Справа № 361/8610/15-а
Суддя: Сердинський В. С.
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 361/8610/15-а
провадження № 2-а/361/573/15
Постанова

Іменем України

22 грудня 2015 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Сердинський В.С., розглянувши у приміщенні Броварського міськрайонного суду в порядку скороченого провадження відповідно до ст. 183-2 КАС України справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в місті Броварах та Броварському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

установив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в місті Броварах та Броварському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії.

Позивач зазначав, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується копією посвідчення, інвалідом ІІ групи, захворювання якого повязане з виконанням службових обовязків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

27 квітня 1986 року позивач був відряджений зі свого постійного місця роботи (служби) в м. Бровари СВПЧ-10 в зону відчуження в м. Припять на роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Головне управління ДСНС у Київській області Державної служби України з надзвичайних ситуацій видало позивачу довідку про розмір грошового забезпечення в зоні відчуження №304 від 13 листопада 2015 року, на підставі особових рахунків за 1986 рік. Заробітна плата (грошове забезпечення) виплачена в сумі 561,65 крб. відповідно Постанови РМ УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року №207-7. Оплата за підвищеними посадовими окладами по зонах небезпеки проводиться, виходячи з встановленого у зоні відчуження 6-годинного робочого дня та 6-годинного робочого тижня. Заробітна плата (грошове забезпечення) за роботу в зоні відчуження фактично ним отримана, про що свідчать дані в особовому рахунку.

23 листопада 2015 року позивач звернувся до ОСОБА_2 ПФУ в м. Броварах та Броварському районі Київської області з заявою щодо перерахунку розміру його пенсії, виходячи із заробітної плати за роботу в зоні відчуження, надавши довідку про заробітну плату №304 від 13 листопада 2015 року.

Рішенням ОСОБА_2 ПФУ в м. Броварах та Броварському районі Київської області від 01 грудня 2015 року позивачу було відмовлено у проведенні перерахунку пенсії, у звязку з тим, що подана довідка складена з порушенням норм законодавства, оскільки для включення в розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії 535,00 крб., які зазначені у довідці від 13 листопада 2015 року №304 як премія за діючими системами преміювання за діючими системами преміювання за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках, підстав немає.

Позивач вважає такі дії ОСОБА_2 протиправними, оскільки відповідно до постанови КМУ №1210 від 23 листопада 2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», надав усі необхідні документи, які підтверджують розмір його заробітку, фактично одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 році.

Посилаючись на вищевказане, позивач просив суд визнати дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області щодо відмови йому у перерахунку пенсії по інвалідності, яка настала внаслідок захворювання, повязаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС із заробітної плати в розмірі 780,76 крб., одержаної за роботу в зоні відчуження в м. Чорнобиль 27 квітня 1986 року неправомірними, скасувати рішення ОСОБА_2 ПФУ в м. Броварах та Броварському районі Київської області від 01 грудня 2015 року про відмову йому у проведенні перерахунку, зобовязати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 01 грудня 2015 року, виходячи із заробітної плати в сумі 561,65 крб., одержаної за роботу в зоні відчуження в м. Чорнобиль 27 квітня 1986 року з урахуванням вже проведених виплат.

21 грудня 2015 року до суду надійшло заперечення на адміністративний позов від ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в місті Броварах та Броварському районі Київської області, в якому зазначено, що відповідно до ч.2 ст.99 КАС України «…для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, встановлюється шестимісячний строк..».

Частиною 5 статті 99 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду щодо оскарження рішення субєкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів, встановлюється місячний строк.

З матеріалів справи не вбачається, коли позивачу була виплачена одноразова грошова винагорода за його роботу в зоні відчуження. Не надано також підтверджуючих документів про те, що ця сума була дійсно виплачена та включена до грошового атестату (основного документа, що підтверджує всі виплати отриманні працівниками ОВС).

Таким чином, позивач мав дізнатися про порушення своїх прав вже в травні 1986 року.

ОСОБА_3 Міністрів СРСР від 17.05.1986 р. №964-рс, голові Урядової комісії було надано право виплачувати працівникам одноразову винагороду за виконання особливо важливих і відповідальних робіт в залежності від небезпеки їх проведення в розмірі до 1000 карбованців.

Також цим розпорядженням було встановлено, що у тих випадках, коли працівник отримав гранично допустиму дозу радіації і в зв'язку з цим не допускається для подальшої роботи в зазначених зонах небезпеки, йому виплачується одноразова винагорода у розмірі п'ятикратної місячної тарифної ставки (посадового окладу), а особам офіцерського складу військових частин, офіцерського та начальницького складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ - трьох місячних окладів грошового утримання за посадою та військовим чи спеціальним званням, прапорщикам, мічманам і військовослужбовцям надстрокової служби, особам молодшого начальницького і рядового складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ - 500 крб., військовослужбовцям строкової служби і військовим будівельникам - 300 карбованців.

До середнього заробітку для нарахування пенсії включаються всі елементи грошового забезпечення за умови, що вони не носять разового характеру, тобто одноразова винагорода до середнього заробітку для обчислення пенсії не включається.

При призначенні пенсії враховуються ті види оплати праці, на які по діючих правилах повинні нараховуватись страхові внески. На виплати одноразового характеру, не обумовлені діючими системами оплати праці, страхові внески не нараховувались.

Частина 4 ст. 54 ЗУ « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» одноразова грошова допомога взагалі виключена, та чинна в іншій редакції, викладеній наступним чином: «пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, можуть призначатися за бажанням громадян із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі збитків, який визначається згідно із законодавством.

В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження в 1986 -1990 роках не може перевищувати 3,0 тисяч крб. Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Дані зміни були внесені ЗУ №76 від 28.12.2014 року, в яких чітко було врегульовано питання, що сума для обчислення має бути одержаним заробітком, а не тим який мав виплатитися.

Посилаючись на вищевказане, просили суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, а також розглядати справу у відсутність представника відповідача.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується копією посвідчення, інвалідом ІІ групи, захворювання якого повязане з виконанням службових обовязків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що підтверджується посвідченням серія Є №035801 (а.с.9).

Згідно довідки №304 від 13 листопада 2015 року, виданої Головним управлінням ДСНС у Київській області Державної служби України з надзвичайних ситуацій, вбачається, що фактична заробітна плата позивача за роботу в зоні відчуження 27 квітня 1986 року становить 561,65 крб. з урахуванням коефіцієнта 5 (а.с.10).

23 листопада 2015 року позивач звернувся до ОСОБА_2 ПФУ в м. Броварах та Броварському районі Київської області з заявою щодо перерахунку розміру його пенсії, виходячи із заробітної плати за роботу в зоні відчуження, надавши довідку про заробітну плату №304 від 13 листопада 2015 року.

Рішенням ОСОБА_2 ПФУ в м. Броварах та Броварському районі Київської області від 01 грудня 2015 року позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у проведенні перерахунку пенсії, у звязку з тим, що подана довідка складена з порушенням норм законодавства, оскільки для включення в розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії 535,00 крб., які зазначені у довідці від 13 листопада 2015 року №304 як премія за діючими системами преміювання за діючими системами преміювання за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках, підстав немає (а.с.11).

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення встановлено Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року N 796-XII.

Згідно ч. 1 ст. 54 цього Закону, пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Так, абзацом першим пункту 1 наказу МВС СРСР від 17.05.1986 № 0149 «Про додаткові виплати особистому складу органів та внутрішніх військ МВС СРСР, які зайняті на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС", було наказано, зокрема, міністру внутрішніх справ Української PCP дозволяти за погодженням з головою Урядової комісії з ліквідації аварії здійснювати у виняткових випадках оплату праці робітників, службовців, а також призваних на збори військовозобов'язаних, що зайняті на особливо важливих і відповідальних роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у III зоні небезпеки у 5-кратному розмірі у порівнянні зі встановленими чинним законодавством нормами, у II зоні - у 4-кратному розмірі, у І зоні - у 3-кратному розмірі.

Абзацом другим пункту 1 цього наказу передбачалося у такому ж порядку і розмірах виплачувати грошове забезпечення військовослужбовцям, особам начальницького та рядового складу, що були зайняті на зазначених роботах у І - III зонах небезпеки, виходячи з посадових окладів, а особам офіцерського і начальницького складу, прапорщикам та мічманам - також окладів за військовим і спеціальним званням.

Крім того, підпунктом 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, установ та організацій, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і попередженням забруднення навколишнього середовища" встановлено, що оплата праці працівників, зайнятих на роботах в третій, другій та першій зонах небезпеки, здійснюється відповідно у чотирьох-, трьох- і двохкратному розмірах, понад середньомісячну плату, виходячи з тарифної ставки (окладу), встановленому за місцем роботи.

Постановою Кабінету Міністрів України №1210 від 23 листопада 2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» затверджено порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зокрема у частині 1 цієї ж постанови зазначено, що цей порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (796-12) (далі - пенсії). Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних витрат.

Пункт 2 вказаної постанови передбачає, що заробітна плата для обчислення пенсій враховується за будь-які 12 місяців підряд такої роботи.

Відповідно до ОСОБА_3 Міністрів СРСР «Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати» №964-рс від 17 травня 1986 року в тих випадках, коли працівник отримав гранично допустиму дозу радіації і у звязку із чим не допускається для подальшої роботи у зазначених зонах небезпечності йому виплачується одноразова винагорода в розмірі пятикратної місячної тарифної ставки (посадового окладу), а особам офіцерського складу військових частин, офіцерського і начальницького складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ трьох місячних окладів грошового утримання за посадою і військовому чи спеціальному званню, прапорщикам, мічманам і військовослужбовцям надстрокової служби, особам молодшого начальницького і рядового складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ 500 крб., військовослужбовцям строкової служби і військовим будівникам 300 крб..

Статтею 1 ЗУ «Про оплату праці» визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

У ст. 2 цього ж Закону передбачено, що основна заробітна плата це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обовязки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, повязані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати: до них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які проводяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Згідно із ч 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

У ч. 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з наведеного вище, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 має право на перерахунок пенсії виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження 27 квітня 1986 року зазначеної у довідці №304 від 13 листопада 2015 року.

Враховуючи приведені норми та встановлені обставини, суд вважає, що дії позивача, направлені на реалізацію законом встановленого права на перерахунок пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, узгоджуються із положеннями Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а відмова ОСОБА_2 ПФУ в проведенні перерахунку пенсії є безпідставною і протиправною.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що фактична заробітна плата позивача ОСОБА_1 за роботу в зоні відчуження, із якої повинно проводитися обчислення пенсії згідно довідки №304 від 13 листопада 2015 року, становить 561,65 крб. з урахуванням коефіцієнта 5, з яких: 26,65 крб. оплата праці за дні роботи в зоні, 535 крб. премія за роботу в зоні відчуження, тому обчислення пенсійного забезпечення повинно проводитися із суми 561,65 крб..

Також, з метою захисту прав та інтересів позивача від порушень з боку відповідача ОСОБА_2 ПФУ щодо здійснення перерахунку пенсії з урахуванням вказаної вище суми одноразової винагороди, суд вважає необхідним зобовязати ОСОБА_2 ПФУ здійснити перерахунок пенсії позивача ОСОБА_1 з дня моменту звернення за перерахунком із 01 грудня 2015 року та виплатити йому недоотриману суму пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст. 7, 8, 9, 10, 11, 71, 86, 99, 100, 159 163, 183-2, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в місті Броварах та Броварському районі Київської області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії по інвалідності, яка настала внаслідок захворювання, повязаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС із заробітної плати в розмірі 780,76 крб., одержаної за роботу в зоні відчуження в м. Чорнобиль 27 квітня 1986 року неправомірними.

Скасувати рішення ОСОБА_2 ПФУ в м. Броварах та Броварському районі Київської області від 01 грудня 2015 року про відмову ОСОБА_1 в проведенні перерахунку його пенсії.

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в місті Броварах та Броварському районі Київської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 грудня 2015 року, виходячи із заробітної плати в сумі 561,65 крб., одержаної за роботу в зоні відчуження в м. Чорнобиль 27 квітня 1986 року з урахуванням вже проведених виплат.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, підлягає негайному виконанню.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів до Київського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Сердинський В. С.