Справа № 296/7842/13-а
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2015-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2015 року м. Київ К/800/7109/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Малиніна В.В.,

Швеця В.В.,

провівши попередній розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Виконавчого комітету Житомирської міської ради про визнання дій протиправними за касаційною скаргою Виконавчого комітету Житомирської міської Ради на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 14 листопада 2013 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2013 року позивачі звернулися до суду з адміністративним позовом про поновлення строку для подачі позову, визнання протиправними дій відповідача та визнання нечинним рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 23.07.2008р. №537 "Про формування фонду житла для тимчасового проживання громадян" в частині включення до фонду житла для тимчасового проживання громадян квартири АДРЕСА_1.

Постановою Корольовського районного суду м.Житомира від 14 листопада 2013 року визнано поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду. Позов задоволено. Визнано протиправними дії Виконавчого комітету Житомирської міської ради щодо включення до фонду житла для тимчасового проживання квартири АДРЕСА_1. Визнано нечинним рішення Виконавчого комітету Житомирської міської ради від 23.07.2008р. № 537 в частині включення до фонду житла для тимчасового проживання квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2014 року постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Відповідач, Виконавчий комітет Житомирської міської Ради не погодився з постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 14 листопада 2013 року та ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2014 року і звернулось до суду з касаційною скаргою, в який просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, суд, в межах ст. 220 КАС України, прийшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлені наступні обставини.

Позивачі з 2006 року перебувають у зареєстрованому шлюбі.

Позивач ОСОБА_4 з 22 жовтня 1984 року по теперішній час працює на посаді лікаря-педіатра в Житомирській дитячій міській лікарні та перебуває в черзі на отримання житла, позивач ОСОБА_5 працювала в Житомирській обласній лікарні з січня 1992 року по листопад 2002 року та перебуває в черзі на позачергове отримання житла, в зв'язку з відсутністю власного житла та потребую поліпшення житлових умов.

Позивачі проживали в гуртожитку дитячої лікарні по АДРЕСА_2, де займали одну кімнату площею 11,00 кв.м. У зв'язку з відсутністю житла в порядку поліпшення житлових умов у травні 2008 року відповідач надав їм для проживання квартиру АДРЕСА_1 терміном на 1 рік без реєстрації місця проживання, але з умовою оплати комунальних послуг. Позивачі були вселені у вказану квартиру на підставі листа відповідача №18/3134 від 15.05.2008 року на ім'я начальника КВЖРЕП №10.

Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 03.11.2011 року №666 позивачам надано дозвіл на реєстрацію місця проживання у вказаній квартирі терміном на три роки. На підставі зазначеного рішення позивачі 23.12.2011 року були зареєстровані у квартирі до 23.12.2014 року.

Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради №111 від 20.03.2013 року продовжено строк проживання позивачам у житловому приміщенні з фонду житла для тимчасового проживання, а саме у квартирі АДРЕСА_1 терміном на один рік. З цього рішення позивачі дізналися, що квартира включена до фонду житла для тимчасового проживання громадян, що порушує їх житлові права.

Факт постійного проживання у вказаному житловому приміщенні з травня 2008 року підтверджується квитанціями про оплату житлово-комунальних послуг, медичним картками, перебуванням на квартирному обліку та листуванням за цією адресою.

Відповідно до довідки відділу по обліку та розподілу жилої площі виконавчого комітету Житомирської міської ради №1 від 24.03.2011 року ОСОБА_4 перебуває на кооперативному обліку у міськвиконкомі в загальній черзі № 736 з 26.08.1985 року, в списку першочергового одержання житла № 1379 з 18.03.1992 року. Згідно довідки №134 від 24.03.2011 року ОСОБА_4 перебуває на квартирному обліку у міськвиконкомі у загальній черзі за № 2151 з 18.03.1992 року сім'єю у складі двох осіб. ОСОБА_5 перебуває на квартирному обліку у міськвиконкому в списку позачергового одержання житла за № 333 з 15.09.1993 року, що підтверджується довідкою відділу по обліку та розподілу жилої площі виконавчого комітету Житомирської міської ради № 173 від 04.06.2013 року .

Відповідно до довідки Комунального підприємства Житомирського обласного міжміського бюро технічній інвентаризації №820 від 02.08.2012 року зареєстрованих будинків або їх частин на ім'я позивачів не значиться.

Позивачі вселились в спірну квартиру з дозволу відповідача на законних підставах та постійно проживають у квартирі з травня 2008 року по теперішній час, сплачують комунальні послуги та квартирну плату, здійснюють поточний ремонт, отримують поштову кореспонденцію, користуються медичною допомогою за зазначеною адресою, що підтверджується довідкою ТОВ КК КомЕнерго-Житомир від 09.08.2013 року №180, квитанціями про оплату комунальних послуг та квартирної плати, медичними картками тощо. Зазначені обставини не оспорюються представником відповідача.

Спірна квартира не була віднесена до маневрового відселенського фонду міста згідно рішення відповідача №174 від 13.03.1986 р., оскільки діючим на момент вселення позивачів до квартири законодавством маневровий переселенський фонд не був передбачений.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправними дій та скасування рішення відповідача щодо включення до фонду житла для тимчасового проживання громадян кімнати, в якій мешкала позивачка, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що до фондів вказаного житла можуть бути включені тільки вільні житлові приміщення.

З таким висновком погоджується і колегія суддів Вищого адміністративного суду України, на підставі наступного.

Відповідно до пункту 4 Порядку формування фондів житла для тимчасового проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2004 року № 422, фонди житла для тимчасового проживання формуються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, Київською і Севастопольською міськдержадміністраціями шляхом: будівництва нового житла; реконструкції існуючих ових будинків та гуртожитків, а також переобладнання нежитлових будинків у житлові;

передачі житла у комунальну власність; придбання житла.

До фондів житла для тимчасового проживання можуть бути включені тільки вільні житлові приміщення.

Орган, який прийняв рішення про формування фонду житла для тимчасового проживання, веде облік житлових приміщень цього фонду за формою, встановленою Держжитлокомунгоспом.

Житлові приміщення виключаються з фондів житла для тимчасового проживання, якщо відпала потреба в такому їх використанні, а також у разі виключення їх в установленому порядку з числа житлових.

Прийняте виконавчим комітетом Житомирської міської ради рішення №537 від 23.07.2008 року "Про формування фонду житла для тимчасового проживання громадян" може стосуватись лише вільних житлових приміщень.

На час створення фонду житла для тимчасового проживання на підставі рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради №537 від 23.07.2008 року "Про формування фонду житла для тимчасового проживання громадян" квартира АДРЕСА_1 не була вільною, тому підстави для її віднесення до житлових приміщень, з яких формується фонд житла для тимчасового проживання , відсутні.

Згідно ст.47 Конституції України, ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Вимогами ст.22 Конституції України закріплено, що при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Також ст.58 Конституції України закріплено, що Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

З урахуванням викладеного, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що прийняте Виконавчим комітетом Житомирської міської ради рішення № 537 від 23.07.2008 року "Про формування фонду житла для тимчасового проживання громадян" в частині про віднесення квартири АДРЕСА_1 до фонду житла для тимчасового проживання громадян, суперечить вимогам діючого законодавства.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що суди першої та апеляційної інстанції правильно встановили обставини справи, повно дослідили докази по справі та ухвалили рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи викладені в касаційній скарзі не спростовують висновків суду першої та апеляційної інстанції, тому підстави для скасування або зміни рішень відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 220 - 1, 223, 224, 231 КАС України, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Виконавчого комітету Житомирської міської Ради залишити без задоволення, а постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 14 листопада 2013 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ф. Ситников

В.В. Малинін

В.В. Швець