Справа № 175/1165/15-а(2-а/175/9/15)
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2015-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 рокусправа № 175/1165/15-а(2-а/175/9/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередниченко В.Є.,

суддів: Коршуна А.О., Панченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2015 року у справі № 175/1165/15-а(2-а/175/9/15) за позовом ОСОБА_1 до Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 27 березня 2015 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, в якому, просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо порушення процедури розгляду клопотання позивача про надання земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в селищі не більше 0,15 га в межах с. Новоолександрівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області;

- зобовязати відповідача винести на засідання чергової сесії Новоолександрівської сільської ради, розглянути та прийняти рішення по клопотанню позивача про виділення та передачу у власність земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах норм безоплатної приватизації орієнтовно площею 0,15 га в межах с. Новоолександрівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області відповідно до чинного законодавства і дати дозвіл на розроблення проекту земельної ділянки.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_103 грудня 2014 року звернувся з клопотанням до Новоолександрівської сільської ради з метою реалізації свого конституційного права на отримання земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у в межах с. Новоолександрівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Станом на день звернення до суду позивач не отримав відповіді про результати розгляду клопотання в звязку з чим вважає, що має місце бездіяльність з боку відповідача щодо процедури розгляду його клопотання.

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Постанова суду мотивована тим, що позов не підлягає задоволенню у звязку з тим, що відповідачем у встановленому законом порядку було розглянуто клопотання ОСОБА_1 від 03 грудня 2014 року щодо виділення йому земельної ділянки.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що судом першої інстанції було неповно встановлено обставини, що мають значення для вирішення справи, оскільки судом не досліджено питання обґрунтування та доказів законності позиції відповідача щодо відмови позивачу у виділенні земельної ділянки. Вважає, що відповідь Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області на клопотання позивача щодо виділення йому земельної ділянки є формальною та не вмотивованою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 03 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернувся з клопотанням до Новоолександрівської сільської ради про виділення та передачу у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в межах норм безоплатної приватизації земельну ділянку орієнтовно площею 0,15 га в межах селища Дослідне Дніпропетровського району Дніпропетровської області (а.с.5-6).

Вищезазначене клопотання надійшло на адресу відповідача 12 грудня 2014 року за вх. 386/2-15 (а.с.37).

Правомірність дій відповідача щодо дотримання процедури розгляду клопотання позивача про надання земельної ділянки є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 81 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Статтею 12 Земельного кодексу України визначено повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, до яких належить розпорядження землями територіальної громади та передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього кодексу.

Статтею 116 Земельного кодексу України регламентовано підстави набуття права на землю із земель державної та комунальної власності, зокрема частина 3 цієї статті передбачає, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій.

Відповідно до статті 121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в селищах - не більше 0,15 гектара.

Згідно зі статтею 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин здійснюється виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

У відповідності до положень статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 грудня 2015 року відбулося засідання Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області 41 сесії шостого скликання, на якому було розглянуто заяву позивача.

За результатами розгляду заяви прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на складання проекту землеустрою відведення земельної ділянки у власність згідно картографічного матеріалу у звязку з тим, що в межах населеного пункту селища Дослідне вільні земельні ділянки під будівництво житлового будинку відсутні, земельні ділянки, які знаходяться за межами населених пунктів Новоолександрівської сільської ради є земельними ділянками Аграрної академії наук України (а.с.36).

Враховуючи те, що розгляд клопотання ОСОБА_1 про надання земельної ділянки було винесено на пленарне засідання Новоолександрівської сільської ради, а також те, що це клопотання розглянуто у місячний строк, як того вимагає положення частини 7 статті 118 Земельного кодексу України, суд апеляційної інстанції зробив висновок про дотримання відповідачем процедури розгляду клопотання ОСОБА_1 про надання земельної ділянки.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи позивача викладені в апеляційній скарзі про те, що відповідь Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області на клопотання позивача щодо виділення йому земельної ділянки є формальною та не вмотивованою, оскільки предметом спору у цій справі є правомірність дій відповідача щодо дотримання процедури розгляду клопотання позивача про надання земельної ділянки, а не законність такого рішення.

Слід зазначити й про те, що позивач звертаючись до суду з цим позовом ставить питання про визнання протиправними дій відповідача щодо порушення процедури розгляду клопотання позивача про надання земельної ділянки в межах «с. Новоолександрівка», при цьому ж в матеріалах справи міститься клопотання ОСОБА_1 про надання земельної ділянки в межах «селища Дослідне», що свідчить про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог в цій частині.

Також суд апеляційної інстанції вважає такою, що не підлягає задоволенню вимога позивача про зобовязати відповідача винести на засідання чергової сесії Новоолександрівської сільської ради, розглянути та прийняти рішення по клопотанню позивача про виділення та передачу у власність земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах норм безоплатної приватизації орієнтовно площею 0,15 га в межах с. Новоолександрівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області відповідно до чинного законодавства і дати дозвіл на розроблення проекту земельної ділянки, оскільки позивач з заявою про надання земельної ділянки в межах «с. Новоолександрівка» до відповідача не звертався.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об'єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому постанову суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 198, статтями 200, 206 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2015 року у справі №175/1165/15-а(2-а/175/9/15) без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлений 25 грудня 2015 року.

Головуючий В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: О.М. Панченко