Справа № 815/6892/15
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2015-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6892/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2015 року 10 год. 52 хв. м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасишиної О.М., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі адміністративну справу за позовом ТОВ «ТАЛАМУС ЛТД» до Одеської митниці ДФС, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України про зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов ТОВ «ТАЛАМУС ЛТД» до Одеської митниці ДФС, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України про зобовязання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 07 листопада 2015 року відкрито провадження у справі.

16.12.2015 року позивач надав до суду уточнення до позовних вимог, згідно яких просив суд зобов'язати відповідача - Одеську митницю вчинити дії, а саме, скласти висновки про повернення ТОВ «Таламус Лтд» з державного бюджету грошових коштів 107167,10 грн., 7273,06 грн, 138455,27 грн., 108915,23 грн. та 102543,44 грн відповідно до судових рішень у справах №№ 815/3328/15, 815/3608/15, 815/3456/15, 815/3329/15 та 815/3029/15, що набрали законної сили, та подати їх до Головного управління ДКСУ в Одеській області, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Представник позивача у судовому засіданні 21.12.2015 року уточнений адміністративний позов підтримав, на заявлених вимогах наполягав з підстав, викладених в позовній заяві та наданих уточненнях, зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Таламус ЛТД» звернулося до Одеської митниці з викладеними у довільній формі заявами, від 15 жовтня 2015 року заяви за №№ 2015/631, 2015/632, 2015/633, 21 жовтня 2015 року заява за № 2015/643 26 жовтня 2015 року заява за № 2015/651 щодо вчинення дій з підготовки висновків про повернення коштів з бюджету та подання цих висновків до виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Підставами для подання зазначених вище заяв до Одеської митниці слугували судові рішення, що набрали законної сили у справах № № 815/3328/15, 815/3608/15, 815/3456/15, 815/3329/15, 815/3029/15, якими скасовані підстави, за якими ТОВ «Таламус Лтд» сплатило на поточний рахунок Одеської митниці в якості грошової застави відповідно суми 107167,10 грн, 7273,06 грн., 138455,27 грн., 108915,23 грн. та 102543,44 грн. Листами № 3316/10/15-70-25-01 від 29.10.2015 року та № 3485/10/15-70-25 від 11.11.2015 року Одеська митниця відповіла на заяви ТОВ «Таламус Лтд», зазначивши що питання щодо повернення надмірно сплачених коштів на даний час не може бути розглянуто, пославшись при цьому на відсутність підпису головного бухгалтера ТОВ «Таламус Лтд» на цих заявах та на відсутність розяснення ДФС. 05 листопада 2015 року ТОВ «Таламус Лтд» з супровідним листом № 2015/677 надало Одеській митниці заяви за №№ 2015/631, 215/632, 215/633 від 12.10.2015 р., а також заяву № 2015/643 від 20.10.2015 року та заяву № 2015/651 від 26.10.2015 р. за підписами керівника та головного бухгалтера. Як зазначає позивач, на час звернення ТОВ «Таламус Лтд» з позовною заявою Одеська митниця в порушення строків, визначених п. 43.5. статті 43 Податкового кодексу України, не підготувала висновки про повернення вказаних вище сум коштів з відповідного бюджету та не подала їх для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, чим перешкоджає поновленню майнових прав ТОВ «ТАЛАМУС Лтд», порушених рішеннями Одеської митниці, що скасовані судовими рішеннями по справах №№ 815/3328/15, 815/3608/15, 815/3456/15, 815/3329/15 та 815/3029/15, а відтак, позивач просить суд зобов'язати відповідача - Одеську митницю скласти висновки про повернення ТОВ «Таламус Лтд» з державного бюджету грошових коштів 107167,10 грн., 7273,06 грн, 138455,27 грн., 108915,23 грн. та 102543,44 грн відповідно до судових рішень у справах №№ 815/3328/15, 815/3608/15, 815/3456/15, 815/3329/15 та 815/3029/15, що набрали законної сили, та подати їх до Головного управління ДКСУ в Одеській області, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Представник третьої особи у судове засідання 21.12.2015 року зявився, Представник відповідача не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Враховуючи вищезазначене, на підставі ч.6 ст. 128 КАС України суд вирішив розглянути справу в порядку письмового провадження.

Вислухавши пояснення сторін у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що у задоволені позовних вимог ТОВ «ТАЛАМУС ЛТД» необхідно відмовити повністю з наступних підстав.

Як встановлено судом, Товариство з обмеженою відповідальністю «Таламус ЛТД» звернулося до Одеської митниці з викладеними у довільній формі заявами, від 15 жовтня 2015 року заяви за №№ 2015/631, 2015/632, 2015/633, 21 жовтня 2015 року заява за № 2015/643 26 жовтня 2015 року заява за № 2015/651 щодо вчинення дій з підготовки висновків про повернення коштів з бюджету та подання цих висновків до виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Підставами для подання зазначених вище заяв до Одеської митниці слугували судові рішення, що набрали законної сили у справах № № 815/3328/15, 815/3608/15, 815/3456/15, 815/3329/15, 815/3029/15, якими скасовані підстави, за якими ТОВ «Таламус Лтд» сплатило на поточний рахунок Одеської митниці в якості грошової застави відповідно суми 107167,10 грн, 7273,06 грн., 138455,27 грн., 108915,23 грн. та 102543,44 грн. Листами № 3316/10/15-70-25-01 від 29.10.2015 року та № 3485/10/15-70-25 від 11.11.2015 року Одеська митниця відповіла на заяви ТОВ «Таламус Лтд», зазначивши що питання щодо повернення надмірно сплачених коштів на даний час не може бути розглянуто, пославшись при цьому на відсутність підпису головного бухгалтера ТОВ «Таламус Лтд» на цих заявах та на відсутність розяснення ДФС. 05 листопада 2015 року ТОВ «Таламус Лтд» з супровідним листом № 2015/677 надало Одеській митниці заяви за №№ 2015/631, 215/632, 215/633 від 12.10.2015 р., а також заяву № 2015/643 від 20.10.2015 року та заяву № 2015/651 від 26.10.2015 р. за підписами керівника та головного бухгалтера. Як зазначає позивач, на час звернення ТОВ «Таламус Лтд» з позовною заявою Одеська митниця в порушення строків, визначених п. 43.5. статті 43 Податкового кодексу України, не підготувала висновки про повернення вказаних вище сум коштів з відповідного бюджету та не подала їх для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, чим перешкоджає поновленню майнових прав ТОВ «ТАЛАМУС Лтд», порушених рішеннями Одеської митниці, що скасовані судовими рішеннями по справах №№ 815/3328/15, 815/3608/15, 815/3456/15, 815/3329/15 та 815/3029/15, а відтак, позивач просить суд зобов'язати відповідача - Одеську митницю скласти висновки про повернення ТОВ «Таламус Лтд» з державного бюджету грошових коштів 107167,10 грн., 7273,06 грн, 138455,27 грн., 108915,23 грн. та 102543,44 грн відповідно до судових рішень у справах №№ 815/3328/15, 815/3608/15, 815/3456/15, 815/3329/15 та 815/3029/15, що набрали законної сили, та подати їх до Головного управління ДКСУ в Одеській області, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до статті 301 Митного кодексу України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України. Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів.

Згідно зі статтею 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються органом державної податкової служби на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові Державного казначейства України.

На підставі отриманого висновку орган Державного казначейства України протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому Державним казначейством України.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі Державному казначейству України для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2005 року №1093 встановлено, що митні та інші платежі, які вносяться до/або під час митного оформлення, переводяться на розрахунково-касове обслуговування через органи Державного казначейства.

Спільним наказом Міністерства фінансів України та Державної митної служби від 24 січня 2006 року № 25/44 затверджений Порядок розрахунково-касового обслуговування через органи Державного казначейства України митних та інших платежів, які вносяться до/або під час митного оформлення (далі - Порядок № 25/44).

У відповідності до розділу 2 Порядку № 25/44 передбачено, що для обліку коштів у національній валюті, що надходять до митних органів для забезпечення виконання платниками обов'язків щодо сплати митних та інших платежів, а також виконання завдань, покладених на митну службу України, в органах Державного казначейства України застосовуються рахунки відповідно до Плану рахунків бухгалтерського обліку виконання державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Державного казначейства України від 28 листопада 2000 року № 119, за балансовим рахунком 3734 "Депозитні рахунки органів стягнення", призначенням якого є "облік руху митних та інших платежів, які сплачуються до/або під час митного оформлення на рахунки органів стягнення". Для зарахування коштів, що вносяться платниками та громадянами до/або під час митного оформлення товарів, на балансі Головного управління Державного казначейства України у місті Києві відкриваються депозитні рахунки 3734 на ім'я митних органів.

Згідно з розділом 3 Порядку № 25/44 сплата коштів у національній валюті, призначених для забезпечення справляння митних та інших платежів, здійснюється платниками до/або під час митного оформлення товарів з рахунків, відкритих ними в банках, у вигляді передплати та/або доплати, а також готівкою через банки на депозитні рахунки 3734, відкриті на ім'я митних органів в ГУДКУ у місті Києві.

Пунктом 3.3 Порядку № 25/44 визначено, що кошти, що надійшли на депозитні рахунки 3734 митних органів згідно з цим Порядком, перераховуються митними органами виключно для здійснення таких операцій: зарахування до відповідних бюджетів України; повернення платникам помилково та/або надміру сплачених коштів.

Розпорядження коштами, що обліковуються на депозитних рахунках 3734 митних органів згідно з цим Порядком, здійснюється виключно на підставі платіжних доручень, що оформлені митними органами в установленому порядку.

Порядок перерахування до Державного бюджету України митних платежів митними органами відбувається після заповнення митної декларації у відповідності до Інструкції про порядок її заповнення, затверджений наказом Державної митної служби України № 307 від 09 липня 1997 року.

Інформацію про податки і збори в митну декларацію вносить працівник митного органу шляхом внесення ним у графу С номерного штампу "Сплачено" з обов'язковим підписом посадової особи відділу митних платежів, що здійснює списання сум податків та зборів за цією ВМД.

З наведеного слідує, що про наявність права повернення надмірно сплачених сум митних зборів, свідчать належним чином оформлені остаточні ВМД, у графі 40 яких є посилання на тимчасову ВМД та у графі 47 у розділі способу платежу (СП) наведено код 42 (повернення надмірно сплачених сум митних зборів), та зазначено вид збору та суму, що підлягає поверненню. Правильність остаточної сплати підтверджено штемпелем з кодом СП 32 "Сплачено" у кожній митній декларації.

Вищезазначеними нормами передбачений чіткий механізм взаємодії платника податків та митного органу з приводу урегулювання питань, які пов'язані із поверненням помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань.

Щодо позовних вимог про зобовязання Одеської митниці вчинити дії, а саме, скласти висновки про повернення ТОВ «Таламус Лтд» з державного бюджету грошових коштів 107167,10 грн., 7273,06 грн, 138455,27 грн., 108915,23 грн. та 102543,44 грн відповідно до судових рішень у справах №№ 815/3328/15, 815/3608/15, 815/3456/15, 815/3329/15 та 815/3029/15, що набрали законної сили, та подати їх до Головного управління ДКСУ в Одеській області, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.повернення надмірно сплачених позивачу митних платежів та направити його разом з іншими передбаченими законодавством документами, то такі вимоги не підлягають задоволенню, оскільки з огляду на положення КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які Конституцією України віднесені до компетенції цього органу державної влади, відтак, позивач обрав не передбачений чинним законодавством спосіб захисту порушеного права та інтересу, а відтак застосування такого способу захисту, може призвести до порушення приписів ст. 19 Конституції України.

Окрім того, суд зазначає, що у заяві від 12.10.2015 №2015/633 про повернення митних платежів у розмірі 138 455,27 грн заявник посилається на судові рішення у справі| № 815/3456/15, якими, зокрема, скасовано рішення про коригування митниці вартості товарів від 11.06.2015 № 500060006/2015/000013/1. Проте, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27.10.2015 № К/800/44857/15 зупинено виконання постанов суду першої та апеляційної інстанції у справі № 815/3456/15 до закінчення касаційного провадження у справі. У заяві від 26.10.2015 №2015/651 про повернення митних платежів у розмірі 102 543,44 грн заявник посилається на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22.07.2015 у справі № 815/3029/15, якою скасовано рішення про коригування митної вартості товарів від 19.05.2015 № 500060006/2015/000006/1. Проте, ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2015 р. відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Одеської митниці Державної фіскальної служби на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2015 року по справі №815/3029/15 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Таламус ЛТД» до Одеської митниці Державної фіскальної служби, державного інспектора Одеської митниці Державної фіскальної служби ОСОБА_1 про визнання нечинними та скасування рішень, та зобовязання вчинити певні дії (Згідно інформації компютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду»). Відтак, судом встановлено, що на момент розгляду цієї адміністративної справи рішення в адміністративних справах № 815/3456/15, № 815/3456/15, № 815/3029/15 не набрали законної сили.

Усі доводи позивача та його представника суд вважає безпідставними та необґрунтованими. При цьому, слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації.

З аналізу вказаної правової норми випливає, що рішення, дії чи бездіяльність субєкта владних повноважень повинні бути прийняті чи здійснені в межах компетенції відповідного органу та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, не порушувати інтересів держави, прав та інтересів фізичних та юридичних осіб, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), відповідати вимогам діючого законодавства.

Встановлення невідповідності діяльності субєкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову, однак лише за умови, що встановлено порушення прав, свобод та інтересів позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 70 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З урахуванням зазначеного, на підставі встановлених в судовому засіданні фактів та обставин, враховуючи, що мотивація та докази, наведені представником позивача, не дають адміністративному суду підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію відповідачів, та останніми доведено суду обставини, на яких ґрунтуються прийнятті оскаржувані рішення, відтак, позовні вимоги ТОВ «ТАЛАМУС ЛТД» не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 159 - 163, 167, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ТОВ «ТАЛАМУС ЛТД» до Одеської митниці ДФС, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України про зобовязання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо рішення було прийняте у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії такого рішення. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили у відповідності зі статтею 254 КАС України.

Суддя О.М. Тарасишина