Справа № 333/5016/15-а(2-а/333/92/15)
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2015-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

21 грудня 2015 року м. Київ К/800/52687/15

Суддя Вищого адміністративного суду України Сорока М.О., розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 22 вересня 2015 року і ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі міста Запоріжжя про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі міста Запоріжжя щодо утримання з її пенсії в ході виконання постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 3 листопада 2014 року по справі № 333/8010/14-а сум індексації пенсії з 01.09.2014, перевизначення базового місяця та подальшого зменшення розміру індексації пенсійної виплати;

- зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі міста Запоріжжя повернути їй безпідставно утриману з 01.09.2014 частину пенсії у вигляді її індексації та відновити без перевизначення базового місяця індексацію пенсії наростаючим підсумком відповідно до підпункту 1-1 пункту 1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

Постановою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 22 вересня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2015 року, позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії управління Пенсійного Фонду України у Комунарському районі міста Запоріжжя щодо зміни базового місяця для визначення індексації пенсій ОСОБА_1 при виконанні постанови Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 03.11.2014 по справі №333/8010/14-а. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 звернулася з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до положень пункту п'ятого частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Судами встановлено, що відповідно до постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 3 листопада 2014 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 6 лютого 2015 року, зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі міста Запоріжжя здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, як державному службовцю із розрахунку 90% всієї заробітної плати, починаючи з 01.09.2014, з урахуванням сум матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, сум матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки, індексації заробітної плати, з яких було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

17.06.2015 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії у відповідності до вищезазначених рішень суду.

Листами № 108/Г-9 від 16.06.2015, №117/Г-9 від 26.06.2015 управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі міста Запоріжжя повідомило позивача про проведення перерахунку пенсії. Посилаючись на пункт 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, зазначило, що відбулося перевизначення базового місяця, в результаті чого змінився коефіциент індексації.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з наступного.

Перерахунок розміру пенсії врегульовано положеннями Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року № 1282-XII (далі - Закон № 1282) та Порядком проведення індексації грошових доходів населення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 (далі - Порядок).

Відповідно до статті 1 Закону № 1282 індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно з статтею 2 Закону № 1282 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, і які не мають разового характеру, а саме: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника. Кабінет Міністрів України може встановлювати інші об'єкти індексації, що не передбачені частиною першою цієї статті.

Таким чином, пенсійні виплати є грошовими доходами, що підлягають індексації.

Відповідно до статті 4 Закон № 1282 індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.

Відповідно до абзацу четвертого підпункту 1-1 пункту 1 Порядку обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року.

Сума індексації пенсії не залежить від розміру пенсії, а залежить від прожиткового мінімуму.

Відповідно до частини 2 статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відрахування з пенсії провадяться у встановленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов та вироків (у відношенні майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень та постанов, виконання яких у відповідності до закону провадиться у порядку встановленому для виконання судових рішень.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не надано доказів, що відповідачем були проведені утримання з розміру пенсії сум індексації за період з 01.09.2014. Не спростовується даний факт матеріалами пенсійної справи.

Аналізуючи вищевказані норми, суди попередній інстанцій прийшли до висновку, що індексація грошових доходів населення, у тому числі і пенсії позивача повинна провадиться згідно чинного законодавства наростаючим підсумком з березня 2003 року зі зміною базового місяця лише у місяцях підвищення розмірів заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до постанов Уряду. Проте, з дати виходу на пенсію у позивача не виникало право на підвищення розміру пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям. А тому, підстави для зміни відповідачем базового місяця, передбаченого абзацом першим пункту 5 Порядку № 1078 з 01.06.2013 на виконання судового рішення від 6 грудня 2013 року з припиненням індексації пенсії позивача з наростаючим підсумком відсутні, оскільки місяць перерахунку розміру пенсії позивача на виконання судового рішення від 06 грудня 2013 року не є базовим місяцем, в якому відбулося підвищення розмірів заробітної плати для індексації грошових доходів населення у розумінні цієї норми Порядку, а є відновленням права на розмір пенсії гарантований їй державою.

Оскільки доводи скаржника не спростовують висновку судів першої та апеляційної інстанцій та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв'язку із ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

За таких обставин у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом п'ятим частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 22 вересня 2015 року і ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2015 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з доданими до скарги матеріалами направити ОСОБА_1.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Сорока