Справа № 818/3602/15
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2015-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2015 р. Справа №818/3602/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кунець О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Токар Ю.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

третьої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/3602/15

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк"

до Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції, Реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції у Сумській області

третя особа: ОСОБА_3

про зняття арешту із заставного майна,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі по тексту - позивач, ПАТ КБ "ПриватБанк") звернулося до суду з адміністративним позовом до Відділ державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції (далі 1-й відповідач), Реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції (далі 2-й відповідач), третя особа на боці відповідача ОСОБА_3 в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с.27-28), просить:

- зобовязати Відділ державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції зняти арешт із заставленого майна ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»: квартири загальною площею 30.98 кв.м., житловою площею 13.30 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_3, що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 (ІНН НОМЕР_1), накладеного згідно постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчудження 33147872 від 13.06.2012р.

- зобовязати Реєстраційну службу Сумського міського управління юстиції вилучити запис із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №12654332 від 22.06.2012р. щодо арешту квартири загальною площею 30.98 кв.м., житловою площею 13.30 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3, що належить на праві власності ОСОБА_3, що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 (ІНН НОМЕР_1).

Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до кредитного договору №SUH2G100000172 від 28.08.2007 р. ОСОБА_3 отримала кредит у вигляді непоновлюваної кредитної лінії в сумі 22 000,00 дол. США на придбання квартири, а також в сумі 7 425,00 дол. США на сплату страхових платежів, зі сплатою 1,00% у місяць (12,00 % річних) на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту ( комісії ) у розмірі 0,2 % від суми виданого кредиту, зі строком користування до 26.08.2037 р.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 28.08.2007 р. між сторонами був укладений договір іпотеки, відповідно до якого ОСОБА_3 надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 30.98 кв.м,, житловою площею 13.30 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі - продажу.

Державним виконавцем ВДВС Сумського МРУЮ відповідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження 33147872 від 13.06.2012р., було накладено арешт на все нерухоме майно, в тому числі і на вищезгадану квартиру, про що було внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №12654332 від 22.06.2012р.

Позивач вважає, що накладення органами державної виконавчої служби арешту на вищезазначене майно, яке було передано позивачу в заставу, в рамках виконавчого провадження, порушує права позивача, оскільки банк має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна.

В судовому засіданні представник позивача у повному обсязі підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Представник ДВС в судовому засіданні зазначив, що вимоги позивача не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог з урахуванням обставин, викладених у письмовому запереченні (а.с.46-50).

Так, представник 1-го відповідача зазначає, що на виконанні в ВДВС Сумського МУЮ перебуває зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь групи стягувачів. Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

1-й відповідач звертає увагу суду на те, що стягувач КБ «ПриватБанк» сам, як один із стягувачів у зведеному виконавчому провадженні , просив одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника.

Крім цього, відповідач посилається на ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до якої, звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача- заставодержателя.

Згідно до п. 6 вищезгаданої статті за рахунок коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, здійснюються утримання, передбачені статтею 43 цього Закону, після чого кошти використовуються для задоволення вимог заставодержателя. У разі якщо заставодержатель не є стягувачем у виконавчому провадженні, йому виплачуються кошти після належного підтвердження права на заставлене майно. У разі задоволення в повному обсязі вимог заставодержателя залишок коштів використовується для задоволення вимог інших стягувачів у порядку, встановленому Законом.

Тобто як вбачається з вище згаданих вимог законодавства в першу чергу після реалізації квартири № 30 за адресою м. Суми, пр.. ОСОБА_4, 29, що належить ОСОБА_3 будуть задоволені всі вимоги заставодержателя ПАТ КБ «ПриватБанк», який до того ж є стягувачем по виконавчому провадженню.

З урахуванням вищевикладеного, представник ДВС вважає, що жодним чином арешт накладений на квартиру № 30 за адресою м. Суми, пр., ОСОБА_4, 29, що належить ОСОБА_3, не впливає та не порушує права ПАТ КБ «ПриватБанк».

В судовому засіданні представник 1-го відповідача просив суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

З урахуванням наданої позивачем до суду заяви про уточнення позовних вимог, до участі у даній справі в якості співвідповідача було залучено Реєстраційну службу Сумського міського управління юстиції (далі 2-й відповідач).

Представник 2-го відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.54), письмових заперечень до суду не надав.

Третя особа ОСОБА_3 письмових пояснень до суду не надала, в судовому засіданні зазначила, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» вважає безпідставними та необґрунтованими.

Заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, дослідивши наявні докази у справі, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до кредитного договору № SUH2G100000172 від 28.08.2007 р. ОСОБА_3 отримала кредит у вигляді непоновлюваної кредитної лінії в сумі 22 000,00 дол. США на придбання квартири, а також в сумі 7 425,00 дол. США на сплату страхових платежів, зі сплатою 1,00% у місяць ( 12,00 % річних ) на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту (комісії) у розмірі 0,2 % від суми виданого кредиту, зі строком користування до 26.08.2037р.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 28.08.2007 р. між сторонами був укладений договір іпотеки, відповідно до якого ОСОБА_3 надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 30.98 кв.м,, житловою площею 13.30 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі - продажу.

В Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкту обтяження квартири за адресою АДРЕСА_3. (заявник ЗАТ КБ «Приватбанк» внесено запис за реєстраційним номером 5583427 щодо заборони на нерухоме майно.

При реалізації вище викладених норм слід мати на увазі, що згідно з ч. 2 ст. 1 Закону України «Про заставу», в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Крім того, право заставодержателя на звернення стягнення саме на заставлене майно регулюється ст. 20 Закону України «Про заставу».

Аналізуючи вищенаведені норми права, слід прийти до висновку, що застава як правовий інститут виконує забезпечувальну функцію виконання боржником основного зобов'язання, тобто направлена на те, щоб гарантувати кредитору-заставодержателю право на задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна за наявності у боржника заборгованості перед кредитором. Застава має похідний характер від основного зобов'язання та є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії договору застави.

Відповідно до ч. 6 ст. 20 Закону України «Про заставу», звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави.

При цьому, з матеріалів справи свідчить, що державним виконавцем ВДВС Сумського МРУЮ відповідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження 33147872 від 13.06.2012р., було накладено арешт на все нерухоме майно, в тому числі і на вищезгадану квартиру, про що було внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №12654332 від 22.06.2012р., що підтверджується відповідним витягом з Держреєстру (а.с.13-14).

При цьому, як було встановлено під час розгляду справи, на виконанні в ВДВС Сумського МУЮ перебуває зведене виконавче провадження (копія в справі) про стягнення з ОСОБА_3 на користь групи стягувачів, до складу якого входять виконавчі документи, а саме:

- виконавчий лист № 2-3796/2011 виданий 24.04.2012р. Зарічним районним судом м. Суми, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 4898 доларів 92 центи США - заборгованість за кредитом, 1940 дол. 51 цент США; - заборгованість за процентами, 325 дол. США - заборгованість з комісії, а всього 7191 дол. 43 цента США та 12480,69 грн. - пеня, 120,00 відшкодування витрат, 698,01 грн. - відшкодування судового збору.

- виконавчий лист № 591/2117/13-ц виданий 31.07.2013р. Зарічним районним судом м. Суми, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу у розмірі 3441,00 грн.

- постанова про стягнення з боржника виконавчого збору № б/н від 14.05.2014р. виданий Зарічним районним судом м. Суми, про стягнення з ОСОБА_3 на користь відділу ДВС СМУЮ.

При цьому, позивач, як стягувач двічі звертався до ДВС з заявою про виконання виконавчого листа № 2-3796/2011, який було видано 24.04.2012р. Зарічним районним судом м. Суми, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором.

Так, у 2012 році було відкрито виконавче провадження за вищезазначеним виконавчим листом № 2-3796/2011 від 24.04.2012р. (а.с.58-65). Згідно Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.06.2012р. №33147872 (а.с.38), державним виконавцем у червні 2012 році було накладено арешт на все нерухоме майно боржника в межах суми стягнення, що належить боржнику, що підтверджується відповідно до інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна.

В подальшому, ПАТ КБ «ПриватБанк» було відкликано виконавчий лист від 24.04.2012р. (а.с.65).

10.12.2013 року, повторно, за заявою стягувача ПАТ КБ «Приватбанк» державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №41188035 (а.с.70-73) про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 4898 доларів 92 центи США - заборгованість за кредитом, 1940 дол. 51 цент США - заборгованість за процентами, 325 дол. США - заборгованість з комісії, а всього 7191 дол. 43 цента США та 12480,69.

На даний час ПАТ КБ «ПриватБанк» є одним із стягувачів у зведеному виконавчому провадженні (а.с.66-74).

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з наступного:

Згідно ст.19 Закону України "Про заставу" за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Нормами Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Зокрема, ст.ст. 14, 15 вказаного Закону встановлено правила пріоритету обтяження. Пріоритет права заставодержателя на задоволення забезпечених заставою вимог за рахунок предмета застави відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в заставу рухоме майно виникає з моменту державної реєстрації застави. Зареєстровані права та вимоги на рухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя.

За приписами ч.3 ст.54 Закону України "Про виконавче провадження" для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів та якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

В даному випадку,

по-перше: право іпотеки - 28 серпня 2008 року, а арешт на все майно був накладений у червні 2012року, тобто пізніше ніж було укладено договір іпотеки;

по-друге: заборгованість Відповідача значно перевищує вартість предмета іпотеки.

Згідно договору іпотеки, а саме п.33.4 вартість предмету іпотеки складає 138 875 грн., а станом на 02 жовтня 2015 р. заборгованість ОСОБА_3 перед ПриватБанком за кредитним договором № SUH2G100000172 становить 86177,19 доларів США (розрахунок заборгованості додається). Отже, вартість предмету іпотеки менше ніж заборгованість перед іпотекодержателем.

Згідно ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно, або тоді, коли йому стало відомо, що арештоване майно перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна, а заставодержатель, тобто ПАТ КБ « Приватбанк» в свою чергу, має право звернутися до суду з позовом та зняття арешту із заставленого майна.

Відповідно до ч.2 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Оскільки арешт накладений 1-м відповідачем на квартиру № 30 за адресою м. Суми, пр., ОСОБА_4, 29, що належить ОСОБА_3, порушує права ПАТ КБ «ПриватБанк», як заставодержателя, на звернення стягнення на передане в заставу майно, тому адміністративний позов підлягає задоволенню шляхом зобовязання 1-го відповідача зняти арешт з заставленого майна.

Згідно Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. N 1141, запис про припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно вноситься до Державного реєстру прав державними реєстраторами, й відтак до компетенції відповідача Державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції не відноситься.

Відповідно до Положення про Державну реєстраційну службу України, затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року №401/2011, Державна реєстраційна служба України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади з питань реалізації державної політики у сферах державної реєстрації актів цивільного стану, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, реєстрації (легалізації) об'єднань громадян, інших громадських формувань, статутів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, якщо їх реєстрація передбачена законами, статуту територіальної громади міста Києва, друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб'єктів інформаційної діяльності, яка, крім інших функцій, здійснює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про необхідність вилучення запису внесенного до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №12654332 від 22.06.2012р. щодо арешту квартири загальною площею 30.98 кв.м., житловою площею 13.30 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3, що належить на праві власності ОСОБА_3, що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 (ІНН НОМЕР_1).

З урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо зобовязання ВДВС Сумського МУЮ зняти арешт із заставленого майна ПАТ КБ «ПриватБанк»: квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4, що належить на праві власності ОСОБА_3, накладеного згідно постанови ДВС № 33147872 від 13.06.2012р., а також в частині щодо зобовязання Реєстраційної служби Сумського МУЮ вилучити відповідний запис із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №12654332 від 22.06.2012р., є правомірними, обґрунтованими і, відповідно, підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції, Реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції у Сумській області, третя особа: ОСОБА_3 про зняття арешту із заставного майна задовольнити.

Зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції (40021, м. Суми, вул. Гамалія, 31/А, ) зняти арешт із заставного майна ПАТ КТ "ПриватБанк": квартири загальною площею 30,98 кв.м., житловою площею 13,30 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_5, що належить на праві власності ОСОБА_3, що мешкає за адресою: АДРЕСА_6 (ІНН НОМЕР_1), накладеного згідно постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження 33147872 від 13.06.2012 року.

Зобов'язати Реєстраційну службу Сумського міського управління юстиції у Сумській області (40030, м. Суми, вул. Воскресенська, 13/7) вилучити запис із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №12654332 від 22.06.2012 року щодо арешту квартири загальною площею 30,98 кв.м., житловою площею 13,30 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_5, що належить на праві власності ОСОБА_3, що мешкає за адресою: АДРЕСА_6 (ІНН НОМЕР_1).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) О.М. Кунець

З оригіналом згідно

Суддя О.М. Кунець

Повний текст постанови виготовлено 15.12.2015 року.