Справа № 803/1272/14
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2015-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2015 року Справа № 803/1272/14

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Лозовського О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Луцьку адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Нововолинської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Волинській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф 97/1718 від 30.04.2014,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1, позивач) звернувся з позовом до Нововолинської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Волинській області (далі Нововолинська ОДПІ, відповідач) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф 97/1718 від 30.042014.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в період з 27.12.2013 по 08.01.2014 Нововолинською ОДШ ГУ Міндоходів у Волинській було проведено планову виїзну документальну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за результатами якої складено Акт № 356/264/17- «Про результати планової виїзної документальної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, вимог валютного та іншого законодавства з 01.01.2012 по 31.12.2012 року» (далі - Акт №356), яким встановлено порушення позивачем частини 4 статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», в звязку з чим останнім занижено єдиний соціальний внесок за 2012 рік в сумі 42 989,80 грн.

На підставі вищезазначеного акту перевірки Нововолинської ОДПІ 30.04.2014 за №Ф 97/1718 було сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску в розмірі 42 989,80 грн.

За наслідками адміністративного оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) рішенням Головного управління Міндоходів у Волинській області від 12.06.2014 № К-793/03-20-10-04-06 «Про результати розгляду первинної скарги» вимогу залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Позивач не погоджується із висновками акту перевірки та сформованою на його підставі вимогою про сплату боргу (недоїмки) з тих підстав, що 06.02.2013 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 до Нововолинської ОДШ було подано податкову декларацію про майновий стан і доходи отримані в 2012 році. Згідно додатку №5 «Розрахунок податкових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності» сума одержаного доходу за вказаний період становить 4 348 994,00 грн., вартість документально підтверджених витрат, повязаних з господарською діяльністю становить 4 269 653,00 грн., а сума чистого оподатковуваного доходу - 79 341,00 грн.

Вважає, що податковий орган помилково визначив загальний оподатковуваний дохід позивача за 2012 рік в розмірі 4466452,47 грн. на підставі банківських виписок, не приймаючи до уваги первинні документи та призначення здійснюваних контрагентами платежів, оскільки за правилами статті 135 Податкового кодексу України, валовий дохід декларується в тому податковому періоді, в якому право власності на товар перейшло до покупця. Так як товар був поставлений у 2011 році, підприємець відобразив дохід від операцій саме в 2011 році, хоча виручку за товар отримав у 2012 році.

Посилається на те, що перевіркою не взято до уваги факт отримання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 протягом 2012 на розрахунковий рахунок коштів від ТзОВ «Нововолинський завод залізобетонних виробів» на загальну суму 92847,07 грн. в рахунок оплати отриманого ним товару в 2011 році. У звязку з цим в податковій декларації про майновий стан і доходи за 2011 рік було відображено суму в розмірі 76180,42 грн. отриманого доходу від ТзОВ «Нововолинський завод залізобетонних виробів», оскільки право власності на товар набуто у 2011 році. Також не взято до уваги факт отримання на розрахунковий рахунок від ПП «ІВК-Постач» заборгованості згідно Договору № 01/02/11/У від 01.02.2011 за поставку в 2011 році вугілля в розмірі 50350,00 грн. В звязку з цим, в податковій декларації майновий стан і доходи за 2011 рік було відображено суму в розмірі 41 958,33 грн. отриманого доходу від ПП «ІВК-Постач», оскільки право власності на товар набуто в 2011 році.

Крім того, сума доходу відображена позивачем в податковій декларації про майновий стан і доходи за 2012 рік в розмірі 4 348 994,00 грн. повністю співпадає з показниками декларації з податку на додану вартість за вказаний період.

З наведених підстав позивач вважає, що, дотримуючись правил частини 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» своєчасно та в повному обсязі нараховував, обчислював і сплачував єдиний внесок протягом 2012 року, а тому просить визнати протиправною та скасувати вимогу Нововолинської ОДПІ ГУ Міндоходів у Волинській області про сплату боргу (недоїмки) від 30.04.2014 № Ф 97/1718 року.

Позивач в судове засідання не прибув, хоча належним чином, у відповідності до частини 11 статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Клопотання про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи не подав.

В поданих до суду письмових запереченнях проти позову від 11.07.2014 №179/10-04 представник Нововолинської ОДПІ адміністративний позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні з тих підстав, що під час перевірки встановлено порушення позивачем пункту 177.2 статті 177 Податкового кодексу України, а саме заниження фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 отриманого доходу в розмірі 117458,47 грн. При цьому, сума єдиного внеску яка підлягає сплаті прямо залежить від отриманого субєктом господарювання доходу від його діяльності. Оскільки відповідачем занижено суму отриманого доходу на суму 117458,47 грн., що встановлено перевіркою, тому у відповідача виникає обовязок щодо сплати єдиного внеску від вказаної суми отриманого доходу. Крім того, обставина включення суми доходу в розмірі 117458,47 грн. у 2011 році, на що посилається позивач не підтверджена належними письмовими доказами при тому що факт надходження коштів у 2012 році від реалізації товарно-матеріальних цінностей не заперечується підприємцем ОСОБА_1

Представник Нововолинської ОДПІ в судове засідання не прибув, проте подав заяву про розгляд справи за його відсутності. В задоволенні позову просив відмовити з підстав, викладених в письмових запереченнях.

Згідно з частиною шостою статті 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З врахуванням наведеного, справу судом розглянуто та вирішено на підставі наявних у ній доказів, за відсутності представників сторін, та згідно з ухвалою суду від 28.12.2015 в порядку письмового провадження.

Дослідивши подані суду письмові докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 30.05.2006 зареєстрований як фізична особа-підприємець виконавчим комітетом Нововолинської міської ради Волинської області, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію серія В00 №977289 (а.с.7).

Згідно з реєстраційними даними, основними видами діяльності позивача згідно КВЕД-2010 є: 31.09 «Виробництво інших меблів»; 16.10 «Лісопильне та стругальне виробництво (основний)»; 45.19 «Торгівля іншими автотранспортними засобами»; 46.38 «Оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними та моллюсками»; 33.12 «Ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення»; 33.20 «Установлення та монтаж машин і устаткування»; 39.00 «Інша діяльність щодо поводження з відходами» (а.с.12).

Матеріалами справи підтверджується, що працівниками Нововолинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області проведена планова виїзна документальна перевірка ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів з 01.01.2012 по 31.12.2012, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства, за результатом якої був складений акт перевірки від 30.04.2014 №356/264/17- (далі - акт) (а.с. 10-31).

За наслідками проведеної перевірки податкова інспекція дійшла висновку про порушення підприємцем частини четвертої статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове соціальне страхування», чим занизив єдиний соціальний внесок за 2012 рік на суму 42 989,80 грн (а.с.31).

Спеціальним законом, який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, є Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI від 08.07.2010 (далі по тексту - Закон № 2464), що набрав чинності з 01.01.2011.

Відповідно до статті 1 Закону № 2464 єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Платниками єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування згідно статті 4 Закону № 2464 є, зокрема: фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Страхувальниками, в свою чергу, вважаються роботодавці та інші особи, які відповідно до Закону № 2464 зобов'язані сплачувати єдиний внесок.

Статусу платників єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування зазначені вище суб'єкти господарювання набувають з дня взяття їх на облік Пенсійним фондом, зокрема на підставі відповідної заяви або відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором згідно із Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців».

З дня набрання чинності Законом № 2464 платники страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, вважаються платниками єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. При цьому перереєстрація платників страхових внесків та застрахованих осіб не здійснюється.

Як вбачається з акту перевірки, перевіркою достовірності відображення у звітності сум доходу, отриманого від здійснення діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на який нараховується єдиний внесок встановлено, що з 01.01.2012 по 31.12.2012 позивач перебував на загальній системі оподаткування та отримував дохід за вказаний період.

З огляду на викладені вище норми Закону № 2464 відповідач є страхувальником, в розумінні цього Закону, та зареєстрований як платник єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів.

Відповідно до частини 2 статті 6 Закону №2464 платник єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування зобов'язаний, зокрема: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством; допускати посадових осіб органу доходів і зборів до проведення перевірки правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, а до проведення перевірки щодо достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню, та для призначення пенсій - посадових осіб органів Пенсійного фонду за наявності направлення та/або наказу про перевірку та посвідчення осіб, надавати їм передбачені законодавством документи та пояснення з питань, що виникають у процесі перевірки;подавати звітність до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування тощо.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом № 2464, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, визнається недоїмкою.

Орган доходів і зборів, в свою чергу, у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату (ч. 4 статті 25 Закону № 2464).

Так, відповідно до пункту 6.3 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства доходів і зборів України № 455 від 09.09.2013 зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19.09.2013 за № 1622/24154 (далі по тексту - Інструкція), органи доходів і зборів надсилають платникам вимогу про сплату недоїмки в таких випадках:

- якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника про суми доходу (прибутку) фізичних осіб - підприємців чи осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів у повідомленнях-розрахунках, де визначено суми єдиного внеску, які підлягають доплаті;

- якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

- якщо платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Пунктом 6.4 Інструкції, в свою чергу, встановлено, що вимога про сплату боргу формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з карток особових рахунків платників за формою згідно з додатком 4 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 5 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Вимога формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу.

Як слідує з матеріалів справи, на підставі висновків акту перевірки від 30.04.2014 №356/264/17-, яким встановлено заниження фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 валового доходу за 2012 рік на суму 117458,47 грн., в результаті чого не нараховано єдиний соціальний внесок за 2012 рік в сумі 42989,80 грн., контролюючим органом 30.04.2014 за №Ф 97/1718 було сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску в розмірі 42 989,80 грн. (а.с.32).

За наслідками адміністративного оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) рішенням Головного управління Міндоходів у Волинській області від 12.06.2014 року № К-793/03-20-10-04-06 «Про результати розгляду первинної скарги» вимогу залишено без змін, а скаргу без задоволення (а.с.3-34).

Як слідує з матеріалів справи, підставою для винесення оскаржуваної вимоги стали висновки податкового органу, викладені в акті первірки від 30.04.2014 №356/264/17- про заниження фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 розміру оподаткованого доходу на який нараховується єдиний соціальний внесок за 2012 рік на суму 117458,47 грн.

З даного приводу суд зазначає наступне.

Згідно загальних правил ведення бухгалтерського обліку, оплата за реалізовану продукцію, в залежності від умов договору, може здійснюватися у момент передачі покупцю, після відвантаження продукції (наступна оплата) або до відвантаження продукції (попередня оплата). У зв'язку з цим можливі два методи обліку: нарахування і касовий.

Метод «нарахування» полягає в тому, що реалізацію відображають у момент відпуску товарів покупцю незалежно від строків оплати. «Касовий» метод передбачає відображення процесу реалізації після відпуску товарів і одержання оплати за них.

Особливості оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, визначені у статті 177 Податкового кодексу України (далі ПК України).

Як зазначено у пункті 177.2 статті 177 ПК України, об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

У пункті 177.10 статті 177 ПК України визначено, що фізичні особи - підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

З аналізу вищезазначеної норми податкового законодавства можливо дійти висновку, що до загального оподаткованого доходу фізичної особи-підприємця включається лише виручка у грошовій та негрошовій формі, облік якої ведеться шляхом відображення у Книзі обліку доходів і витрат. Отже, в даному випадку використовується касовий метод бухгалтерського обліку, а тому дохід повинен відображатися в тому податковому періоді, в якому фактично надійшла виручка підприємцю, а не в тому періоді, коли до покупця перейшло право власності на товар.

Зазначені правила оподаткування доходу фізичних осіб-підприємців відмінні від правил оподаткування валового доходу юридичних осіб.

Так, пунктом 137.1 статті 137 Податкового кодексу України передбачено, що дохід від реалізації товарів визнається за датою переходу покупцеві права власності на такий товар. Тобто, підприємства, на відмінно від фізичних осіб-підприємців, відображають валовий дохід у тому податковому періоді, в якому відбулася передача права власності на товар покупцю, а не оплата за нього, і це є облік доходів бухгалтерським методом «нарахування». Однак, положення Розділу ІІІ «Податок на прибуток підприємств» Податкового кодексу України стосовно обліку доходів застосовуються лише до юридичних осіб, тому, відповідно, вони не поширюються на фізичних осіб-підприємців.

Як стверджують матеріали перевірки, позивачем ОСОБА_1 під час перевірки не було надано Книги обліку доходів і витрат, форма якої затверджена наказом ДПА України від 24.12.2010 № 1025 «Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.12.2010 за№ 1425/18720 (а.с.16, зворот).

При перевірці правильності визначення загального оподатковуваного доходу, отриманого від провадження діяльності у 2012 році, відображеного в розділі III податкової декларації та додатку 5 до декларації, використовувались матеріали зустрічних звірок, а також надані СГД ОСОБА_1 банківські виписки по центральній філії ПАТ «Кредобанк».

Згідно з банківськими виписками, СГД ОСОБА_1 за перевіряємий період надійшли кошти за реалізовані товаро-матеріальні цінності (роботи, послуги) в сумі 5213289,18 грн. (із ПДВ) по гривневому рахунку, без врахування ПДВ - 4344407,65 грн. Крім того, по валютному рахунку надійшли кошти по перерахунку на гривні в сумі 122044,82 грн. Отже, загальний оподаткований дохід отриманий позивачем у безготівковій формі за результатами перевірки складає 4 466 452,47грн. (4344407,65 грн. +122044,82 грн.).

Згідно поданої СГД ОСОБА_1 до Нововолинської ОДПІ податкової декларації про майновий стан і доходи, одержані за 2012 рік сума валового доходу, одержаного від провадження підприємницької діяльності становить 4 348 994,00 грн.

Таким чином, в порушення пункту 177.2. сатті 177 ПК України встановлено, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 за 2012 рік занижено оподаткований дохід у грошовій форм сумі 117458,47грн.

Відповідно, перевіркою правильності нарахування єдиного внеску з сум доходу, на які нараховується єдиний внесок у розмірі 36,6 %, встановлено, що позивачем ОСОБА_1 згідно поданої звітності за 2012 рік занижено суму єдиного внеску в розмірі 42989,80 грн. (117458,47грн. х 36,6%).

У розглядуваному випадку, як встановлено під час податкової перевірки та підтверджено матеріалами справи, ФОП ОСОБА_1 не включив до складу загального оподатковуваного доходу частину виручки отриманої на свій банківській рахунок у 2012 році мотивуючий це тим, що вказані доходи були відображені ним у Книзі обліку доходів і витрат у 2011 році за фактом постачання товару. Тобто, в даному випадку позивач порушив правила обліку доходів фізичних-осіб підприємців, які визначені у пункті 177.2 статті 177 ПК України, адже мав відобразити виручку в тому податковому періоді, в якому фактично її отримав, тобто в 2012 році. Зазначене, однак, не виключає права позивача уточнити загальний оподаткований дохід помилково відображений у 2011 році в порядку, який визначений статтею 50 Податкового кодексу України шляхом подачі відповідного уточнюючого розрахунку.

З огляду на вищевикладене, суд не бере до уваги твердження позивача про те, що фізична особа - підприємець відображає доходи та витрати за правилами, встановленими для юридичних осіб, тому дохід визначається згідно пункту 137.1 статті 137 ПК України за фактом переходу права власності на товар, оскільки вказане спростовується матеріалами справи та пунктом 177.2 статті 177 ПК України, згідно якого доходи визнаються не в момент їх нарахування, а в момент отримання.

З наведених підстав Нововолинська ОДПІ дійшла обґрунтованого висновку про заниження підприємцем оподаткованого доходу за 2012 рік в сумі 117 458,47 грн, що відповідно, призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб та єдиного соціального внеску за цей період. Відтак, підстави для визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф 97/1718 від 30.04.2014 року відсутні..

Разом з тим, суд зазначає, що обставини щодо неправомірності формування оподаткованого доходу за 2012 рік в сумі 117458,47 грн. встановлені під час розгляду судової справи №803/1027/14 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Нововолинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Зокрема, ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 24.07.2014 провадження у даній справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у вищевказаній адміністративній справі № 803/1027/14.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 03.07.2014 року адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Нововолинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Нововолинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області від 16 травня 2014 року № в частині нарахування основного зобовязання у розмірі 33 733,59 грн. (тридцять три тисячі сімсот тридцять три гривні пятдесят девять копійок) та штрафних санкцій у розмірі 31 895,40 грн. (тридцять одна тисяча вісімсот девяносто пять гривень сорок копійок), а також визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Нововолинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області від 16 травня 2014 року № в частині нарахування штрафних санкцій у розмірі 4744,90 грн. (чотири тисячі сімсот сорок чотири гривні девяносто копійок). В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28.10.2015 постанову Волинського окружного адміністративного суду від 03.07.2014 у справі №803/1027/14 залишено без змін, а тому постанова Волинського окружного адміністративного суду від 03.07.2014 набрала законної сили 28.10.2015.

Відповідно до частин першої та третьої статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини; обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Оскільки правомірність висновків податкового оргуну про заниження позивачем оподаткованого доходу за 2012 рік в розмірі 117458,47 грн. встановлені під час розгляду справи №803/1027/14 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Нововолинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, тому дані обставини не потребують доказуванню при розгляді цієї справи.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач не скористався даним правом та не довів суду правомірність формування оподаткованого доходу на 2012 рік, з огляду на що в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Разом з тим, за правилами частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Як слідує з матеріалів справи за подання даного позову фізична особа-підприємець ОСОБА_1 згідно платіжного доручення №13 від 23.06.2014 сплатив 182,70 грн. судового збору (а.с.2).

При цьому, дана позовна заява підлягає оплаті судовим збором в розмірі 1827,00 грн. (1,5 розміру мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2014) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Таким чином, оскільки суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги майнового характеру, тому решта суми ставки судового збору майнового характеру в розмірі 1644,30 грн. підлягає до стягнення з позивача на користь Державного бюджету України.

Керуючись статтями 11, 17, 128, 160, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про збір та об єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Нововолинської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Волинській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф 97/1718 від 30.04.2014 року відмовити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (45400, Волинська область, місто Нововолинськ, 5-ий мікрорайон, 11/50, податковий номер НОМЕР_1) на користь Державного бюджету України судовий збір в розмірі 1644 (одна тисяча шістсот сорок чотири) гривні 30 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається сторонами протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.А. Лозовський