено, що державний виконавець роз'яснює особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їхні права згідно з вимогами цього Закону. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч. 1 Закону примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Частиною 2 ст. 25 Закону визначено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

При прийнятті рішення в даній справі судом враховується правова позиція висловлена Верховним судом України у постанові від 28 січня 2015 року (а.с. 15) на яку також посилається позивач в обґрунтування позовних вимог, проте суд оцінює дані доводи позивача критично з огляду на наступне.

Так, Верховним судом України зазначено, що сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання.

У той же час, після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем вчинялися виконавчі дії по виявленню майна та коштів боржника, на які можливо звернути стягнення, а саме - 28.05.2015 за вих. №2/19 державний виконавець звернувся з вимогою до органів, що реєструють право власності на рухоме та нерухоме майно про надання відомостей щодо наявності у власності боржника цінних паперів, транспортних засобів, земельних ділянок, ведення ним фінансово-господарської діяльності, тощо.

Отже, доводи позивача про те, що відповідачем не вчинялись заходи примусового виконання рішення є необґрунтованими.

Крім того, рішенням Печерського районного суду м. Києва у справі №757/11924/14-ц стягнуто з ПАТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 суму неповернутого банківського вкладу, розміщеного за договором №57051411 на вклад «Депозитний» на ім'я фізичної особи від 16.12.2013 у розмірі 200 000 дол. США, 10 027 дол. США відсотків, 27 531,55 грн. судових витрат та судового збору у розмірі 3 654 грн.

Проте, як зазначено вище, боржником у добровільному порядку сплачено лише суму не повернутого банківського вкладу у розмірі 200 000 дол США та 31 155,55 грн. судових витрат і судового збору.

Отже, рішення Печерського районного суду м. Києва у справі №757/11924/14-ц в частині стягнення з ПАТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 відсотків у розмірі 10 027 дол. США боржником не виконано.

Будь-яких доказів на спростування вказаних обставин позивачем суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Із системного аналізу вище викладених норм та обставин суд прийшов до висновку, що позов публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. У зв'язку з ухваленням судового рішення на користь суб'єкта владних повноважень та відсутністю з його сторони судових витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 69-71, 86, 128, 158-163, 167, 181 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити повністю у задоволені позову публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України".

Копії постанови направити (вручити) сторонам (їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.М. Данилишин