Справа № 2а/0519/37/12
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2015-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2015 року м. Київ К/9991/40621/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Ємельянова В.І., Рецебуринський Ю.Й.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08.02.2012р. та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 10.05.2012р. у справі за її позовом до управління праці та соціального захисту населення Іллічівського району Маріупольської міської ради, третя особа - начальник управління праці та соціального захисту населення Іллічівського району Маріупольської міської ради Качан Олександр Васильович про визнання незаконними наказів про звільнення та дисциплінарні стягнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку, відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

02 липня 2011 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, з урахуванням уточнень позовних вимог, про визнання незаконними наказів про притягнення її до дисциплінарної відповідальності №13с від 25.03.2010р., №21с від 19.05.2010р., №15с від 01.04.2010р., №17л від 01.04.2010р., №55л від 15.10.2010р. про звільнення її з роботи, визнання незаконним рішення профспілкового комітету від 15.10.2010р. про надання згоди на звільнення (протокол №15), поновлення її на посаді спеціаліста 1-ої категорії сектору прийому громадян відділу грошових виплат і компенсацій, стягнення з відповідача на її користь середній заробіток з 16.10.2010р. по 08.02.2012р., з урахуванням виплат допомоги по безробіттю, всього 19303,45 грн, відшкодування 20000 грн моральної шкоди та 1285 грн правової допомоги. Просила поновити строк звернення до суду.

Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08.02.2012р., яка залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 10.05.2012р., в задоволенні позову відмовлено.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодилась позивач, подала касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати постановлені судами рішення та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позов.

Заслухавши доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Під час розгляду справи по суті судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що наказом начальника УПСЗН Іллічівського району Маріупольської міської ради №373л від 03.12.2007р. позивача призначено з 03.12.2007р. на посаду провідного спеціаліста відділу обслуговування інвалідів, ветеранів війни та праці, як таку, що пройшла за конкурсом, з випробувальним терміном в один місяць.

В подальшому позивач працювала в УПСЗН Іллічівського району Маріупольської міської ради на різних посадах, перед звільненням згідно наказу №36л від 29.05.2009р. позивач працювала на посаді спеціаліста 1-ої категорії сектору прийому громадян відділу грошових виплат і компенсацій. При призначенні на посаду позивач була ознайомлена із своєю Посадовою інструкцією, Правилами внутрішнього трудового розпорядку управління та Загальними правилами поведінки державних службовців України.

07.10.2010р. начальник УПСЗН Іллічівського району Маріупольської міської ради звернувся до профспілкової організації управління із письмовою вимогою про надання згоди на звільнення позивача з посади.

Цього ж дня позивач виявила бажання вийти зі складу профспілкової організації, надавши відповідну заяву.

На засідання профспілкового комітету 08.10.2010р. з приводу розгляду питання подання начальника УПСЗН Іллічівського району Маріупольської міської ради від 07.10.2010р. позивач не з'явилась.

На повторному засіданні профспілкового комітету, яке відбулось 15.10.2010р., питання про надання згоди на звільнення позивача з роботи на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України та питання про вихід позивача з членів профспілкової організації було вирішено позитивно.

Наказом начальника УПСЗН Іллічівського району Маріупольської міської ради №55л від 15.10.2010р. позивача звільнено із займаної посади на підставі пункту 3 частини 1 статті 40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на неї Посадовою інструкцією і Правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Підставою для звільнення стали доповідні записки від 06.10.2010р. працівника територіального центру ОСОБА_3, заступника начальника управління - начальника відділу автоматизованої обробки інформації та контролю за призначенням соціальних виплат ОСОБА_4, начальника відділу грошових виплат і компенсацій ОСОБА_5, працівників відділу грошових виплат і компенсацій ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та протокол засідання профспілкового комітету від 15.10.2010р.

В свою чергу, підставою для цього стало те, що позивач 06.10.2010р. без поважних причин відмовила у прийомі документів на оформлення субсидії за спрощеною процедурою працівнику територіального центру ОСОБА_3, яка звернулась для оформлення субсидії громадянці ОСОБА_10, взятої на обслуговування у територіальний центр. При цьому позивач поводилась некоректно та в грубій формі відмовила у наданні допомоги щодо заповнення заяви на отримання субсидій.

При звільненні було враховано наступні накази про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Наказом начальника УПСЗН Іллічівського району Маріупольської міської ради №13с від 25.03.2010р. позивачу оголошено догану у зв'язку з неякісним виконанням своїх службових обов'язків, порушенням трудової дисципліни, положень статті 8 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та Загальних правил поведінки державного службовця.

Підставою для видання цього наказу стали доповідні записки, за результатами розгляду яких встановлено, що позивач проявляє неповагу до відвідувачів, не виконує розпорядження начальника відділу, допущення грубих порушень в журналі реєстрації прийому заяв і документів для призначення всіх видів соціальної допомоги, підтверджені факти неодноразової відмови заявникам у прийомі документів з неповним комплектом, порушення п. 2.4, 2.5 Інструкції про порядок оформлення і ведення особистих справ одержувачів всіх видів соціальної допомоги.

Наказом начальника УПСЗН Іллічівського району Маріупольської міської ради №15с від 01.04.2010р. затримано присвоєння позивачу чергового рангу посадової особи органу місцевого самоврядування.

Підставою для видання цього наказу стала письмова скарга громадян ОСОБА_11 і ОСОБА_12 від 23.02.2010р. на дії позивача щодо некомпетентності при прийомі документів, грубої поведінки, що підтвердились в ході розгляду скарги.

Наказом начальника УПСЗН Іллічівського району Маріупольської міської ради №17л від 01.04.2010р. за несвоєчасне виконання завдань, погіршення якості роботи і порушення трудової дисципліни позивачу зменшено розмір надбавки за високі досягнення в праці.

Наказом начальника УПСЗН Іллічівського району Маріупольської міської ради №21с від 19.05.2010р. позивачу оголошено догану за невиконання службових обов'язків, порушення трудової дисципліни та правил внутрішнього трудового розпорядку управління.

Підставою для видання цього наказу стало відсутність позивача 12.05.2010р. на своєму робочому місці 1 год 40 хв без поважних причин, що призвело до невчасного прийому громадян в рамках мобільного офісу в смт. Талаковка.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивач неодноразово не виконувала покладені на неї посадові обов'язки та систематично порушувала трудову дисципліну, про що свідчать незняті дисциплінарні стягнення, а тому звільнення позивача на підставі ч. 3 ст. 40 КЗпП України за вчинення чергового проступку є правильним та обґрунтованим.

Суд першої інстанції встановив в судовому засіданні факт грубої та некоректної відмови позивача в прийомі на оформлення субсидії за спрощеною процедурою працівнику територіального центру ОСОБА_3, що підтвердилось поясненнями свідків та протоколом засідання профспілкового комітету УПСЗН Іллічівського району від 15.10.2010р., а тому суд погодився із правомірністю накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення.

Крім того, в судовому засіданні суду першої інстанції підтверджено факт здійснення позивачем неодноразової відмови заявникам у прийомі документів з неповним комплектом, що є грубим порушенням Інструкції про порядок оформлення і ведення особистих справ одержувачів всіх видів соціальної допомоги, вчинення позивачем виправлень у журналі реєстрації прийому заяв і документів для призначення всіх видів соціальної допомоги, що є недопустимим, а також виявлення грубої поведінки позивача та невиконання розпорядження начальника відділу, а тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про обґрунтованість накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани наказом від 25.03.2010р. №13с.

Також судом першої інстанції досліджено скаргу ОСОБА_11 та ОСОБА_5 на дії позивача що виражалися у повній некомпетентності при прийомі документів із супроводженням вкрай грубої поведінки, а тому суд погодився із висновком відповідача про обґрунтованість накладення на позивача наказом від 01.04.2010р. №15с стягнення у вигляді затримання присвоєння чергового рангу строком на один рік у зв'язку із неякісним виконанням своїх посадових обов'язків та порушення трудової дисципліни.

Крім того, суди виходили з обґрунтованості оголошеної відповідачем наказом від 19.05.2010р. №21с позивачу догани за невиконання службових обов'язків, порушення трудової дисципліни та правил внутрішнього трудового розпорядку, оскільки проведення виїзного прийому прямо передбачено посадовою інструкцією позивача. Доводи позивача про відсутність транспорту спростовано в судовому засіданні довідкою диспетчера, в якій вказано, що 12.05.2010р. з 5 год 30 хв по 14 год у напрямку смт Талакова рух здійснювався у звичайному режимі.

З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи судами встановлено факти систематичного невиконання позивачем без поважних причин покладених на неї трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку обов'язків, застосування до неї заходів дисциплінарного стягнення, а тому суди обґрунтовано прийняли рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судами правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08.02.2012р. та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 10.05.2012р. у даній справі - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: В.І. Ємельянова

Ю.Й. Рецебуринський