Справа № 335/7070/15-а(2-а/335/162/2015)
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 листопада 2015 рокусправа № 335/7070/15-а(2-а/335/162/2015)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Шелепеової Ю.О.,

представників сторін:

позивача : - ОСОБА_2, ОСОБА_3 (дов.від 21.09.2015 року)

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 23 вересня 2015 р. у справі № 335/7070/15-а(2-а/335/162/2015)

за позовом ОСОБА_2

до Відділу Державної автомобільної інспекції з обслуговування м.Запоріжжя ГУМВС України в Запорізькій області

про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

"21" липня 2015 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Відділу Державної автомобільної інспекції з обслуговування м.Запоріжжя ГУМВС України в Запорізькій області в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ПС2 №507205.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю висновків відповідача щодо скоєного порушення правил дорожнього руху. Позивач вказує на те, що під час руху дотримувався всіх приписів правил дорожнього руху, доказів протилежного відповідачем не надано.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 23 вересня 2015 р. у справі № 335/7070/15-а(2-а/335/162/2015) в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Відділу Державної автомобільної інспекції з обслуговування м.Запоріжжя ГУМВС України в Запорізькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовлено.

Судом встановлено факт порушення позивачем правил дорожнього руху,а саме водій не надав переваги пішоходам на нерегульованому пішохідному переході. Факт вчинення правопорушення підтверджено відеозаписом, переглянутим в судовому засіданні. Постанову суду мотивовано встановленням факту вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2,й відповідно правомірністю винесення спірної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 23 вересня 2015 р. у справі № 335/7070/15-а(2-а/335/162/2015), як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд, під час прийняття рішення по справі не прийняв до уваги численних порушень процедури притягнення до адміністративної відповідальності, що допущені відповідачем під час складання спірної постанови. Скаржник вказує на те, що складання протоколу про адміністративне правопорушення та винесення постанови про адміністративне правопорушення відноситься до різних стадій адміністративного провадження, проте і протокол і постанова складені однією і тією самою посадовою особою майже одночасно, що на думку скаржника є грубим порушенням.

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

До судового засідання не з'явились представники відповідача. Жодних клопотань, повідомлень про причини неявки до суду не надходило, підстави відсутності представників відповідача суду не повідомлені.

З урахуванням наявних в справі матеріалів, нез'явлення в судове засідання представників відповідача не перешкоджає розгляду скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою інспектора Міхальчука Є.О. від 12.07.2015 року ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП за ненадання переваги в русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах. На позивача накладено штраф в розмірі 255 гривень. Підставою для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності послужило те, що останній 12.07.2015 року о 12 год. 30 хв. в м.Запоріжжі на Набережній на перетині вул. Лепіка керуючи автомобілем Шевроле Авео, д.н.з. НОМЕР_1 не пропустив пішоходів на нерегульованому пішохідному переході, чим порушив вимоги п.18.1 ПДР України.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що справа про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення розглянута посадовою особою підрозділу ДПС роти ВДАІ м. Запоріжжя, яка уповноважена КУпАП і є суб'єктом владних повноважень, адміністративне стягнення накладено у межах наданих повноважень і лише під час виконання службових обов'язків, на підставі протоколу про адміністративне правопорушення. Оцінивши докази в сукупності, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення та наявність відеозапису суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову та скасування постанови.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб надати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Судом першої інстанції зазначено, що позивачем не надано переваги пішоходам, які не завершили свій рух та перетинали перехід.

Згідно до приписів п.1.10 Правил дорожнього руху, перевага це право на першочерговий рух стосовно інших учасників дорожнього руху.

Тобто на думку суду першої інстанції позивач повинен був зупинитись та надати пішоходам перевагу щодо перетину проїжджої частини.

Відповідно до п. 18.1 ПДР, обов'язок водія зменшувати швидкість та при необхідності зупинятися, щоб надати дорогу пішоходам, виникає виключно у випадку, якщо у момент наближення до переходу на ньому вже перебувають зазначені пішоходи.

Окрім того, цей обов'язок виникає не щодо будь-яких пішоходів, які знаходяться на переході, а тільки тих, яким створюється перешкода чи небезпека. П. 1.10 ПДР дає визначення цих понять, і для того щоб вважати, що пішоходам створено перешкоду або небезпеку, є необхідним, щоб вони були змушені змінювати напрямок або швидкість руху. І щоб ця зміна була саме вимушеною, тобто без неї існувала реальна небезпека наїзду.

Колегією суддів, під час апеляційного розгляду справи, переглянуто відеозапис, що міститься в матеріалах справи та яким зафіксовано факт перетину ОСОБА_2 неврегульованого пішохідного переходу 12.07.2015 року. З даного відеозапису, колегією суддів не встановлено наявність небезпеки для пішоходів, або інших обставин, що перешкоджали пішоходам перетинати проїжджу частину. Під час руху автомобіля повз пішохідний перехід пішоходи не проходили, ніхто не змінював напрямку або швидкості руху або вживав інших заходів, що є необхідними для порушення вимог п. 18.1 ПДР, тим більше не робили цього різко, що є необхідним для визнання обстановки аварійною. За таких умов говорити про наявність у діях позивача складу зазначеного правопорушення неможливо.

Тобто жодних підстав для обов'язкової зупинки ОСОБА_2 транспортного засобу судом апеляційної інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що в діях позивача ОСОБА_2 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, відсутній, оскільки факт порушення водієм вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху не доведений і не встановлений.

Відповідно до положень ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що відповідач не довів правомірність його дій, яка полягає у притягненні позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП, а саме за порушення вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху, та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постанова суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 23 вересня 2015 р. у справі № 335/7070/15-а(2-а/335/162/2015) - задовольнити.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 23 вересня 2015 р. у справі № 335/7070/15-а(2-а/335/162/2015) - скасувати та прийняти нову постанову про задоволення адміністративного позову ОСОБА_2.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ПС2 №507205 від 12.07.2015 року.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко