Справа № П/811/2313/15
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року Справа №П/811/2313/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Момонт Г.М., розглянув у порядку письмового провадження в м. Кіровограді адміністративну справу

за позовом: Агрофірми «Хлібороб» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю

до відповідача: Гайворонської обєднаної державної податкової інспекції (Голованівське відділення) Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області»

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Агрофірма «Хлібороб» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю звернулася з позовом до Гайворонської обєднаної державної податкової інспекції (Голованівське відділення) Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень:

- № від 20.01.2015 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 1 008 850,50 грн., у тому числі 672 567,00 грн. основного платежу та 336 283,50 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів);

- № від 14.05.2015 р., яким позивачу зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість за вересень 2014 року у розмірі 1 287 479,00 грн.;

- № від 21.01.2015 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку з доходів найманих працівників, нарахований по актах документальних перевірок у розмірі 3 923,79 грн., у тому числі 3 139,03 грн. основного платежу та 784,76 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів);

- № від 21.01.2015 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку з доходів найманих працівників, нарахований по актах документальних перевірок у розмірі 2 067,32 грн., у тому числі 1 033,66 грн. основного платежу та 1 033,66 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів);

- № від 21.01.2015 р., яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 510,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що ним сформовано податковий кредит за господарськими операціями з Філією ТОВ «Золотий екватор», ТОВ «Кло-Карта», ТОВ «УкрПетроліумГруп», СТОВ «Дружба-Нова», ТОВ «Енергомережа», при цьому допущені в ході складання первинних документів порушення не можуть бути належним та допустимим доказом порушень податкового законодавства, якщо податковим органом не доведено недостовірності цих документів.

Позивач зазначає, що ним допущено помилку при обчисленні податкового кредиту за податковими деклараціями з ПДВ (спеціальний режим оподаткування), однак такі суми не є податковим зобовязанням, оскільки не сплачуються до бюджету та залишаються у розпорядженні платника податку.

Також позивач вказує, що ним не допущено заниження суми податкового зобовязання з ПДВ по взаємовідносинах з ТОВ «Чорна Камянка», оскільки включено суму ПДВ 125,00 грн. (податкова накладна №46 від 30.09.2015 р.) до розділу І (Податкові зобовязання) додатку 5 декларації.

Окрім того, позивач вказує, що порушення стосовно неправомірного застосування податкової соціальної пільги відносно ОСОБА_1 допущено саме платником податків через подачу одночасно двох заяв на застосування пільги різним роботодавцям. Позивач стверджує, що податкові соціальні пільги щодо ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 застосовані за заявами працівників, а тому висновок податкового органу про відсутність таких заяв є необґрунтованим.

Представником відповідача подано до суду заперечення на позовну заяву відповідно до змісту якого, позов ним не визнається у повному обсязі, оскільки перевіркою не підтверджено факти здійснення господарських операцій позивача з ТОВ «Золотий екватор», ТОВ «Кло-Карта», ТОВ «УкрПетроліумГруп», ТОВ «Енергомережа», СТОВ «Дружба-Нова», тому відсутні підстави для податкового обліку таких операцій.

Представник відповідача зазначає, що ТОВ АФ «Хлібороб» не надано податкової накладної №46 від 30.09.2015 р., реєстру виданих податкових накладних, розшифровку інших покупців за вересень 2013 року, у результаті чого не можливо підтвердити факт включення даної податкової накладної до податкових зобовязань за вересень 2013 року.

Також представник відповідача вказав, що під час перевірки ТОВ АФ «Хлібороб» встановлено, що ОСОБА_1 одночасно застосовувалася податкова соціальна пільга у Голованівському ККП з вересня 2013 р. по березень 2014 року та у ТОВ АФ «Хлібороб» з вересня 2013 року по вересень 2014 року.

У судовому засіданні представники позивача підтримали заявлені позовні вимоги, представник відповідача заперечив проти задоволення позову.

З огляду на клопотання представника позивача, письмово погоджене представником відповідача (а.с.113, Т.4), на підставі ухвали від 13.10.2015 р. (а.с.133, Т.4), подальший розгляд справи проведено в порядку письмового провадження у відповідності до ч.4 ст.122 КАС України.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

У період з 10.11.2014 р. по 19.12.2014 р. посадовими особами Гайворонської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області на підставі направлень №138, №139, №140, №141, №142, №143 від 10.11.2014 р. (а.с.7-10, Т.4) відповідно до наказу №559 від 27.10.2014 р. (а.с.11, Т.4) проведено планову виїзну перевірку Агрофірми «Хлібороб» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2011 р. по 30.09.2014 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2011 р. по 30.09.2014 р., з питання правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнодержавне соціальне страхування за період з 01.01.2011 р. по 30.09.2014 р., за результатами якої складено акт №21/22-00/31501553 від 26.12.2014 р., висновками якого, зокрема, є порушення Агрофірмою «Хлібороб» у формі ТОВ, на думку відповідача:

- п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, ст.192 Податкового кодексу України, у звязку з чим занижено податок на додану за вересень 2013 року на суму 125,00 грн. та завищено залишок відємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24 декларації) за вересень 2014 року 11 813,00 грн.;

- пп.14.1.32 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, пп.166.1.2, п.196.1 ст.196, п.198.2, 198.3, 198.4 ст.198, п.199.1 ст.199, п.201.4, 201.6 ст.201, п.209.2 ст.209 Податкового кодексу України, внаслідок застосування податкової пільги не за призначенням та всупереч умовам її надання, у результаті чого занижено податок на додану вартість в період, що перевірявся, на загальну суму 772 256,00 грн. а саме: за 2011 рік на 99 814,00 грн., за 2012 рік на 56 125,00 грн., за 2013 рік на 233 895,00 грн., за 2014 р. на 382 422,00 грн. та завищено залишок відємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду за вересень 2014 року на 1 287 479,00 грн.;

- пп.169.2.2 п.169.2 ст.169 Податкового кодексу України, у результаті чого не утримано та не перераховано до бюджету податку з доходів фізичних осіб в сумі 3 139,03 грн.;

- пп.169.1.1 п.169.1 ст.169 Податкового кодексу України, у результаті чого не утримано та не перераховано до бюджету податку з доходів фізичних осіб в сумі 1 033,66 грн.;

- п.119.2 ст.119 Податкового кодексу, а саме у податковому розрахунку за ІІІ, ІV квартали 2012 року, ІІ квартал 2013 року ІІІ квартал 2014 року недостовірно відображено дані щодо нарахованого доходу та податку, та недостовірно заносилися податкові номера фізичних осіб (а.с.35-108, Т.1).

На підставі акта перевірки Гайворонською обєднаною державною податковою інспекцією (Голованівське відділення) Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області винесено податкові повідомлення-рішення:

- № від 20.01.2015 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 1 008 850,50 грн., у тому числі 672 567,00 грн. основного платежу та 336 283,50 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) (а.с.29, Т.1);

- № від 20.01.2015 р., яким позивачу зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість за вересень 2014 року у розмірі 1 299 292,00 грн. (а.с.30, Т.1);

- № від 21.01.2015 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку з доходів найманих працівників, нарахований по актах документальних перевірок у розмірі 3 923,79 грн., у тому числі 3 139,03 грн. основного платежу та 784,76 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) (а.с.31, Т.1);

- № від 21.01.2015 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку з доходів найманих працівників, нарахований по актах документальних перевірок у розмірі 2 067,32 грн., у тому числі 1 033,66 грн. основного платежу та 1 033,66 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) (а.с.32, Т.1);

- № від 21.01.2015 р., яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 510,00 грн. (а.с.33, Т.1).

Зазначені податкові повідомлення-рішення оскаржені Агрофірмою «Хлібороб» у формі ТОВ в адміністративному порядку (а.с.129-149, Т.1).

Рішенням Головного управління ДФС у Кіровоградській області №1368/10/11-28-10-01-08 від 10.04.2015 р. про результати розгляду первинної скарги скасовано податкове повідомлення-рішення Голованівського відділення Гайворонської ОДПІ від 20.01.2015 р. № в частині зменшення розміру відємного значення суми податку на додану вартість на суму 11 813 грн., інші податкові повідомлення-рішення залишено без змін (а.с.150-164, Т.1).

За результатами адміністративного оскарження Гайворонською ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 14.05.2015 р., яким позивачу зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість за вересень 2014 року у розмірі 1 287 479,00 грн. (а.с.34, Т.1).

Як встановлено в судовому засіданні, оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями податковим органом визначено грошові зобовязання у звязку з:

- заниженням податкових зобовязань з ПДВ за вересень 2013 року в сумі 125,00 грн. за господарськими операціями з ТОВ «Чорна Камянка»;

- завищенням податкового кредиту внаслідок віднесення до його складу 70 609,02 грн. без наявних податкових накладних;

- завищенням податкового кредиту внаслідок включення до його складу 271 119,59 грн. за господарськими операціями з Харківською філією ТОВ «Золотий екватор», ТОВ «КЛО-Карта», 1 537 347,78 грн. за господарськими операціями з ТОВ «УкрПетроліумГруп», 39 387,50 грн. за господарськими операціями з СТОВ «Дружба-Нова», 41 477,26 грн. за господарськими операціями з ТОВ «Енергомережа», які на думку Гайворонської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області, не носять реального характеру;

- внаслідок нарахування податкової соціальної пільги ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 без наявності заяв;

- внаслідок одночасного застосування податкової соціальної пільги щодо ОСОБА_1;

- внаслідок недостовірного відображення даних у Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ) за І квартал 2013 року ІV квартал 2013 року, І, ІІ квартали 2014 року.

Судом встановлено, що Агрофірмою «Хлібороб» у формі ТОВ у вересні 2013 року надано ТОВ «Чорна Камянка» в оренду обладнання на загальну суму 750,00 грн., у тому числі ПДВ 125 грн., що підтверджується податковою накладною №46 від 30.09.2013 р. (а.с.114, Т.4). Зазначену податкову накладну за пунктом 46 включено до розділу І «ОСОБА_3 податкові накладні» Реєстру виданих та отриманих податкових накладних за вересень 2013 року (а.с.120-127, Т.4) та, як наслідок, суму 125,00 грн. включено до податкових зобовязань позивача за вересень 2013 року, зарахувавши її до підпункту «Інші» ОСОБА_5 Податкові зобовязання додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2013 року (а.с.115-120, Т.4). При цьому суд враховує відсутність розбіжностей між сумами задекларованого позивачем податкового зобовязання за вересень 2013 року та сумою відображеною у Реєстрі виданих та отриманих податкових накладних за вересень 2013 року.

Отже, під час розгляду справи наявними в матеріалах справи доказами спростовано висновок податкового органу про заниження позивачем податкових зобовязань з податку на додану вартість за вересень 2013 року в розмірі 125,00 грн. за взаємовідносинами з ТОВ «Чорна Камянка», а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Також судом встановлено, що Агрофірма «Хлібороб» у формі ТОВ придбала у Харківської філії ТОВ «Золотий екватор» бензин та дизельне паливо, зокрема, у серпні 2012 року на суму 319 410,00 грн., у тому числі ПДВ 53 235,00 грн., у березні 2013 року на суму 279 825,36 грн., у тому числі ПДВ 46 637,56 грн., що підтверджується податковими та видатковими накладними (а.с.1, 4, Т,2, а.с.55, 56, 58, 60, Т.4). При цьому суми ПДВ включено позивачем до складу податкового кредиту по спеціальним деклараціям для субєкта спеціального режиму оподаткування, а саме: у серпні 2012 року 53 235,00 грн., у березні 2013 року 46 637,56 грн.

Оплату вартості придбаного товару здійснено позивачем у безготівковому порядку, що підтверджується платіжними дорученнями (а.с.2, Т.2, а.с.57, 59, Т.4).

Відповідно до договору поставки №29/КК-13 від 01.03.2013 р. (а.с.237-238, Т.1) Агрофірма «Хлібороб» у формі ТОВ придбала у ТОВ «Кло-Карта» дизельне пальне та бензин зокрема, у березні 2013 року на суму 322 000,00 грн., у тому числі ПДВ 53 666,67 грн., у липні 2013 року на суму 325 116,95 грн., у тому числі ПДВ 54 186,16 грн., у серпні 2013 року на суму 380 365,20 грн., у тому числі ПДВ 63 394,20 грн., що підтверджується податковими та видатковими накладними (а.с.239-242, 244, 245, Т.1, а.с.62, Т.4). Суми ПДВ включено позивачем до складу податкового кредиту по спеціальним деклараціям для субєкта спеціального режиму оподаткування, а саме: у березні 2013 року 53 666,67 грн., у липні 2013 року 54 186,16 грн., у серпні 2013 року 63 394,20 грн. (а.с.227-239, Т.2).

Оплату вартості придбаного товару здійснено позивачем у безготівковому порядку, що підтверджується платіжними дорученнями (а.с.243, 246, Т.1, а.с.61, Т.4).

У відповідності до договору поставки №512/14 від 06.05.2014 р. (а.с.77-81, Т.2), Агрофірма «Хлібороб» у формі ТОВ придбала дизельне паливо у ТОВ «Укр ОСОБА_6», зокрема, у травні 2014 року на суму 3 530 140,56 грн., у тому числі ПДВ 588 546,74 грн., у червні 2014 року на суму 506 832,76 грн., у тому числі ПДВ 84 472,13 грн., у серпні 2014 року на суму 833 400,00 грн., у тому числі ПДВ 138 900,00 грн., у вересні 2014 року на суму 6 336 160,00 грн., у тому числі ПДВ 1 056 026,67 грн., що підтверджується видатковими та податковими накладними. а також накладними на відпуск ПММ (а.с.82, 84-86, 89, 90, 92, 94-97, 99, 100, 102-105, 107, 109, 111, 112, 114, 115, 117, 119, 121, 123, 125, 127, 129, 131, 133, 135, Т.2, а.с.42-531, Т.4).

На підтвердження транспортування товару до суду надано копії товарно-транспортних накладних (а.с.83, 87, 91, 106, 110, 116, 118, 120, 122, 124, 126, 128, 130, 132, Т.2, а.с.54, Т.4).

Оплату вартості придбаного товару здійснено позивачем у безготівковому порядку, що підтверджується платіжними дорученнями (а.с.93, 98, 101, 108, 113, 134, 136, Т.2).

Також матеріали справи містять копію паспорту якості на бензин АИ-92-К5-Евро (а.с.88, Т.2).

За вказаними господарськими операціями суми ПДВ включено позивачем до складу податкового кредиту по спеціальним деклараціям для субєкта спеціального режиму оподаткування, а саме: у травні 2014 року 588 546,74 грн., у червні 2014 року 84 472,13 грн., у серпні 2014 року 138 900,00 грн., у вересні 2014 року 1 056 026,67 грн. (а.с.162-164, 172-178, Т.2).

У червні 2014 року Агрофірма «Хлібороб» у формі ТОВ придбала у СТОВ «Дружба-Нова» карбамідно-аміачну суміш на суму 236 325,00 грн., у тому числі ПДВ 39 387,50 грн., що підтверджується податковою та видатковою накладними (а.с.58, 59, Т.2). Суму ПДВ у розмірі 39 387,50 грн. включено позивачем до складу податкового кредиту за червень 2014 року по спеціальній декларації для субєкта спеціального режиму оподаткування.

На підтвердження транспортування товару до суду надано копії товарно-транспортних накладних (а.с.60, 61, Т.2).

Оплату вартості придбаного товару здійснено позивачем у безготівковому порядку, що підтверджується платіжним дорученням (а.с.57, Т.2).

Відповідно до договору поставки №Хл/1-201408 від 06.08.2014 р. (а.с.29-31, Т.2) у серпні 2014 року Агрофірма «Хлібороб» у формі ТОВ придбала у ТОВ «Енергомережа» бензин на суму 248 857,54 грн., у тому числі ПДВ 41 476,26 грн., що підтверджується видатковою та податковими накладними (а.с.32, 35, Т.2, а.с.128-130, Т.4). Суму ПДВ у розмірі 41 476,26 грн. включено позивачем до складу податкового кредиту за серпень 2014 року по спеціальній декларації для субєкта спеціального режиму оподаткування.

Транспортування здійснювалося ПП «КЛК ОСОБА_6» відповідно до товарно-транспортної накладної №Р 120805 від 12.08.2014 р. (а.с.73, Т.1. а.с.131-132, Т.4).

Оплату вартості придбаного товару здійснено позивачем у безготівковому порядку, що підтверджується платіжними дорученнями (а.с.33, 34, 36, Т.2).

Згідно з п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 ст.198.6 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у звязку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

При цьому в пункті 198.2 зазначеної статті передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів із банківського рахунку платника податку в оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Аналіз наведених норм дає підстави зробити висновок, що у Податковому кодексі України передбачено єдину підставу для формування податкового кредиту, а саме наявність у платника податку покупця належно оформленої та виданої податкової накладної.

Таким чином, позивачем у перевіряємому періоді сформовано податковий кредит на підставі належно оформлених податкових накладних, виданих йому Харківською філією ТОВ «Золотий екватор», ТОВ «КЛО-Карта», ТОВ «УкрПетроліумГруп», СТОВ «Дружба-Нова», ТОВ «Енергомережа», які на час їх видачі зареєстровані платниками податку на додану вартість, що не заперечувалося представником відповідача, а тому, відповідно до вимог п.201.8 та п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України були зобовязані виписувати податкові накладні.

Разом з тим, з огляду на зміст акта перевірки №21/22-00/31501553 від 26.12.2014 р., висновки податкового органу щодо нереальності господарських операцій позивача з Харківською філією ТОВ «Золотий екватор» і ТОВ «КЛО-Карта» зроблені зважаючи на ненадання Агрофірмою «Хлібороб» на перевірку товарно-транспортних накладних (а.с.60, Т.1).

Відповідно до абз.11 ч.1 ст.11 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р. №996-ХІV первинний документ документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з абз.27 розділу І Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 р. №363 товарно-транспортна накладна єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Отже, товарно-транспортна накладна не може бути первинним документом, який підтверджує здійснення господарської операції з поставки товарів, оскільки не відображає відомості про таку господарську операцію та призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та їх перевезення автомобільним транспортом.

Таким чином, підтвердження отримання позивачем товару придбаного у Харківської філії ТОВ «Золотий екватор» і ТОВ «КЛО-Карта» товарно-транспортними накладними не є визначальною умовою для отримання права на податковий кредит, оскільки податкове законодавство не повязує право формування податкового кредиту з наявністю товарно-транспортних накладних.

Стосовно господарських операцій позивача з ТОВ «УкрПетроліумГруп» контролюючий орган в акті перевірки №21/22-00/31501553 від 26.12.2014 р. вказує, що згідно з накладними на відпуск ПММ в одному випадку відвантаження нафтопродуктів здійснювалося з нафтобази №2 м. Немирів, а в усіх інших випадках №4 м. Коростень (Жовтнева кузня), натомість в усіх видаткових накладних зазначено про відвантаження бензину з нафтобази №2 м. Немирів (а.с.65-66, Т.1). При цьому у видаткових накладних відсутні вартісні показники, а саме: ціна без ПДВ за одиницю товару, сума без ПДВ та загальна сума з ПДВ (а.с.68 Т.1). Також контролюючий орган зазначає, що товарно-транспортні накладні не містять дат і часу прибуття до вантажоодержувача та виїзду від вантажоодержувача, а також паспортів якості на відвантажений товар (а.с.69, Т.1).

Також відповідач вказує, що і в товарно-транспортних накладних по взаємовідносинах з СТОВ «Дружба-Нова» не зазначено дат і часу прибуття до вантажоодержувача та виїзду від вантажоодержувача, а також відсутні вартісні показники карбамідно-аміачної суміші, а саме: ціна без ПДВ за одиницю товару. сума без ПДВ та загальна сума з ПДВ (а.с.72, Т.2)

Натомість щодо товарно-транспортної накладної по господарських операціях з ТОВ «Енергомережа» відповідач вказує, що у ній не зазначено обєму, густини, температури нафтопродукту, а також дат і часу виїзду з підприємства вантажовідправника, прибуття до вантажоодержувача та виїзду від вантажоодержувача (а.с.75, Т.5).

Суд зауважує, що у відповідності до ч.1, 2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обовязкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Аналогічні вимоги до реквізитів первинних документів визначені у Положенні про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. №88.

Судом встановлено, що видаткові накладні за господарськими операціями позивача з ТОВ «УкрПетроліумГруп», а також товарно-транспортні накладні за господарськими операціями з ТОВ «УкрПетроліумГруп», СТОВ «Дружба-Нова» та ТОВ «Енергомережа» містять усі реквізити визначені ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

При цьому досліджені судом первинні документи за господарськими операціями Агрофірми «Хлібороб» у формі ТОВ з Харківською філією ТОВ «Золотий екватор», ТОВ «УкрПетроліумГруп», ТОВ «КЛО-Карта», ТОВ «Енергомережа» та СТОВ «Дружба-Нова» підтверджують фактичне здійснення відповідних господарських операцій та відображають реальні зміни майнового стану платника податків.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень: № від 20.01.2015 р. у частині 645 415,25 грн. основного платежу та 322 707,33 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів); № від 14.05.2015 р. у частині збільшеної суми грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 1 244 041,88 грн.

Окрім того, перевіркою встановлено та відображено в акті №21/22-00/31501553 від 26.12.2014 р., що у перевіряємому періоді Агрофірмою «Хлібороб» у формі ТОВ двічі включено суми ПДВ за однією накладною до складу податкового кредиту по спеціальній декларації для субєкта спеціального режиму оподаткування, а саме:

- згідно з податковою накладною №28 від 30.03.2012 р., виданою ТОВ «Зерносервіс» ПДВ у сумі 82,72 грн. віднесено до складу податкового кредиту за квітень 2012 року та за березень 2012 року (а.с.55, Т.1);

- згідно з податковою накладною №3 від 04.05.2012 р., виданою ТОВ «Стандарт-Будівельний» ПДВ у сумі 113,34 грн. віднесено до складу податкового кредиту за червень 2012 року та за травень 2012 року (а.с.55, Т.1);

- згідно з податковою накладною №16 від 13.06.2012 р., виданою ТОВ «Зерносервіс» ПДВ у сумі 82,72 грн. віднесено до складу податкового кредиту за липень 2012 року та за червень 2012 року (а.с.55-56, Т.1);

- згідно з податковою накладною №20472 від 30.06.2012 р., виданою ПрАТ МПС «Україна» ПДВ у сумі 146,93 грн. віднесено до складу податкового кредиту за серпень 2012 року та за червень 2012 року (а.с.56, Т.1);

- згідно з податковою накладною №37 від 31.12.2012 р., виданою ДП «ДАК Хліб України «Врадіївський елеватор» ПДВ у сумі 2 463,69 грн. двічі віднесено до складу податкового кредиту за грудень 2012 року (а.с.56, Т.1);

- згідно з податковою накладною №122/019 від 27.03.2013 р., виданою ЗАТ «Компанія Райз» ПДВ у сумі 965,84 грн. віднесено до складу податкового кредиту за серпень 2013 року та за березень 2013 року (а.с.56, Т.1);

- згідно з податковою накладною №141 від 29.08.2013 р., виданою ТОВ «Стандарт Будівельний» ПДВ у сумі 603,62 грн. віднесено до складу податкового кредиту за вересень 2013 року та за травень 2014 року (а.с.56, Т.1);

- згідно з податковою накладною №5120/44 від 02.12.2013 р., виданою ТОВ «Укравтозапчастина» ПДВ у сумі 20,37 грн. двічі віднесено до складу податкового кредиту за грудень 2013 року (а.с.56, Т.1);

- згідно з податковою накладною №3 від 03.09.2013 р., виданою ФОП ОСОБА_7 ПДВ у сумі 934,00 грн. віднесено до складу податкового кредиту за вересні 2013 року та за березень 2014 року (а.с.56, Т.1);

- згідно з податковою накладною №22 від 19.09.2013 р., виданою ФОП ОСОБА_7 ПДВ у сумі 934,00 грн. віднесено до складу податкового кредиту за грудень 2013 року та за березень 2014 року (а.с.56, Т.1);

- згідно з податковою накладною №32 від 24.09.2013 р., виданою ФОП ОСОБА_7 ПДВ у сумі 467,00 грн. віднесено до складу податкового кредиту за вересень 2013 року та за березень 2014 року (а.с.56, Т.1);

- згідно з податковою накладною №17 від 28.02.2014 р., виданою ТОВ «Чорна Камянка» ПДВ у сумі 82,72 грн. віднесено до складу податкового кредиту за лютий 2014 року та за березень 2014 року (а.с.57, Т.1);

- згідно з податковою накладною №75132 від 25.04.2014 р., виданою ТОВ «Тайтен Машинері Україна» ПДВ у сумі 5 230,00 грн. віднесено до складу податкового кредиту за квітень 2014 року, проте податкова накладна відсутня (а.с.57, Т.1);

- згідно з податковою накладною №760 від 28.05.2014 р., виданою ПП «Окко-Бізнес» ПДВ у сумі 4 445,50 грн. віднесено до складу податкового кредиту за червень 2014 року та за травень 2014 року (а.с.57, Т.1);

- згідно з податковою накладною №9200 від 01.07.2014 р., виданою ПП «Окко-Бізнес» ПДВ у сумі 5 230,00 грн. віднесено до складу податкового кредиту за серпень 2014 року та за липень 2014 року (а.с.57, Т.1);

- згідно з податковою накладною №1104 від 21.08.2014 р., виданою ПНДКК «Конкорд-Гей» ПДВ у сумі 4 317,63 грн. двічі віднесено до складу податкового кредиту за вересень 2014 року та за травень 2014 року (а.с.57, Т.1);

- згідно з податковою накладною №1106 від 21.08.2014 р., виданою ПНДКК «Конкорд-Гей» ПДВ у сумі 4 133,59 грн. двічі віднесено до складу податкового кредиту за вересень 2014 року (а.с.57, Т.1);

- згідно з податковою накладною №1107 від 21.08.2014 р., виданою ПНДКК «Конкорд-Гей» ПДВ у сумі 4 130,88 грн. двічі віднесено до складу податкового кредиту за вересень 2014 року (а.с.57, Т.1);

- згідно з податковою накладною №1109 від 22.08.2014 р., виданою ПНДКК «Конкорд-Гей» ПДВ у сумі 356,12 грн. двічі віднесено до складу податкового кредиту за вересень 2014 року (а.с.57, Т.1);

Податковий орган зазначає, що позивачем не відкореговано податковий кредит задекларований по спеціальній декларації для субєкта спеціального режиму оподаткування за жовтень 2013 року в сумі 14 525,30 грн. на підставі податкової накладної №379 від 05.09.2013 р. (а.с.58, Т.1).

Агрофірмою «Хлібороб» у формі ТОВ не проведено корегування в сторону зменшення податкового кредиту в сумі 3 910,06 грн. включено до спеціальної декларації для субєкта спеціального режиму оподаткування за липень 2014 року на підставі податкової накладної №68 від 27.03.2014 р., виписаної ТОВ «Ю-Онлайн» (а.с.76-77, Т.1).

Також Агрофірмою «Хлібороб» у формі ТОВ задекларовано по спеціальній декларації для субєкта спеціального режиму оподаткування за жовтень 2013 року податковий кредит по взаємовідносинам з ТОВ «Стандарт Будівельний» у розмірі 11 592,32 грн., натомість сума податкового кредиту за податковими накладними, виданими ТОВ «Стандарт Будівельний» становить 11 072,66 грн. (податкова накладна №56 від 10.10.2013 р., ПДВ 896,73 грн.; №57 від 10.10.2013 р., ПДВ 3 151,47 грн.; №58 від 10.10.2013 р., ПДВ 6 803,00 грн.; №105 від 22.10.2013 р., ПДВ 202,42 грн.; №148 від 30.10.2013 р., ПДВ 19,04 грн.), а тому сума завищеного позивачем податкового кредиту за жовтень 2013 року становить 519,66 грн. (11 592,32 грн. 11 072,66 грн.) (а.с.58, Т.1).

Окрім того, Агрофірмою «Хлібороб» у формі ТОВ включено до складу податкового кредиту по спеціальній декларації для субєкта спеціального режиму оподаткування за вересень 2014 року суму ПДВ 16 913,33 грн. на підставі податкової накладної №526 від 02.09.2014 р., виписаної ТОВ «Кернел-Трейд», яка не зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.76, Т.1).

У судовому засіданні представники позивача не заперечували проти фактів допущення Агрофірмою «Хлібороб» у формі ТОВ зазначених порушень, однак зазначали, що такі суми не є податковим зобовязанням в розумінні пп.14.1.156 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, оскільки відповідно до п.209.2 ст.209 Податкового кодексу України не сплачуються до бюджету і залишаються у розпорядженні платника податку та не підлягають донарахуванню податковим органом.

Відповідно до п.209.2 ст.209 Податкового кодексу України згідно із спеціальним режимом оподаткування сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг, не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку для інших виробничих цілей.

Зазначені суми податку на додану вартість акумулюються сільськогосподарськими підприємствами на спеціальних рахунках, відкритих в установах банків та/або в органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 4 та 5 Порядку акумулювання сільськогосподарськими підприємствами сум податку на додану вартість на спеціальних рахунках, відкритих у банках та/або органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.01.2011 р. №11 встановлено, що сума податку на додану вартість, що акумулюється на спеціальному рахунку, не підлягає вилученню до державного бюджету і використовується сільськогосподарським підприємством відповідно до пункту 209.2 статті 209 Кодексу, а починаючи з 1 січня 2018 року перераховується на поточний рахунок сільськогосподарського підприємства.

У разі нецільового використання суми податку на додану вартість сільськогосподарське підприємство несе відповідальність відповідно до законодавства.

Контроль за дотриманням вимог цього Порядку здійснюють органи державної податкової служби.

Виходячи із вищезазначених положень Податкового кодексу України та Порядку у їх системному звязку, суд дійшов висновку, що законодавцем позивачеві надано пільгу у вигляді права не проводити перерахування суми податку на додану вартість до державного бюджету. Однак, податкове законодавство не звільняє сільськогосподарські підприємства зі спеціальним режимом оподаткування від обовязку дотримуватися вимог податкового законодавства під час декларування відповідних податкових зобовязань та податкового кредиту.

Згідно з пп.54.3.2 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобовязаний самостійно визначити суму грошових зобовязань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток або відємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобовязань, суми бюджетного відшкодування та/або відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток або відємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

На підставі п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України У разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобовязання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або відємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобовязання, завищеної суми бюджетного відшкодування. При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобовязання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобовязання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Суд вважає, що у розумінні Податкового кодексу України сума податку на додану вартість, яка відповідно до ст.209 Податкового кодексу України підлягає акумулюванню на спеціальних рахунках, є податковим зобовязанням платника податків, оскільки за змістом пп.14.1.179 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, який є спеціальною нормою, що застосовується до податку на додану вартість, податкове зобовязання загальна сума податку на додану вартість, одержана (нарахована) платником податку в звітному (податковому) періоді.

Таким чином, контролюючий орган за умови встановлення заниження платником податків суми податкових зобовязань зобовязаний самостійно визначити такому платнику податків грошове зобовязання та застосувати штрафні (фінансові) санкції передбачені п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України.

Отже, позовні вимоги про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень: № від 20.01.2015 р. у частині 27 151,75 грн. основного платежу та 13 576,17 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів); № від 14.05.2015 р. у частині збільшеної суми грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 43 437,12 грн. задоволенню не підлягають.

Також в акті перевірки №21/22-00/31501553 від 26.12.2014 р. зазначено, що Агрофірмою «Хлібороб» у формі ТОВ з травня 2012 року застосовувалася податкова соціальна пільга щодо ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 без наявності заяв таких осіб, у результаті чого не утримано та не перераховано до бюджету податок з доходів фізичних осіб у сумі 3 139,03 грн. (а.с.92, Т.1).

Згідно з пп.169.1.1 п.169.1 ст.169 Податкового кодексу України з урахуванням норм абзацу першого підпункту 169.4.1 пункту 169.4 цієї статті платник податку має право на зменшення суми загального місячного оподатковуваного доходу, отримуваного від одного роботодавця у вигляді заробітної плати, на суму податкової соціальної пільги у розмірі, що дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

Відповідно до пп.169.2.2 п.169.2 Податкового кодексу України платник податку подає роботодавцю заяву про самостійне обрання місця застосування податкової соціальної пільги (далі заява про застосування пільги).

Податкова соціальна пільга починає застосовуватися до нарахованих доходів у вигляді заробітної плати з дня отримання роботодавцем заяви платника податку про застосування пільги та документів, що підтверджують таке право. Роботодавець відображає у податковій звітності всі випадки застосування або незастосування податкової соціальної пільги згідно з отриманими від платників податку

Позивачем надано до суду копії заяв ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.231, Т.1, а.с.74-75, 100, Т.4).

З огляду на викладене, враховуючи наявність у позивача заяв ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про застосування пільги, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 21.01.2015 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку з доходів найманих працівників, нарахований по актах документальних перевірок у розмірі 3 923,79 грн., у тому числі 3 139,03 грн. основного платежу та 784,76 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), підлягає задоволенню.

Крім того, у період з вересня 2013 року по вересень 2014 року стосовно ОСОБА_1 застосовувалася податкова соціальна пільга, однак щодо нього також застосовувалася податкова соціальна пільга Голованівським ККП з вересня 2013 р. по березень 2014 року (а.с.93, Т.1, а.с.96-99, 110, Т.4).

З огляду на зміст п.169.2.4 п.169.2 ст.169 Податкового кодексу України встановлено, якщо платник податку порушує норми цього пункту, внаслідок чого, зокрема, податкова соціальна пільга застосовується також під час отримання інших доходів протягом будь-якого звітного податкового місяця або за кількома місцями отримання доходів, такий платник податку втрачає право на отримання податкової соціальної пільги за всіма місцями отримання доходу починаючи з місяця, в якому мало місце таке порушення, та закінчуючи місяцем, в якому право на застосування податкової соціальної пільги відновлюється.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, встановлює також порядок інформування роботодавців платника податку про наявність порушень ним норм підпункту 169.2.1 цього пункту, виявлених на підставі даних податкової звітності чи документальних перевірок, а також порядок інформування роботодавця про позбавлення платника податку або про відновлення його права на податкову соціальну пільгу.

Порядком інформування роботодавців платника податку про наявність порушень застосування податкової соціальної пільги, позбавлення платника податку або про відновлення його права на податкову соціальну пільгу, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 27.01.2014 р. №86 визначена процедуру інформування Міндоходів України роботодавців платника податку про наявність порушень ним норм підпункту 169.2.1 пункту 169.2 статті 169 розділу IV Кодексу, виявлених на підставі даних податкової звітності чи документальних перевірок, а також порядок інформування роботодавця про позбавлення платника податку або про відновлення його права на податкову соціальну пільгу.

З аналізу зазначених норм суд дійшов висновку, що відповідальність за неправомірне отримання податкової соціальної пільги покладається саме на фізичну особу платника податку, якою подано заяву про застосування пільги одночасно за декількома місцями роботи.

Отже, позовна вимога про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 21.01.2015 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку з доходів найманих працівників, нарахований по актах документальних перевірок у розмірі 2 067,32 грн., у тому числі 1 033,66 грн. основного платежу та 1 033,66 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), підлягає задоволенню.

Також Гайворонською ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області в акті перевірки №21/22-00/31501553 від 26.12.2014 р. зазначено вказує, що Агрофірмою «Хлібороб» у формі ТОВ у податковому розрахунку за ІІІ, ІV квартали 2012 року, ІІ квартал 2013 року ІІІ квартал 2014 року недостовірно відображено дані щодо нарахованого доходу та податку, та недостовірно заносилися податкові номера фізичних осіб (а.с.90, Т.1).

Згідно з п.119.2 ст.119 Податкового кодексу України неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов'язань платника податку та/або до зміни платника податку тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень.

Відповідно до п.3 ОСОБА_5 І Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 22.12.2010 р. №984. чинного на час проведення перевірки, (далі за текстом Порядок) акт службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Разом з тим, Порядком встановлено вимоги до акта як носія доказової інформації.

Так, згідно з п. 6 ОСОБА_5 І Порядку факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, обєктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

При цьому, з огляду на зміст ОСОБА_5 ІІІ Порядку, до акта документальної позапланової перевірки можуть додаватися інформативні додатки, зокрема, матеріали, що підтверджують наявність фактів порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Як встановлено судом, в акті №21/22-00/31501553 від 26.12.2014 р. відповідачем не конкретизовано, які саме дані позивачем недостовірно відображено у податкових розрахунках за ІІІ, ІV квартали 2012 року, ІІ квартал 2013 року ІІІ квартал 2014 року. Окрім того, відповідачем не надано доказів, які б підтверджували зазначені висновки податкового органу.

Тобто акт №21/22-00/31501553 від 26.12.2014 р. не є належним доказом порушення позивачем вимог податкового законодавства в частині недостовірного відображення даних щодо нарахованого доходу та податку, недостовірного занесення податкових номерів фізичних осіб у податкових розрахунках за ІІІ, ІV квартали 2012 року, ІІ квартал 2013 року ІІІ квартал 2014 року.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 21.01.2015 р. є необґрунтованим, а тому підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

У відповідності до ч.3 ст.94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Позивачем заявлено позовні вимоги про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень на загальну суму 2 302 830,61 грн., з яких судом задоволено вимоги про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень на суму 2 218 665,57 грн., що становить 96,35% від суми заявлених позовних вимог (2 218 665,57 грн. х 100 : 2 302 830,61 грн.), натомість щодо 3,65% позовних вимог у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Отже, судовий збір, який підлягає сплаті позивачем становить 177,83 грн. (4 872,00 грн. х 3,65%), а тому, позивачу підлягає присудженню сплачена частина судового збору у розмірі 309,37 грн. (487,20 грн. 177,83 грн.) за рахунок бюджетних асигнувань Гайворонської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області.

Керуючись ст.ст.86, 94, 159 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 20 січня 2015 року, винесене Гайворонською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Кіровоградській області, яким Агрофірмі «Хлібороб» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 1 008 850,50 грн., у тому числі 672 567,00 грн. основного платежу та 336 283,50 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), у частині 645 415,25 грн. основного платежу та 322 707,33 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 14 травня 2015 року, винесене Гайворонською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Кіровоградській області, яким Агрофірмі «Хлібороб» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість за вересень 2014 року у розмірі 1 287 479,00 грн., у частині збільшеної суми грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 1 244 041,88 грн.

4. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 21 січня 2015 року, винесене Гайворонською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Кіровоградській області, яким Агрофірмі «Хлібороб» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю збільшено суму грошового зобовязання з податку з доходів найманих працівників, нарахований по актах документальних перевірок у розмірі 3 923,79 грн., у тому числі 3 139,03 грн. основного платежу та 784,76 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

5. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 21 січня 2015 року, винесене Гайворонською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Кіровоградській області, яким Агрофірмі «Хлібороб» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю збільшено суму грошового зобовязання з податку з доходів найманих працівників, нарахований по актах документальних перевірок у розмірі 2 067,32 грн., у тому числі 1 033,66 грн. основного платежу та 1 033,66 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

6. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 21 січня 2015 року, винесене Гайворонською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Кіровоградській області, яким до Агрофірми «Хлібороб» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 510,00 грн.

7. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Присудити Агрофірмі «Хлібороб» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, (26512, с. Наливайка Голованівського району Кіровоградської області) судовий збір у розмірі 309,37 грн. (триста девять грн. 37 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Гайворонської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_8