Справа № 2а-939/12/2670
Суддя: Самсін І.Л.
Дата ухвалення: 2015-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

23 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідачаСамсіна І.Л.,
суддів:Кривенди О.В., Кривенка В.В., -

розглянувши заяву державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві (далі - ДПІ) про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 23 квітня 2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Технікс Ресурс» до ДПІ про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и л а:

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 23 квітня 2015 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 3 квітня 2014 року скасував та залишив у силі постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 лютого 2012 року.

Не погоджуючись з рішенням суду касаційної інстанції, 23 липня 2015 року ДПІ звернулася до Верховного Суду України з заявою про його перегляд з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Ухвалою Верховного Суду України від 7 вересня 2015 року заяву ДПІ залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків до 29 вересня 2015 року.

1 жовтня 2015 року від ДПІ надійшла відповідна заява з додатками.

На обґрунтування заяви додано копію ухвали Вищого адміністративного суду України від 29 січня 2014 року (справа № К/9991/76716/12), яка, на думку заявника, підтверджує неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Перевіривши наведені у заяві доводи, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку про відсутність підстав для допуску справи до провадження з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 237 КАС перегляд Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах може здійснюватися виключно з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Водночас обставини справи, про перегляд рішення в якій заявлено вимогу, відмінні від обставин, встановлених у справі, на рішення в якій посилається заявник, обґрунтовуючи наявність підстави для перегляду Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 23 квітня 2015 року.

Так, у справі, про перегляд рішення в якій заявлено вимогу, суд касаційної інстанції, погодившись з висновками суду першої інстанції зазначив, що з матеріалів справи вбачається, що відповідач не надав суду інформацію щодо результатів розгляду заперечень, як і не надав доказів на підтвердження того, що заперечення позивача були розглянуті та було надано відповідну письмову відповідь за результатами їх розгляду, з огляду на що, у суду відсутні докази настання події з якою Податковий кодекс України пов'язує право податкового органу на винесення податкового повідомлення-рішення на підставі акту на який платником податків були подані заперечення. Отже, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що відповідач не довів виникнення у нього права на винесення податкового повідомлення-рішення на підставі акту перевірки, на який позивачем були подані заперечення, тому позов задоволено правомірно.

У справі, на рішення в якій посилається заявник на підтвердження неоднакового застосування касаційним судом одних й тих самих норм матеріального права, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку, що до складу валових витрат другого календарного кварталу 2011 року підлягає включенню сума від'ємного значення об'єкта оподаткування за перший квартал 2011 року, яка, у свою чергу, розраховується з урахуванням у складі валових витрат першого календарного кварталу 2011 року сум від'ємного значення, що утворилися станом на 1 січня 2010 року, а також тих, що виникли протягом 2010 року.

Відсутні підстави вважати, що поняття «від'ємне значення, отримане в першому кварталі 2011 року» у розумінні абзацу третього пункту 3 підрозділу 4 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України охоплює лише ті суми від'ємного значення, які утворилися як результат господарської діяльності лише за перший квартал 2011 року. Зазначене пояснюється тим, що значення об'єкта оподаткування розраховувалося в першому кварталі 2011 року з урахуванням усіх сум, що включалися до валових витрат цього податкового періоду, а не лише валових витрат, сформованих за результатами господарських операцій тільки першого кварталу 2011 року. Правомірно сформоване від'ємне значення об'єкта оподаткування за попередні податкові періоди без будь-яких обмежень включалося до валових витрат першого кварталу 2011 року і враховувалося при визначенні об'єкта оподаткування за цей період, значення якого могло бути як позитивним, так і від'ємним.

Аналіз наведених судових рішень дає підстави вважати, що Вищий адміністративний суд України ухвалив їх за різних фактичних обставин справ, установлених судами, у зв'язку з чим не можна дійти висновку про неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

За таких обставин колегія суддів не вбачає необхідності у відкритті провадження про перегляд справи.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів Судової палати в адміністративних справах України,

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску до провадження справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Технікс Ресурс» до державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 23 квітня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.Л. Самсін
О.В. Кривенда
В.В. Кривенко