Справа № 1013/6977/2012
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2015-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

23 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідачаГриціва М.І.,
суддів:Маринченка В.Л., Терлецького О.О.,-
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 8 вересня 2015 року у справі за її позовом до управління Пенсійного фонду України в Бородянському районі Київської області про визнання рішення неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

встановила:

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 8 вересня 2015 року залишив без змін постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 4 вересня 2014 року про часткове задоволення позову.

Не погодившись з ухвалою Вищого адміністративного суду України, ОСОБА_4 подала заяву про її перегляд Верховним Судом України з установленої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції у подібних правовідносинах статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу» (далі - Закон № 3723-XII), статті 43 Закону України від 15 грудня 1992 року № 2862-XII «Про статус суддів» (далі - Закон № 2862-XII), що, на думку заявника, підтверджується рішеннями суду касаційної інстанції від 19 вересня 2013 року, 6 серпня 2014 року та 18 червня 2015 року (справи №№ К/-36062/09, К/9991/57778/11, К/800/22193/14 відповідно).

Верховний Суд України вже вирішував питання усунення розбіжностей у застосуванні касаційним судом норм законодавства, які регулюють відносини, пов'язані з пенсійним забезпеченням державних службовців. Зокрема, в постанові від 24 грудня 2013 року у справі № 21-452а13 зазначено, що стаття 43 Закону № 2862-XII не суперечить положенням статті 37 Закону № 3723-XII та не обмежує право суддів на отримання пенсії державних службовців, а встановлює для них додаткові гарантії. У зв'язку з цим судді мають право на отримання пенсії на визначених Законом № 3723-XII умовах в разі досягнення ними пенсійного віку.

Згідно зі статтею 37 Закону № 3723-XII пенсія державному службовцю виплачується незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію.

Разом з тим, зазначеною статтею в редакції Закону України від 8 липня 2011 року

№ 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» встановлено, що особі, якій призначена пенсія відповідно до цієї статті та яка продовжує працювати на державній службі, виплачується пенсія у розмірі, обчисленому відповідно до Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а після звільнення - у розмірі, обчисленому відповідно до Закону № 3723-XII.

Висновок Вищого адміністративного суду України щодо застосування зазначених у заяві норм матеріального права, викладений в ухвалі, про перегляд якої подано заяву, не суперечить правовому висновку, висловленому Верховним Судом України.

У заяві про перегляд не наведено суджень і аргументів про наявність підстав, які давали право суду касаційної інстанції відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України.

За таких обставин колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України не вбачає необхідності у відкритті провадження.

Керуючись статтею 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Відмовити у допуску справи до провадження Верховного Суду України за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Бородянському районі Київської області про визнання рішення неправомірними та зобов'язання вчинити дії для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від

8 вересня 2015 року.

Суддя-доповідач М.І. Гриців

Судді: В.Л. Маринченко

О.О. Терлецький