Справа № 807/85/15
Суддя: Гебеш С. А.
Дата ухвалення: 2015-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 грудня 2015 рокум. Ужгород№ 807/85/15

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гебеш С. А.

при секретарі судових засідань - ОСОБА_1

та осіб, що беруть участь у справі:

позивач - не з'явився;

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

представника прокуратури - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень за № від 07.05. 2014 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 1626345,00 грн., за № НОМЕР_1 від 07.05.2014 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання по податку на доходи з фізичних осіб на суму 148033,17 грн., та № від 18.02.2014 року, яким збільшено суму грошового зобовязання по податку на доходи з фізичних осіб у розмірі 623780,29 грн.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що оскаржувані податкові повідомлення рішення були прийняті з порушенням вимог ст. 86 Податкового кодексу України та при визначенні грошових зобовязань Відповідачем порушено строки передбачені ст. 102 Податкового кодексу України. Також позивач зазначає, що висновки податкового органу, щодо допущеного позивачем порушення Указу Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва від 03.07.1998 р. №727/98 щодо перевищення граничного обсягу виручки є хибним, оскільки перевіряючи неправомірно включили до обсягу виручки від реалізації продукції, суми сплачених ним за комітента податків в момент митного оформлення та основна сума коштів являється коштами комітента.

Позивач в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся судом про дату, час та місце судового розгляду даної адміністративної справи.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві та просила суд даний адміністративний позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення даного адміністративного позову заперечив з підстав викладених у письмових запереченнях проти даного адміністративного позову та просив суд у задоволенні такого відмовити повністю, так як позивачем було порушено чинне законодавство, і у відповідача було достатньо законних підстав для винесення оскаржуваних позивачем податкових повідомлень рішень.

Представник прокуратури в судовому засіданні підтримав позицію відповідача у справі та також просив суд у задоволенні даного адміністративного позову відмовити повністю.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представників сторін в даній справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом в ході судового розгляду та вбачається із матеріалів даної адміністративної справи, документальна позапланова невиїзна перевірка з питань дотримання ФОП ОСОБА_5 вимог податкового законодавства за період з 01.03.2008р. по 01.03.2011року, що підтверджується актом перевірки від 04.10.2011р. №1367/17-03/НОМЕР_2 проведена на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України відповідно до постанови слідчого з особливо важливих справ СВПМ ДПА у Житомирській області старшого лейтенанта податкової міліції ОСОБА_6, від 19 серпня 2011 року.

Документальна позапланова перевірка ФОП ОСОБА_5 призначалась в ході розслідування кримінальної справи №10/079027, кримінальна справа щодо ФОП ОСОБА_5 (рнокпп НОМЕР_2) слідчим управлінням ГУ Міндоходів у Житомирській області не порушувалась, вказаний суб'єкт господарської діяльності був контрагентом, та позапланова перевірка призначалась з метою повноти та об'єктивності досудового розслідування.

На підставі вищевказаної перевірки (від 04.10.2011р. №1367/17-03/НОМЕР_2) Мукачівська обєднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів 18 лютого 2014 року прийняла податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_3, яким на підставі встановленого порушення, зокрема, пп.7.3.1, 7.3 п.7.7 ст.7 Закону України від 03.04.1997р. №168/97-ВР "Про податок на додану вартість" збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 2 151 803 грн. 75 коп. та податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_4, яким на підставі встановленого порушення, зокрема, ст.13 розділу 4 Декрету КМУ №13-92 «Про прибутковий податок з громадян» від 26.12.1992 року, збільшено суму грошового зобовязання по податку на доходи з фізичних осіб у розмірі 623780,29 грн.

В подальшому, позивачем по даній справі, були оскаржені вищевказані податкові повідомлення-рішення до Головного управління Міндоходів у Закарпатській області. В ході розгляду скарги була призначена позапланова документальна невиїзна перевірка, про що відповідачем було складено акт № 1239/1703/НОМЕР_2 від 29.04.2014 року. Скарга була частково задоволена, податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_3 від 18.02.2014 року було частково скасоване. За результатами розгляду скарги було прийнято рішення згідно якого були винесені нові податкові повідомлення-рішення, а саме за № НОМЕР_5 від 07.05.2014 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 1626345,00 грн. та № від 07.05.2014 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання по податку на доходи з фізичних на суму 148033,17 грн.

ФОП ОСОБА_5 у 2010 році був платником єдиного податку та здійснював господарську діяльність на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності.

Як вбачається з актів перевірок, та не заперечується позивачем, 04.01.2010р. між ФОП ОСОБА_5 та ТОВ „Фортексбуд було укладено договір комісії на поставку імпортного товару від 04.01.2010р. №К-1S. Відповідно до вказаного договору комісіонер зобов'язується за дорученням комітента укласти в інтересах та за кошти останнього контракт на поставку імпортного товару, самостійно здійснити необхідну комерційно-маркетингову роботу, укласти з продавцем контракт відповідно до вказівок комітента, прийняти від продавця товар, забезпечити його декларування (розмитнити товар) та передати його комітенту, надавати акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) комітенту і передати останньому всі права на товар та документи, включаючи митні, які випивають з договору; кошти, необхідні для виконання комісіонером сплати всіх митних зборів обов'язкових платежів, перераховуються комітентом комісіонеру безпосередньо на розрахунковий рахунок комісіонера.

Відповідно до контракту від 22.03.2010р. №04/GR/2010 укладеного між фірмою Senatex LLC США (продавець) та ФОП ОСОБА_5 (комісіонер): комісіонер купляє товар в інтересах і за рахунок ТОВ „Форетексбуд по договору комісії № К-1S від 04.01.2010р. у відповідності з рахунками-інвойсами, які поставляються на кожну партію товару, оплата за поставлений товар проводиться Покупцем - комітентом протягом 90 календарних днів.

Перевіркою (акт перевірки від 29.04.2014р. №1239/17-03/НОМЕР_2) на підставі інформаційних баз та наданих Чопською митницею вантажно-митних декларацій встановлено, що за 1 квартал 2010 року на виконання вищевказаних договорів ФОП ОСОБА_5 здійснив імпорт товару загальною вартістю 2158706,40грн. (фактурна вартість).

На підтвердження вказаних обставин позивачем надано копію Договору комісії на поставку імпортного товару за № К-1S від 04.01.2010 р., Додаток № 1 від 04.01.2010 р, актів виконаних робіт за період з лютий-липень 2010 року, що складались з контрагентом ТОВ „Фортексбуд.

Разом з тим надані позивачем документи та докази, не підтверджують наявність між позивачем та ТОВ „Фортексбуд договірних правовідносин як між комісіонером та комітентом. Так, позивачем не наданого жодного доказу на підтвердження фактичних відносин між ним та ТОВ „Фортексбуд по договору комісії. А саме не надано доказів, які б підтверджували передачу товариству "Фортексбуд" товарно-матеріальних цінностей, які ввезені ФОП ОСОБА_5 на територію України на підставі вищевказаних вантажно-митних декларацій, а також відсутні документи, які б підтверджували сплату ТОВ "Фортексбуд" коштів на Чопську митницю за розмитнення вказаних товарно-матеріальних цінностей; підтверджували рух товарів від продавця (постачальника) до перевізника та/або до покупця, не надано документів, які б підтверджували фактичне прийняття, оприбуткування та відвантаження ТМЦ;

Перевірками встановлено, що у ФОП ОСОБА_5 залишки товарно-матеріальних цінностей відсутні, заборгованості по розрахунках з контрагентами станом на 01.09.2011р. не має.

На підставі представленої для перевірки банківської виписки про рух коштів по рахунку ФОП ОСОБА_5 (відкритому у філії АТ «Укрексімбанк», який вказаний в трьохсторонньому контракті) встановлено, що ТОВ «Фортексбуд» не перераховувало ФОП ОСОБА_5 кошти за послуги по розмитненню ФОП ОСОБА_5 товарно-матеріальних цінностей.

З огляду на вищенаведене твердження позивача, що вказані господарські операції вчинювались ним в межах договору комісії, за рахунок та за дорученням комітента, а основна сума коштів являється коштами комітента направленими для сплати через позивача податків та зборів не підтверджується належними та допустимими доказами.

Посилання позивача на правову позицію Верховного Суду України від 13 червня 2013 року по справі № 21-17а13 не можуть бути взяті до уваги, оскільки в ході судового розгляду не встановлено обставин аналогічних зазначеним у справі № 21-17а13, а саме наявності відповідних договорів доручення, отримання коштів на підставі бухгалтерських документів, наявності звітів про використання коштів, та перерахування коштів з банківського рахунку довірителя.

Указом Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва від 03.07.1998 р. №727/98 (далі Указ) запроваджено спрощену систему оподаткування, обліку та звітності для субєктів малого підприємництва. Пунктом першим статті 1 Указу передбачається надання фізичним особам права перебувати на такій системі оподаткування за умови, якщо вони здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 000 грн.

У пункті четвертому статті 1 цього Указу встановлено, що виручкою від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) вважається сума, фактично отримана субєктом підприємницької діяльності на розрахунковий рахунок або (та) в касу за здійснення операцій з продажу продукції (товарів, робіт, послуг).

Відповідно до статті 5 Указу № 727/98 у разі порушення вимог, установлених статтею 1 цього Указу, платник єдиного податку повинен перейти на загальну систему оподаткування, обліку та звітності, починаючи з наступного звітного періоду (кварталу).

У постанові Верховного Суду України від 19 січня 2010 року (справа № 1966во09) викладено висновок про те, що наявність хоча б однієї з таких підстав, як: загальна сума від здійснення операцій з поставки товарів (послуг), що перевищує допустимий розмір для платників єдиного податку; здійснення операцій або укладання угод на суму, що перевищує допустимий розмір для підприємцівплатників єдиного податку; перевищення обсягу виручки, максимально встановленого для платників єдиного податку; недотримання форми розрахунків, передбачають перереєстрацію платника єдиного податку платником податків на загальних підставах. Недотримання строків такої перереєстрації тягне встановлену законом відповідальність.

ФОП, що перебуває на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності, отримавши в ході реалізації товару на виконання договорів комісії на власний розрахунковий рахунок суму, яка перевищує дозволений вищезгаданим Указом розмір виручки, а саме 500 000 грн., повинен перейти на загальну систему оподаткування.

Аналогічна правова позиція викладена також в постанові від 18.11.2014 року в адміністративній справі №21-501а14, яка розглядалась Судовою палатою в адміністративних справах Верховного Суду України.

Згідно зі статтею 244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

З врахуванням вищевикладених обставин та беручи до уваги те, що позивач протягом першого кварталу 2010 року здійснив імпорт товарно-матеріальних цінностей за загальну суму 2158706,40 грн., відповідних документів щодо передачі вказаних товарно-матеріальних цінностей ТОВ „Фортексбуд суду не надав, на момент перевірки від 04.10.2011 р. залишки товарно-матеріальних цінностей відсутні, Відповідачем правомірно встановлено порушення позивачем у першому кварталі 2010 року граничного обсягу виручки встановленого ст. 1 Указу та встановлено, обсяг виручки ФОП ОСОБА_5 в І кварталі 2010 року склав 2225193,40 грн.

За таких обставин оподаткування доходів, отриманих платником єдиного податку з порушенням умов перебування на спрощеній системі оподаткування, повинно здійснюватися із застосуванням правил загальної системи оподаткування. Отже, порядок оподаткування доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності, які перебували на спрощеній системі оподаткування, в разі порушення норм Указу №727, відповідно до п. 22.10 ст.22 Закону № 889 регулювався розділом IV Декрету № 13-92, який застосовувався з урахуванням положень п. 9.12 ст. 9 Закону № 889.

Відповідно до п.1.3 ст.1 Закону України від 03.04.1997р. №168/97-ВР "Про податок на додану вартість" (із змінами і доповненнями) платник податку - особа, яка згідно з цим Законом зобов'язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем, або особа, яка імпортує товари на митну територію України».

Підпунктом 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 Закону України «Про податок на додану вартість» визначено, що особа підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку у разі коли загальна сума від здійснення операцій з поставки товарів (послуг), у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, що підлягають оподаткуванню згідно з цим законом, нарахована (сплачена, надана) такій особі або в рахунок зобов'язань третім особам, протягом останніх дванадцяти календарних місяців сукупно перевищує 300000 гривень (без рахування податку на додану вартість).

Згідно пп.3.1.1 п.3.1 ст.3 Закону України "Про податок на додану вартість" об'єктом оподаткування є операції платників податку з поставки товарів та послуг, місце поставки яких знаходиться на митній території України.

Позивач в даній адміністративній справі в березні 2010 року досягнув обсягу оподатковуваних операцій з поставки товарів в розмірі 300000 гривень та в порушення пп.2.3.1 п.2.3 ст.2, п.9.4 ст.9 Закону України "Про податок на додану вартість" не зареєструвався платником податку на додану вартість з 01 квітня 2010 року.

На підставі вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно визначено позивачку 771813,46 грн. податку на доходи фізичних осіб по операціях протягом 1 кварталу та 2 кварталу 2010 рік та 1301076 грн. податку на додану вартість за квітень, травень, червень 2010 р.

Щодо посилань позивача на порушення норм ст. 86 ПК України при прийнятті оскаржуваних рішень, суд зазначає, що відповідно до п. 86.9. ПК України (в редакції Закону вiд 20.11.2012 року № 5503-VI, який набрав чинності з 04.01.2013 р., тобто до дати прийняття оскаржуваних рішень), у разi якщо грошове зобовязання розраховується органом державної податкової служби за результатами перевірки, проведеної з обставин, визначених підпунктом 78.1.11 пункту 78.1статтi 78 цього Кодексу , щодо кримінального провадження, у якому розслідується кримінальне правопорушення стосовно посадової особи (посадових осiб) платника податків (юридичної особи) або фізичної особи підприємця, що перевіряється, предметом якого є податки та/або збори, податкове повiдомлення-рiшення за результатами такої перевірки приймається таким податковим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим податковим органом вiдповiдного судового рiшення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили. Матеріали такої перевірки разом з висновками органу державної податкової служби передаються органу, що призначив перевірку.

Тобто, у звязку iз внесеними до п. 86.9. ПК України змiнами, якi набрали чинностi з 04.01.2013 р., у разi проведення перевiрки платника податкiв на пiдставi п/п. 78.1.11. ПК України, податкове повiдомлення-рiшення не приймається до набрання законної сили вiдповiдним судовим рiшенням лише у випадку, якщо вiдносно посадових осiб цього ж платника податкiв, який перевiряється, в рамках кримiнального провадження розслiдується кримiнальне правопорушення, предметом якого є податки та/або збори.

Вiдносно iнших осiб (платникiв податкiв), перевiрка яких проведена на пiдставi п/п. 78.1.11. ПК України , ДПІ не обмежена у правi прийняття податкових повiдомлень-рiшень, у т.ч., в даному випадку вiдносно позивача, оскiльки пiд час розгляду справи не встановлено обставин розслідування в рамках кримінального провадження стосовно посадових осiб позивача, предметом якого б були податки/збори.

СУ ФР ГУ Міндоходів у Закарпатській області (листом від 07.03.2014р. №871/7/07-16-09-09) повідомило, що відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінальних правопорушень ФОП ОСОБА_5 не вносились та до провадження не приймались.

Відповідно до п. 102.1 ст.102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобовязань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 днів, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплата грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник датків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому рядку.

Відповідно до пп. 102.2.1 п. 102.2 ст.102 Податкового кодексу України грошове зобов'язання може бути нараховане без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті, якщо податкову декларацію за період, протягом якого виникло податкове зобов'язання, не було подано.

Відповідно до вимого ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно вимог ч.2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконливого висновку, що податкові повідомлення - рішення Мукачівської ОДПІ є правомірними та такими, що прийняті відповідачем відповідно до норм чинного законодавства, а тому у задоволенні даного адміністративного позову слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 94, 160-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області - відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

СуддяC.А. Гебеш