Справа № 544/255/15-а
Суддя: Сімонова С. Г.
Дата ухвалення: 2015-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 544/255/15-а
ПОСТАНОВА

іменем України

12 травня 2015 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Сімонової С.Г.

за участі секретаря Пірогова В.Г.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора відділення ДАІ з обслуговування Вишгородського району, підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в Київській області, ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення ПС2 № 350511 від 23.01.2015,

У С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 06 лютого 2015 року звернувся до суду із адміністративним позовом до інспектора відділення ДАІ з обслуговування Вишгородського району, підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в Київській області, ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову останнього про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 350511 від 23.01.2015. У обґрунтування заявлених вимог зазначив, що вважає дії відповідача протиправними та незаконними, тому просить задовольнити адміністративний позов у заявлений ним спосіб.

Позивач у судове засідання не зявився, надіславши заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно приписів ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями п.1 ч. 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктами владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Як передбачено приписами ч. 2 ст. 19 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Якщо така особа не має місця проживання (перебування, знаходження) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. 3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року).

Нормами ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскаржень рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП - орган ( посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати : чи було вчинено правопорушення ( об'єктивна сторона), чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо.

Як передбачено ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті передбачено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Судом установлено, що 23 січня 2015 року інспектором відділення ДАІ з обслуговування Вишгородського району, підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в Київській області, ОСОБА_2 було складено протокол про порушення ОСОБА_1 ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУАП) та прийнято постанову серії ПС2 № 350511 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп.

Відповідачем не з'ясовано всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, не подано до суду доказів та не зазначено обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення ОСОБА_1, викладені останнім в адміністративному позові, які б дозволили вказати на достовірність обставин, викладених в протоколі та постанові про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, а тому спростувати пояснення позивача немає можливості, і будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія, оскільки наявні в справі докази, зокрема, постанова не дає підстав для висновку про скоєння ОСОБА_1, правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

При цьому, незважаючи на заперечення ОСОБА_1, відповідач як суб'єкт владних повноважень мав би, використовуючи свої повноваження, зібрати докази, які підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати свідчення позивача, однак такі докази відсутні.

Разом з тим, інспектором відділення ДАІ з обслуговування Вишгородського району, підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в Київській області, ОСОБА_2, навіть не було вжито заходів для встановлення свідків, які б могли підтвердити обставини викладені у протоколі про вчинення правопорушення, хоча об'єктивно, останній мав таку можливість з урахуванням місця та часу даної події.

Таким чином, судом не встановлено з яких міркувань виходив відповідач, оцінюючи зміст адміністративного правопорушення та на підставі яких прийшов до висновків і виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, піддавши позивача адміністративному стягненню. Крім того, слід зазначити, що відповідно до вимог чинного адміністративного судочинства, зокрема ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, тобто на відповідача. Інспектором відділення ДАІ з обслуговування Вишгородського району, підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в Київській області, ОСОБА_2 не було надано суду відповідних доказів які б підтверджували правомірність його дій.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 у частині визнання дій відповідача протиправними та скасування постанови ПС2 № 350511 від 23.01.2015 інспектора відділення ДАІ з обслуговування Вишгородського району, підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в Київській області, ОСОБА_2 знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому адміністративний позов в даній частині підлягає задоволенню, постанова серії ПС2 № 350511 від 23.01.2015 скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення щодо позивача закриттю за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Відповідно приписів ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате, зокрема, за обставини відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приписами пункту 3 частини 3 статті 17 КАС України, встановлено, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про накладення адміністративних стягнень.

Тому в задоволенні позовних вимог у частині притягнення відповідача ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності необхідно відмовити.

На підставі ст. ст. 7-14, 18, 143, 158, 160, 161, 162, 163, КАСУ, ст. 33, ч. 1 ст. 122, ст.ст. 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора відділення ДАІ з обслуговування Вишгородського району підпорядковане УДАІ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення ПС2 № 350511 від 23.01.2015 задовольнити частково.

Визнати протиправною і скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 350511 від 23.01.2015 інспектора відділення ДАІ з обслуговування Вишгородського району підпорядковане УДАІ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн 00 коп на громадянина ОСОБА_1 і справу закрити.

У іншій частині позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили в порядку, установленому ст. 254 КАС України, після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий: