Справа № 826/17217/15
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2015-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

24 грудня 2015 року м. Київ К/800/53341/15

Суддя Вищого адміністративного суду України Сорока М.О., розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області Тимощука Олега Миколайовича, державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області Євка Володимира Володимировича, про визнання протиправними та скасування рішень, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області Євка В.В. від 05.08.2015 р. № 23428904 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень;

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області Тимощука О.М. № 14638046 про скасування права власності на земельну ділянку.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 жовтня 2015 року в задоволенні позову відмовити.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2015 року постанову суду першої інстанції скасовано. Прийнято нову постанову про часткове задоволення позову. Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області Євка Володимира Володимировича про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 23428904 від 05.08.2015 р. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції в частині відмови у визнанні протиправним рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області Тимощука Олега Миколайовича про скасування права власності на земельну ділянку та скасування рішення державного реєстратора про скасування права власності на земельну ділянку, ОСОБА_1 звернулася з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій просить його скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до положень пункту п'ятого частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Судом встановлено, що рішенням Коцюбинської селищної ради № 2081/25-5 від 25.12.2008 затверджено проект землеустрою щодо відведення та передачі у приватну власність земельної ділянки площею 0,15 га.

На підставі названого рішення ОСОБА_4 було видано Державний акт Серії НОМЕР_1 від 30.01.2009 р. на право приватної власності на земельну ділянку із кадастровим НОМЕР_2 по АДРЕСА_1.

24.06.2009 між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого позивач придбала у власність зазначену земельну ділянку

Договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстраційним № 2622.

Заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 10.10.2013 у справі № 367/4212/13-ц визнано недійсними рішення Коцюбинської селищної ради № 2081/25-5 від 25.12.2008 Державний акт Серії НОМЕР_1 із відміткою про перехід права власності до ОСОБА_1 та скасовано державну реєстрацію цього Державного акта.

На підставі судового рішення державним реєстратором Тимощуком О.М. до Державного реєстру речових права на нерухоме внесено запис від 23.07.2014 про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим НОМЕР_2.

30.07.2015 представник позивача звернулась до державного реєстратора Євко В.В. із заявою про державну реєстрацію права власності на придбану земельну ділянку.

05.08.2015 відповідачем прийнято рішення «Про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень».

Відмовляючи у задоволенні заяви, державний реєстратор посилався на те, що заявлене право скасоване рішенням суду з посиланням на ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та пункти 20, 28 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17 жовтня 2013 р.

У період отримання ОСОБА_4 Державного акта на право власності на земельну ділянку частинами 1 та 2 статті 116 Земельного кодексу України визначалось, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно частини 1 статті 125 Земельного кодексу України, у редакції що була чинною у названий період, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Частиною 1 статті 126 Земельного кодексу України передбачалось, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

01.01.2013 р. набув чинності Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07 липня 2011 р. № 3613-VI.

Згідно пунктів 9 та 10 Розділу VII Прикінцеві та перехідні положення цього Закону до 1 січня 2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснюється у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними.

Спеціальним Законом, який визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна є Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 р. №1952-IV (надалі за текстом - «Закон №1952-IV»).

Стаття 2 названого Закону визначає державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, як офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 4 Закону № 1952-IV обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування.

Згідно абзацу 2 частини 2 статті 15 Закону № 1952-IV перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Пунктом 5 частини 1 статті 19 Закону № 1952-IV установлено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедура взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. № 868 (надалі за текстом - «Порядок»).

Пунктом 6 Порядку передбачено, що документи, які подаються для проведення державної реєстрації прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, повинні відповідати вимогам, що встановлені законом, цим Порядком та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 36 Порядку для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Згідно підпунктів 9 та 10 пункту 37 Порядку документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є: державний акт на право приватної власності на землю, державний акт на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку або державний акт на право постійного користування землею; рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Аналізуючи вказані норми, суд апеляційної інстанції прийшли до висновку, що отримавши рішення Ірпінського міського суду Київської області від 10.10.2013 про скасування Державного акту і його державної реєстрації, державний реєстратор правомірно вніс до Державного реєстру речових права на нерухоме внесено запис № 6428260 від 23.07.2014 про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку.

Оскільки доводи скаржника не спростовують висновку суду апеляційної інстанції та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв'язку із ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суд неправильно застосував норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

За таких обставин у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом п'ятим частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2015 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з доданими до скарги матеріалами направити ОСОБА_1.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Сорока