Справа № 815/6982/15
Суддя: Бжассо Н. В.
Дата ухвалення: 2015-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6982/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2015 року

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого по справі судді Бжассо Н.В.;

за участю секретаря - Музика І.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одеса справу за адміністративним позовом приватного підприємства «ТЕСТІ ПРОДАКТС» до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов приватного підприємства «ТЕСТІ ПРОДАКТС», в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області № від 10 листопада 2015 року, про збільшення грошового зобовязання приватного підприємства «ТЕСТІ ПРОДАКТС» (код ЄДРПОУ-37872908) з податку на додану вартість за основним платежем на суму 463745,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 231873,00 грн., обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги наступними доводами.

Як зазначає позивач, на підставі направлення №318 від 15.09.2015 року, виданого ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, ОСОБА_1 головним державним ревізор-інспектором відділу проведення перевірок платників податків ризикових категорій управління податкового аудиту ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, згідно із частиною п.75.1 ст.75, п.78.2 ст.78 Податкового кодексу України та відповідно до наказу ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 15.09.2015 року № 431-п, проведена позапланова виїзна перевірка приватного підприємства «ТЕСТІ ПРОДАКТС» (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «АВВА УКРАЇНА» () за період червень серпень 2014 року, ТОВ «ЛАДОНА» () за період серпень грудень 2014 року, ТОВ «МЕТРО ЮГ» () за період червень серпень 2014 року, ТОВ «БАРІЙ СТАНДАРТ» () за період червень 2014 року.

За результатами проведеної перевірки відповідачем складений акт від 30.09.2015 року №2399/22-03 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки приватного підприємства «ТЕСТІ ПРОДАКТС», код за , з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносин з ТОВ "АВВА УКРАЇНА", , за період червень серпень 2014 року, ТОВ "ЛАДОНА", , за період серпень грудень 2014 року, ТОВ "МЕТРО - ЮГ", , за період червень серпень 2014 року, ТОВ "БАРІЙ СТАНДАРТ", , за період червень 2014 року».

29 жовтня 2015 року позивачем до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області подані заперечення на акт перевірки. За результатом розгляду зазначених заперечень, відповідач, листом від 05.11.2015 року № 21356/10/15-51-22-03 повідомив позивача про свою відмову у їх задоволенні та про залишення висновків акту без змін.

На підставі зазначеного акту перевірки, Державною податковою інспекцією у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення № від 10.11.2015 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 695 618 грн., з яких за основним платежем 463 745 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 231 873 грн.

Позивач не погоджується, з прийнятим за результатом перевірки податковим повідомленням-рішенням, вважаючи його неправомірним та таким, що підлягає скасуванню.

Так позивач вказує, що висновки акту перевірки про заниження ПП «ТЕСТІ ПРОДАКТС» податку на додану вартість, що підлягає нарахуванню, ґрунтуються на припущеннях відповідача, які не підтверджені необхідними доказами; на поверхневому, неякісному дослідженні первинних документів та на неправильному тлумаченні норм діючого законодавства, а в основу вказаних висновків покладено безпідставне твердження ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУДФС в Одеській області про те, що всі господарські операції позивача із ТОВ «АВВА УКРАЇНА», ТОВ «ЛАДОНА», ТОВ «МЕТРО-ЮГ», ТОВ «БАРІЙ СТАНДАРТ» реально не здійснювались.

Позивач, не погоджуючись з висновками податкового органу, викладеними в акті перевірки та посилаючись на положення п.200.1 ст.200, пп. 14.1.181 п.14.1 ст.14, пп.198.3, 198.6 ст.198 Податкового кодексу України, ст.3, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», зазначає, що договори, укладені між ПП «ТЕСТІ ПРОДАКТС» та його постачальниками ТОВ «АВВА УКРАЇНА», ТОВ «ЛАДОНА», ТОВ «МЕТРО-ЮГ», ТОВ «БАРІЙ СТАНДАРТ» безпосередньо повязані з господарською діяльністю підприємства позивача, а саме з оптовою торгівлею фруктами та овочами та мали на меті настання реальних наслідків; вся первинна документація позивача (видаткові, податкові, товарно-транспортні накладні, тощо) відповідає вимогам, встановленим ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Позивач, у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду справи. Водночас, 25.12.2015 року, через канцелярію суду, представник позивача надав клопотання з проханням розглядати справу в порядку письмового провадження

Відповідач, ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив; 25.12.2015 року представник відповідача через канцелярію суду надав письмові заперечення на адміністративний позов, в яких просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зокрема відповідач, обґрунтовуючи правомірність прийняття спірного повідомлення-рішення посилався на те, що в ході перевірки позивачем не надано виписки банку (платіжні доручення), а отже не можливо встановити реальність здійснення розрахунків за відвантажений товар; у наданих під час перевірки ТТН, згідно яких здійснювалось транспортування товарів придбаних позивачем у його контрагентів відсутні вагова печатка та печатка складувальника, що ставить під сумнів реальність здійснення постачання товару на адресу ПП «ТЕСТІ ПРОДАКТС». Також, відповідач зазначив, що в ході перевірки позивачем не надано первинних документів, що підтверджують укладання угоди (договору) з автомобільним перевізником ПМП Фірма «Лада-1», а також актів виконаних робіт, що ставить під сумнів реальність перевезення вказаним перевізником ТМЦ від контрагентів постачальників. Крім того, відповідач посилався на наявність податкової інформації відносно контрагентів позивача (листи про неможливість проведення зустрічних звірок), згідно якої встановлено не підтвердження здійснення фінансово-господарських операцій ТОВ «ЛАДОНА», ТОВ «МЕТРО-ЮГ», ТОВ «БАРІЙ СТАНДАРТ», ТОВ «АВВА УКРАЇНА» з покупцями. Як наслідок цього, відповідач вважає, що позивачем завищено суму податкового кредиту, отриманого від вказаних контрагентів у перевіряємому періоді на загальну суму 463745,00 грн. (арк.с.43-46 Т.3).

Протокольною ухвалою суду від 25.12.2015 року, розгляд справи призначений в порядку письмового провадження на 28 грудня 2015 року, відповідно до положень ч. 4 ст. 122, ч. 6 ст. 128 КАС України.

Перевіряючи правильність висновків податкового органу, з метою встановлення факту здійснення господарських операцій позивача з зазначеними у акті перевірки контрагентами та формування витрат для цілей визначення податкового кредиту з податку на додану вартість, судом зясовані наступні обставини.

Як встановлено в ході судового розгляду справи, в період з 17.09.2015 року по 23.09.2015 року ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області проведена позапланова виїзна документальна перевірка ПП «ТЕСТІ ПРОДАКТС» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «АВВА УКРАЇНА» за період червень серпень 2014 року, ТОВ «ЛАДОНА» за період серпень грудень 2014 року, ТОВ «МЕТРО ЮГ» за період червень серпень 2014 року, ТОВ «БАРІЙ СТАНДАРТ» за період червень 2014 року.

За результатом проведеної перевірки, податковим органом складено акт №2399/22-03 від 30.09.2015 року (т.1 а.с.12-32), згідно висновків якого встановлено, що позивачем порушені вимоги податкового законодавства, а саме: п.41.1 ст.41, п.198.3, п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого ПП «ТЕСТІ ПРОДАКТС» занижено податок на додану вартість, що підлягає нарахуванню на загальну суму 463745,00 грн., в т.ч. по взаємовідносинам з ТОВ "АВВА УКРАЇНА", , за період червень серпень 2014 року на загальну суму ПДВ 131288,00 грн., ТОВ "ЛАДОНА", , за період серпень грудень 2014 року на загальну суму ПДВ 131026,00 грн., ТОВ "МЕТРО - ЮГ", , за період червень серпень 2014 року на загальну суму ПДВ 191230,0 грн., ТОВ "БАРІЙ СТАНДАРТ", , за період червень 2014 року на загальну суму ПДВ 10201,00 грн. Також до вказаного акту складено додаток - розрахунок застосування штрафних (фінансових) санкцій (арк.с.33 Т.1).

На підставі вказаного акту перевірки ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення № від 10.11.2015 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість - за основним платежем-463745 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 231873 грн. (арк.с.34 Т.1).

Основні доводи податкового органу в обґрунтування зроблених висновків в акті перевірки полягають у тому, що в ході перевірки позивачем не надано виписки банку (платіжні доручення), у звязку з чим не можливо встановити реальність здійснення розрахунків за відвантажений товар; у наданих під час перевірки ТТН, згідно яких здійснювалось транспортування товарів придбаних позивачем у його контрагентів відсутні вагова печатка та печатка складувальника, що ставить під сумнів реальність здійснення постачання товару на адресу ПП «ТЕСТІ ПРОДАКТС». Також, відповідач у акті зазначив, що в ході перевірки позивачем не надано первинних документів, що підтверджують укладання угоди (договору) з автомобільним перевізником ПМП Фірма «Лада-1», а також актів виконаних робіт, що ставить під сумнів реальність перевезення вказаним перевізником ТМЦ від контрагентів постачальників.

Також на користь своїх висновків, податковий орган зазначає, що відсутність придбання товарів (робіт, послуг) у контрагентів-постачальників на користь ТОВ «АВВА УКРАЇНА», ТОВ «ЛАДОНА», ТОВ «МЕТРО-ЮГ», ТОВ «БАРІЙ СТАНДАРТ» свідчить про відсутність і їх продаж в подальшому на користь контрагентів-покупців, в тому числі на адресу ПП «ТЕСТІ ПРОДАКТС».

Обґрунтуванням висновків акту стала: податкова звітність, що подавалась платником податку до ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області; акт від 03.09.2014 року №214/21-03-22-06/35329563, про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «МЕТРО-ЮГ» (код за ) щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за січень липень 2014 року; інформаційний лист від 06.02.2015 №40/21-03-22-04/39264065 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ЛАДОНА» () за період за серпень грудень 2014 року; лист - податкова інформація від 05.05.2015 року № 4857/22-02, щодо платника податків ТОВ «АВВА УКРАЇНА» (код за ) за період серпень листопад 2014 року; лист - податкова інформація від 17.11.2014 року № 36138/22-02, щодо платника податків ТОВ «АВВА УКРАЇНА» (код за ) за період червень-липень 2014 року; акт від 05.09.2014 року № 12/11-23-22-06/38858360, про результати документальної позапланової невиїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «БАРІЙ СТАНДАРТ» код за , з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Біанс» (код 38211940) за період з 01.03.2014 по 30.06.2014, з ТОВ «Євро Склад» (код 37885975) за період з 01.02.2014 по 28.02.2014, з ТОВ «Перший час» (код 37439140) за період з 01.05.2014 по 30.06.2014 ; первинні документи: договори поставки, видаткові та податкові накладні, оборотно-сальдові відомості, надані з боку позивача; інтегрована автоматизована, інформаційна система АІС Податковий Блок.

Перевіряючи правильність висновків відповідача, суд виходить з наступного.

Для встановлення товарності проведених господарських операцій, суд має встановити певні обставини, серед яких: можливість реального здійснення платником податків зазначених господарських операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних ресурсів, необхідних для здійснення господарської діяльності, наявність необхідних умов для досягнення результатів відповідної господарської (економічної) діяльності, здійснення операцій з товаром, що вироблявся або міг бути виробленим в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України від 16.07.1999 р. № 996-XIV Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобовязань, власному капіталі підприємства.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового Кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобовязані вести облік доходів, витрат та інших показників, повязаних з визначенням обєктів оподаткування та/або податкових зобовязань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, повязаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до положень ст. 9 Закону України, від 16.07.1999, № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

З наданої позивачем первинної документації судом встановлено, що ПП «ТЕСТІ ПРОДАКТС» в межах статутної діяльності в перевіряємий період, уклало наступні угоди (арк.с.133-152 Т.1):

- з ТОВ «ЛАДОНА» договір поставки продуктів харчування від 01.08.2014 року № ДГ-1-10;

- з ТОВ «МЕТРО-ЮГ» договір поставки продуктів харчування від 28.05.2014 року №МЕТ-3,

- з ТОВ «БАРІЙ СТАНДАРТ» договір поставки продуктів харчування від 27.05.2014 року №БС05-2;

- з ТОВ «АВВА УКРАЇНА» договір поставки продуктів харчування від 28.04.2014 року №АВ04-2.

Предметом вказаних угод було постачання продуктів харчування рослинного походження - їстівна зелень та овочі в асортименті.

Судом встановлено, що згідно вищевказаних договорів поставки продуктів харчування, ТОВ «АВВА УКРАЇНА», ТОВ «ЛАДОНА», ТОВ «МЕТРО-ЮГ», ТОВ «БАРІЙ СТАНДАРТ», оформило та виписало для ПП ТЕСТІ ПРОДАКТС видаткові та податкові накладні, що приведені таблицею в акті перевірки на арк. 4-6, 10-11, 14-15, 18 та копії яких наявні в матеріалах справи (арк.с.163-190, 201-227, 236-249 Т.1; арк.с.1-14, 29-47, 60-120, 127-222, 235-241 Т.2).

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено позивачем до податкового кредиту, відображеного у реєстрах отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість відповідного періоду, даним декларації з ПДВ за період червень-грудень 2014 року (арк.с.62-111 Т.1).

На підтвердження здійснення оплати за поставку товару по вищезазначеним господарським операціям, в матеріалах справи наявні платіжні доручення (арк.с.4-40 Т.3).

Згідно наявних в матеріалах справи товарно-транспортних накладних вбачається, що транспортування товарів по договорам поставки укладеним між позивачем та ТОВ «АВВА УКРАЇНА», ТОВ «ЛАДОНА», ТОВ «МЕТРО-ЮГ», ТОВ «БАРІЙ СТАНДАРТ» здійснювалось на пункт розвантаження, що знаходиться за адресою: вул. Пантелеймонівська, 21, м. Одеса (арк.с.191-200, 228-235 Т.1; арк.с.15-28, 48-59, 121-226, 223-234, 242-245 Т.2).

На підтвердження того, що за вказаною адресою (вул. Пантелеймонівська, 21, м. Одеса) у позивача наявні нежитлові приміщення та спеціальне обладнання для зберігання продуктів, які використовуються для його господарської діяльності з боку останнього надано до суду копії договорів суборенди №ПР/СК-56 від 01.05.2013 року та №ПР/СК-38 від 01.06.2013 року, №ПР/ХК-4-а від 01.06.2013 року, ПР/ХК-5-а від 01.05.2013 року, ПР-СК-44 від 01.06.2013 року на частини нежитлового приміщення та холодильні камери за адресою: вул. Пантелеймонівська, 21, м. Одеса (арк.с.153-162 Т.1).

На підтвердження використання придбаних у ТОВ «АВВА УКРАЇНА», ТОВ «ЛАДОНА», ТОВ «МЕТРО-ЮГ», ТОВ «БАРІЙ СТАНДАРТ» товарів, позивачем надано до суду картки рахунку:281, видаткові та товарні накладні, виписані позивачем, що підтверджують реалізацію його контрагентам-покупцям відповідних товарів (арк.с.42-61 Т.1).

Зазначені первинні документи були надані позивачем до суду в якості письмових доказів та досліджені судом. Повнота та правильність оформлення первинної документації у суду сумнівів не викликала.

Представник позивача, у позові зазначив, що під час укладання господарський правочинів підприємством перевірявся правовий стан контрагентів, наявність їх державної реєстрації та реєстрації платників податків та згідно наданих контрагентами документів та інформації офіційних веб-сайтів Державного підприємства «Інформаційно-ресурсний центр» та Державної податкової служби України ТОВ «АВВА УКРАЇНА», ТОВ «ЛАДОНА», ТОВ «МЕТРО-ЮГ», ТОВ «БАРІЙ СТАНДАРТ», на час здійснення господарських операцій із позивачем, були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України та зареєстровані як платники ПДВ.

Згідно положень п. 198.1, 198.2, 198.6 ст. 198 Податкового Кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно положень п. 201.6, п. 201.7, п. 201.8 ст. 201 Податкового Кодексу України, податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Судом встановлено, що у період, який перевірявся, ТОВ «АВВА УКРАЇНА», ТОВ «ЛАДОНА», ТОВ «МЕТРО-ЮГ», ТОВ «БАРІЙ СТАНДАРТ» були видані позивачу податкові накладні, які за формою та змістом повністю відповідають вимогам податкового законодавства, що зареєстровані позивачем в реєстрі отриманих податкових накладних та включені до складу податкового кредиту і відображені у бухгалтерському обліку та податковій звітності. Водночас, до форми та змісту цих накладних у податкового органу, згідно акту перевірки, зауважень не було.

За результатом дослідження наданих до суду письмових доказів, судом встановлено, що у позивача по взаємовідносинам з ТОВ «АВВА УКРАЇНА», ТОВ «ЛАДОНА», ТОВ «МЕТРО-ЮГ», ТОВ «БАРІЙ СТАНДАРТ» відсутні порушення вимог податкового законодавства, у звязку з чим правомірність формування податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «АВВА УКРАЇНА», ТОВ «ЛАДОНА», ТОВ «МЕТРО-ЮГ», ТОВ «БАРІЙ СТАНДАРТ» суд вважає підтвердженим первинними документами, достовірність яких у суду не викликає сумніву та які в повній мірі підтверджують рух активів позивача, як основного чинника, що підтверджує реальність господарських операцій проведених з зазначеними контрагентами.

Відповідно до положень ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він не заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням висновків акту перевірки, письмових заперечень відповідача, судом встановлено, що єдиною підставою коригування податкового кредиту позивача слугували матеріали зустрічних звірок його контрагентів.

Згідно положень п. 73.5 ст. 73 Податкового кодексу України, з метою отримання податкової інформації контролюючі органи мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків.

Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється контролюючими органами з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Виходячи зі змісту ст. 73 Податкового кодексу України, зустрічні звірки є джерелом отримання податкової інформації. Закон визначив, що вони не є перевірками, у звязку з чим жодних висновків, що тягнуть юридичні наслідки, вони містити не повинні, крім того Акт про неможливість проведення зустрічної звірки має фіксувати саме факт не проведення звірки, без проведення аналізу та обґрунтувань доводів, дослідження автоматизованих баз даних з метою констатації фактів порушення податкового законодавства.

Відповідно, посилання на такі документи та їх висновки в Акті перевірки відносно позивача, за наявності у нього всіх належних первинних бухгалтерських документів, що підтверджують здійснення господарських операцій із контрагентами, є безпідставним та необґрунтованим.

Суд вважає, що відповідачем не було доведено, що позивач був обізнаним у можливості дефектів правового статусу його контрагентів в майбутньому, та навмисно скористався його послугами з метою штучної мінімізації податкових зобовязань.

Водночас, слід зазначити, що однією з підстав для визнання сумнівності реальності правочинів, податковий орган зазначає недоліки у складених товарно-транспортних накладних та відсутність під час перевірки платіжних документів про сплату коштів контрагентам позивача.

З такими висновками суд не погоджується, виходячи з наступного. Згідно положень Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Дія контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Перелік документів на підставі яких формується бухгалтерський облік, як підстава статистичної та податкової звітності не є вичерпним, у звязку з чим, жодний первинний документ насамперед не має обовязкового характеру. Товаро транспортні накладні, підтверджують правомірність перевезення вантажу, що є необхідним для обліку горюче мастильного матеріалу, в адмініструванні податків, а саме ПДВ, даний документ ключове значення не має, оскільки згідно вищеприведених положень Податкового кодексу України, підставою для формування податкового кредиту є виключно податкова накладна.

Отже, певні недоліки в заповнені ТТН не можуть свідчити про нереальність здійснення господарських операцій та про відсутність у позивача права на податковий кредит.

Також, суд не бере до уваги доводи відповідача щодо неможливості встановлення реальності здійснення розрахунків за відвантажений товар, оскільки як вже зазначалось вище, відповідно до п.п.198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Пунктом 198.2 ПК України встановлено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Отже, як вбачається з викладеного, у разі отримання податкової накладної (перша подія), у позивача вже виникає право на віднесення сум ПДВ до складу податкового кредиту, не залежно від сплати коштів за вказаною накладною.

В свою чергу, під час перевірки позивачем були надані оборотно-сальдові відомості, що підтверджують сплату коштів, однак, на думку відповідача, такі не є безперечним доказом здійснення руху грошових коштів між субєктами господарювання.

В ході розгляду справи з боку позивача до суду були надані усі відповідні платіжні доручення, що підтверджують сплату позивачем коштів за поставлений ТОВ «АВВА УКРАЇНА», ТОВ «ЛАДОНА», ТОВ «МЕТРО-ЮГ», ТОВ «БАРІЙ СТАНДАРТ» товар.

Окрім цього відповідач зазначає, що позивачем не було надано первинні документи, що підтверджують укладення угоди (договору) з автомобільним перевізником ПМП Фірма «Лада-1», однак, по-перше, слід зазначити, що предметом перевірки не були взаємовідносини позивача із ПМП Фірма «Лада-1» щодо перевезення товарів, а по-друге, з наявних в матеріалах справи документів, судом встановлено, що ПП «ТЕСТІ ПРОДАКТС» надало вказаний договір ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області разом із запереченнями на акт перевірки від 30.09.2015 року №2399/22-03. Окрім цього, копія договору № А-1 від 01.08.2014 року про перевезення вантажів, укладений між позивачем та ПМП Фірма «Лада-1» наявна в матеріалах справи (арк.с.129-132 Т.1).

Відповідно до положень ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він не заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, за результатом дослідження наданих до суду доказів, судом встановлено наявність руху активів, який підтверджений первинними документами відображеними в бухгалтерському обліку, що є безперечним доказом реальності проведених господарських операцій щодо придбання ТМЦ у ТОВ «АВВА УКРАЇНА», ТОВ «ЛАДОНА», ТОВ «МЕТРО-ЮГ», ТОВ «БАРІЙ СТАНДАРТ», а отже, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено порушення позивачем вимог податкового законодавства.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, суд прийшов до висновку, що позивач довів суду ті обставини, на які посилався в обґрунтування позовних вимог і вони підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідно місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його службова або посадова особа.

В матеріалах справи наявні квитанція №ПН898 від 14.12.2015 року про сплату коштів (судовий збір за подачу адміністративного позову) сумі 2 435,00 грн. та квитанція №ПН3522 від 11.12.2015 року про сплату коштів (судовий збір за подачу адміністративного позову) у сумі 8 000,00 грн. на відповідний належний рахунок для призначення платежу.

Тобто, позивачем сплачено судовий збір за подачу адміністративного позову у розмірі 10 435,00 грн.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», розмір судового збору, зокрема, за подання юридичними особами до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру складає 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. Отже, оскільки сума, яка визначена податковим повідомленням-рішенням, що оскаржується позивачем, становить 695 618,00 грн., тому при сплаті судового збору за подання даного адміністративного позову позивачу належало сплатити судовий збір у розмірі 10 434,27 грн. (695 618 грн. х 1,5%).

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 14, 70, 71, 86, 94, 122, 128, 159-164 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити адміністративний позовом приватного підприємства «ТЕСТІ ПРОДАКТС» до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 10.11.2015 року Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області.

Стягнути з ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь приватного підприємства ТЕСТІ ПРОДАКТС () судовий збір у сумі 10 434, 27 грн. (десять тисяч чотириста тридцять чотири гривні 27 копійок).

Постанова суду по справі може бути оскаржена, шляхом подання протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Суддя Н.В. Бжассо