Справа № 821/386/15-а
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2015 р.м. ОдесаСправа № 821/386/15-а

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Хом'якова В.В.
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Димерлія О.О.

ОСОБА_1

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2015 року по справі за адміністративним позовом Дочірнього підприємства «Херсонський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання дій неправомірними, скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Дочірнє підприємство «Херсонський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило визнати неправомірними дії Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області щодо проведення позапланової документальної виїзної перевірки, скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.01.2015 року № про збільшення грошового зобовязання по податку на додану вартість за основним платежем у розмірі 697 654 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 348 827 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що висновки податкового органу про порушення позивачем правил податкового законодавства з питань формування податкового кредиту не відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на результатах безпідставної перевірки підприємства. Податковий кредит за результатами господарських операцій з ПП «Дорлідер», ПП «Херсондорінвест», ТОВ «Телеком Енергосистеми» підтверджується належним чином складеними первинними та розрахунковими документами, за якими у повній мірі вбачаються обсяги та зміст операцій, фактичне постачання товару, його використання у господарській діяльності, тому у податкового органу не було підстав для збільшення грошового зобовязання та зменшення податкового кредиту по податку на додану вартість, у звязку із чим податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2015 року адміністративний позов задоволено частково. Суд визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області від 30.01.2015 року № НОМЕР_1. В задоволені решти позовних вимог суд відмовив.

В апеляційній скарзі Державна податкова інспекція у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не повне зясування обставин справи, просить скасувати судове рішення та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, однак в судове засідання не зявились, поважність своєї неявки суду не повідомили, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст. 197 КАС України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 18.12.2014 року по 30.12.2014 року (з урахуванням продовження терміну з 24.12.2014 року) ДПІ у м. Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ДП «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками: ПП «Дорлідер» за липень 2014 року, ПП «Херсондорінвест» за період з березня по червень 2014 року та серпень 2014 року, ТОВ «Телеком Енергосистеми» за серпень 2014 року та подальшої реалізації або використання у власній господарській діяльності придбаних у контрагентів-постачальників товарно-матеріальних цінностей (робіт, послуг), відображення здійснених фінансово-господарських операцій у податковій звітності, за результатами якої складено акт від 19.01.2015 року №6/21-03-22-04/31918234.

Зазначеною перевіркою встановлено порушення ДП «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем занижено податок на додану вартість на загальну суму 697 654 грн., в тому числі за березень 2014 року у розмірі 63 627 грн., квітень 2014 року 72 663 грн., травень 2014 року 54 989 грн., червень 2014 року 93 072 грн., липень 2014 року 90 679 грн., серпень 2014 року 322 624 грн.

За результатами адміністративного оскарження акту перевірки, його висновки викладено в новій редакції в частині встановлених порушень, додавши п. 201.1, п. 201.2, п. 201.8 ст. 201 Податкового кодексу України, та на підставі виявлених порушень ДПІ у м. Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області винесено податкове повідомлення-рішення від 30.01.2015 року № про збільшення позивачу грошового зобовязання по податку на додану вартість за основним платежем у розмірі 697 654 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 348 827 грн.

Вирішуючи спір по суті та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що правомірність формування позивачем податкового кредиту по операціям з ПП «Дорлідер», ПП «Херсондорінвест», ТОВ «Телеком Енергосистеми» підтверджується належним чином оформленими первинними документами, з яких вбачається фактичне придбання товару, його подальше використання у власній господарській діяльності, тому висновки акту перевірки про відсутність реальності операцій не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, отже позбавлення позивача права на формування податкового кредиту не ґрунтується на нормах податкового законодавства та збільшення податкового зобовязання із застосуванням штрафних (фінансових) санкцій є безпідставним.

Колегія судів висновки суду першої інстанції вважає правильними, виходячи з наступного.

Відповідно до положень п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку протягом звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням товарів (у тому числі при їх імпорті), виконанням робіт з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

При цьому, відповідно до п. п. 14.1.36 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи.

Згідно із положеннями п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів, виконанням робіт, не підтверджених податковими накладними, не відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п. 201.1, п. 201.4, п. 201.6, п. 201.7, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю на його вимогу податкову накладну, яка відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця, виписується на кожне повне або часткове постачання товарів, виконання робіт та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Аналізуючи зазначені норми Податкового кодексу України, колегія суддів приходить до висновку, що право на віднесення сум податку на додану вартість, сплачених при придбанні товару, виконанні робіт до податкового кредиту виникає у суб'єкта господарювання в разі фактичного придбання товару, виконання робіт, що підтверджується первинними документами, та використання в господарській діяльності цих товару, робіт.

При цьому, відповідно до ст. 1, ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-XIV від 16 липня 1999 року господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій, складаються під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення та повинні мати назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З матеріалів справи вбачається, що у перевіряємий період між позивачем та ПП «Дорлідер», ПП «Херсондорінвест», ТОВ «Телеком Енергосистеми» здійснювались господарські відносини з постачання паливно-мастильних матеріалів, асфальтобетону, про що між підприємствами укладено відповідні договори.

На підтвердження виконання умов договорів, фактичне отримання товару, його використання у власність господарській діяльності позивач надав податкові та видаткові накладні, рахунки-фактури, сертифікати відповідності, товарно-транспортні накладні, банківські виписки, платіжні доручення, оборотно-сальдові відомості, картки по рахункам 201, 631, 361, акти списання товарів.

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що за цими документами можливо встановити виконання умов договорів, укладених між позивачем та його контрагентами, фактичне постачання товару, його обсяг та вид, отже фактичне здійснення господарських операцій щодо придбання товару, їх оплату та подальше використання у власній господарській діяльності.

Таким чином, первинними документами у повному обсязі підтверджується належне виконання сторонами умов договорів, правомірне формування позивачем податкового кредиту за цими операціями.

На момент складання податкових накладних контрагенти позивача були зареєстровані як платники податку на додану вартість, відомості про припинення реєстрації як юридичних осіб у встановленому законом порядку не вносились.

При цьому, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно враховано, що під час перевірки податковим органом фактично здійснювався аналіз діяльності контрагентів позивача, залишивши поза увагою надану позивачем на перевірку первинну документацію.

Також, судом першої інстанції обґрунтовано не прийнято до уваги доводи податкового органу щодо дефектності товарно-транспортних накладних, оскільки за цими документами підтверджуються господарські операції у сфері транспортних, експедиційних послуг тощо, отже їх відсутність або неточне оформлення не може спростовувати операції з постачання товару, свідчити про безтоварність цих операцій.

Таким чином, судом першої інстанції із дослідженням первинних документів надано належну оцінку необґрунтованим доводам податкового органу про нереальність господарських операцій з контрагентами позивача та вірно зроблено висновок про безпідставність нарахування позивачу грошового зобовязання по податку на додану вартість згідно оскаржуваного рішення.

Суд дійшов вірного висновку, що не проведення податковим органом належного аналізу реальності господарської діяльності платника податків на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту призвело до неправомірного позбавлення позивача права на податковий кредит за цими операціями.

При цьому, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про безпідставність задоволення позову в частині оскарження позивачем дій податкового органу з проведення перевірки, враховуючи фактичне її завершення, допуск позивачем податкового органу до перевірки, в тому числі шляхом надання запитуваних органом первинних документів, у звязку із чим в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковим органом.

З огляду на викладене, оскільки судом першої інстанції зроблено вірний висновку, що не проведення податковим органом належного аналізу реальності господарської діяльності платника податків на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку та відповідності їх дійсному економічному змісту призвело до неправомірного позбавлення позивача права на податковий кредит за цими операціями, колегія суддів вважає обґрунтованим задоволення позову у цій частині.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції надано правильну юридичну оцінку обставинам справи та суд дійшов вірного висновку про наявність підставі для скасування рішення контролюючого органу.

Постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству та доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б призвести до зміни чи скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

ОСОБА_1