Справа № 808/8794/15
Суддя: Каракуша Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

808/8794/15

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

УХВАЛА

З ПИТАННЯ ВІДСТРОЧЕННЯ СПЛАТИ СУДОВИХ ВИТРАТ

22 грудня 2015 року

Справа № 808/8794/15

м. Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Каракуша С.М., перевіривши матеріали адміністративного

позову: Бердянської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

до: Державного підприємства Лікувально-оздоровчий пансіонат «Агарський мис» Національної академії наук України

про: стягнення коштів за податковим боргом,

ВСТАНОВИВ:

У зв’язку із недодержанням вимог статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України при подачі адміністративного позову, ухвалою судді від 27.11.2015 позов залишено без руху, зазначено його недоліки та встановлено строк (до 21.12.2015) для їх усунення.

09.12.2015 від позивача надійшло клопотання про відстрочення сплати судового збору Бердянській об’єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області.

На обґрунтування клопотання зазначає, що на теперішній час з реєстраційних рахунків Бердянської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області здійснюється оплата лише по захищеним статтям КЕКВ, проведено арешт розрахункових рахунків ДПІ та наявна заборгованість з виплат заробітних плат, електропостачання та відрядження працівників, придбання товарно-матеріальних цінностей, оплата послуг.

Розглянувши подане клопотання, дослідивши матеріали адміністративного позову, суд приходить до висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Частиною 1 статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини 2 статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною 1 статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Аналогічні положення містяться і в частині 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Судові витрати – це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв'язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв'язку з вирішенням конкретної справи.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. В той же час, враховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету, у зв’язку з чим, при здійсненні правосуддя в адміністративних справах, суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до положень статей 87, 88 Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас якщо ці бюджетні установи діють як суб’єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

В даному випадку Бердянська об’єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Запорізькій області звертається до суду з адміністративним позовом як суб'єкт владних повноважень, а тому посилання позивача, що він є бюджетною, неприбутковою організацією та не має інших джерел фінансування, окрім коштів, які виділяються з державного бюджету, не може слугувати підставою для звільнення від сплати судового збору. Крім того, позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження вказаних у клопотанні обставин.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що клопотання Бердянської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 88, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя –

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Бердянської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про відстрочення сплати судового збору – відмовити.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її постановлення.

Суддя С.М. Каракуша