Справа № 381/4572/15-а
Суддя: Чернишова Є. Ю.
Дата ухвалення: 2015-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 року Провадження № 2-а/381/99/15

Справа № 381/4572/15-а

Приміщення суду за адресою: 08500, м. Фастів, вул. Радянська, 25

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чернишової Є.Ю.

за участі:

секретаря Соловей Ж.В.;

позивача ОСОБА_1;

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до виконавчого комітету Фастівської міської ради про визнання рішення протиправним та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Фастівської міської ради про визнання рішення протиправним та зобовязання вчинити певні дії.

Позивач в обґрунтування позову зазначив, що рішенням виконавчого комітету виконавчого комітету Фастівської міської ради від 25.09.2015 року №334 в порушення порядку, встановленого законом, він був безпідставно знятий з квартирного обліку у звязку з тим, що відбулось поліпшення житлових умов. При цьому, про розгляд питання про це він не був повідомлений, при його розгляді був відсутній. Крім того вважає, що отримання ним у спадок частини будинку у Білоцерківському районі Київської області не можна вважати поліпшенням житлових умов, оскільки він продовжує проживати ум м. Фастів і змінювати його не збирається, тобто поліпшення житлових умов саме у м. Фастів не відбулось.

На підставі зазначеного просив визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Фастівської міської ради від 25.09.2015 року №334 «Про зняття з квартирного обліку ОСОБА_1» та поновити його на квартирному обліку.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, пояснивши, що позивач, перебуваючи на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, після їх поліпшення не подав відомостей щодо наявності у його власності нерухомого майна, чим порушив вимоги закону, в звязку з чим і був знятий з обліку. На підставі зазначеного просила відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 06.09.1988 року перебував на квартирного обліку при виконавчому комітеті Фастівської міської ради.

Рішенням виконавчого комітету Фастівської міської ради від 25.09.2015 року №334 ОСОБА_1 знятий з квартирного обліку за місцем проживання у звязку із набуттям права власності на нерухоме майно, що є поліпшенням житлових умов.

Правовою підставою прийняття рішення визначені положення ст.40 Житлового кодексу Української РСР та Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року № 470.

Суд зазначає, що завданням адміністративного суду є перевірка правомірності (легальності) даного рішення з огляду на чіткі критерії, які зазначені у частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень. Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

"На підставі" - означає, що суб'єкт владних повноважень: 1) повинен бути утвореним у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов'язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

"У межах повноважень" - означає, що суб'єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх.

"У спосіб" - означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Зазначені критерії, хоча і адресовані суду, але одночасно вони є і вимогами для суб'єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення.

Проаналізувавши рішення відповідача на відповідність вищевказаним критеріям, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно ч. 2 ст.40 Житлового кодексу Української РСР та п. 26 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених Радою Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок від 11 грудня 1984 року №470 громадяни знімаються з обліку потребуючих житлових умов, у випадках: поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку; виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР; засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання; подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.

Пунктом 28 Правил № 470 встановлено, що зацікавлені особи запрошуються на засідання відповідного органу по розгляду питання зняття з квартирного обліку та виключення із списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, й про зняття з обліку (виключення із списку) громадяни повідомляються у письмовій формі з указанням підстав зняття з обліку (виключення із списку) у 15-денний строк.

Аналогічні положення щодо обовязкового запрошення заінтересованих осіб на засідання відповідних органів при вирішенні питання виключення зі списку позачергового одержання жилих приміщень містять положення ч.2 п. 47 Правил.

Таким чином, зі змісту наведених норм можна зробити висновок, що громадяни, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, можуть бути зняті з такого обліку та виключені зі списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, в разі поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення.

Крім того, вирішення цього питання відбувається на засіданні органу, який здійснював постановку особи на квартирний облік, із запрошенням заінтересованої особи й повідомленням громадянина про прийняте рішення у 15-денний строк.

Так, листом від 04.09.2015 року №05 відповідач повідомив позивача, що на засіданні громадської комісії по житловим питанням при виконкомі від 21.08.2015 року протокол №8 ухвалено рекомендувати підготувати рішення на затвердження виконавчим комітетом Фастівської міської ради щодо зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку.

Як встановлено судом, вимоги закону відповідачем не були дотримані і зняття позивача з квартирного обліку проведено без його повідомлення, що є незаконним.

Цієї думки притримується Вищий адміністративний суд України в ухвалах: від 16 травня 2013 року у справі № К/9991/20618/12; від 27 березня 2012 року № К/9991/20641/11; від 24 квітня 2012 року № К/9991/10746/11, в яких зазначається, що приписами п. 28 «Правил обліку громадян, які стребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» встановлено, що при розгляді цих питань на засідання відповідних органів запрошуються заінтересовані особи. Про зняття з обліку (виключення із списку) громадяни у 15-денний строк повідомляються у письмовій формі із повідомленням підстав зняття з обліку (виключення із списку).

Як встановлено під час розгляду справи в суді, відповідачем не надано жодних доказів повідомлення позивача та/або членів його родини про проведення засідання виконавчого комітету, на якому проводився розгляд питання щодо зняття його з квартирного обліку. Як наслідок, позивач був позбавлений можливості надати відповідачу докази відсутності підстав для зняття із квартирного обліку.

З наведеного виходить, що оскаржуване рішення про зняття позивача з квартирного обліку прийнято передчасно, без дотримання встановленого Законом порядку для його прийняття.

Враховуючи вищенаведене та з урахуванням п. 3 ст. 2, ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень, але не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; не обґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); не добросовісно.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частина 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачами будь-яких документів на підтвердження правомірності прийнятого рішення не подано, з огляду на це, суд вважає, що відповідач не виконав вимог, встановлених ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в частині доказування та обґрунтування правомірності прийнятих рішень та вчинених дій, а тому вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.94 КАСУ, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищенаведене, та керуючись ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254, пунктами 2-1, 6 розділу 7 Прикінцеві та перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Фастівської міської ради про визнання рішення протиправним та зобовязання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Фастівської міської ради від 25.09.2015 року №334 «Про зняття з квартирного обліку ОСОБА_1».

Зобовязати виконавчий комітет Фастівської міської ради поновити ОСОБА_1 на квартирному обліку та включити до списків громадян, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, під тим же порядковим номером, який існував станом до моменту винесення рішення від 25.09.2015 року №334.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Фастівської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 487,20 грн.

Повний текст постанови виготовлений 28 грудня 2015 року.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Фастівський міськрайонний суд Київської області з одночасним надісланням апеляційної скарги особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складання постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Є.Ю.Чернишова