Справа № 759/15723/15-а
Суддя: Коваль О. А.
Дата ухвалення: 2015-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

пр. № 2-а/759/385/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Коваль О.А. при секретарі Ярмощук К.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної служби Управління патрульної служби Міністерства Внутрішніх Справ у м. Києві ОСОБА_2, Управління патрульної служби Міністерства Внутрішніх Справ у м. Києві про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по адміністративній справі,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора патрульної служби Управління патрульної служби Міністерства Внутрішніх Справ у м. Києві ОСОБА_2, Управління патрульної служби Міністерства Внутрішніх Справ у м. Києві про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по адміністративній справі. Обгрунтовуючи вимоги тим, що 25.09.2015 року інспектором ПС УПС МВС у м. Києві ОСОБА_2 було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПСЗ № 081601, якою на нього було накладено адміністративний штраф у розмірі 255 грн. за те, що 25.09.2015 року об 15-50 год., керуючи автомобілем «Шкода», державний номер НОМЕР_1, по пр. Перемоги в м.Києві не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 (зупинка заборонена), чим порушив п. 15.9 ПДР України, тоді як 25.09.2015 року керуючи вказаним автомобілем, рухаючись по пр. Перемоги в бік станції метро Житомирська, йому стало зле, різко погіршилося сомопочуття, з»явився різкий біль в області сердця, автомобіль на ходу заглох, а тому після вже перенесеного раніше інфаркту міакарда, він був вимушений зупинити автомобіль біля краю проїздної частини. Після чого дістав з багажнику відповідний червоний трикутник та встановив його за своїх автомобілем, як аварійний знак, а сам пішов до аптеки Фармація № 75 за адресою: м.Київ, пр. Перемоги, 104, щоб виміряти тиск та скористатися стаціонарним телефоном. Коли виїшов із аптеки, то побачив біля його машини патрульний автомобіль та поліцейських, які йому не представилися, не вислухали його пояснень, пішов до свого автомобіля складати протокол про адміністративне правопорушення. З огляду на вказане, та на те, що працівниками патрульної служби не було роз»яснено йому його прав, переписано його персональні дані до власного блокноту, в порушення Закону України «Про захист персональних даних», ненадано доказів порушення ним ПДР України, справу про адміністративне правопорушення розглянуто без його присутності, позивач вважає винесену постанову у справі про адміністративне правопорушення незаконною, а тому просить її скасувати, провадження по адміністративній справі стосовно нього закрити.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, зазначаючи, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ПСЗ № 081601, якою на нього було накладено адміністративний штраф у розмірі 255 грн. є незаконною, оскільки при постановленні такої інспектором ПС УПС МВС у м. Києві не було враховано його пояснення щодо ситуації, яка мала місце в дійсності того дня, не враховано, що зазначені інспектором порушення були викликані його поганим самопочуттям та неможливісттю іншим чином діяти в тій ситуації, а ніж зупинити автомобіль та звернутися за допомогою сторонніх осіб, зокрема до працівників аптеки, що ним були вчинені всі можливі дії щодо належного сповіщення інших учасників дорожнього руху про вимушену зупинку його автомобіля на вказаному раніше участку дороги, що такі його дії відповідають п. 1.10, 15.14, 9.9а ПДР, оскільки були вимушеними з огляду на погіршення стану його самопочуття.

Відповідачі в судове засідання не з»явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили, а тому суд вважає за можливе розглядати справу у їх відсутність, за наявними у справі доказами.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

25.09.2015 року інспектором ПС Управління ПС лейтенантом міліції ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП2№ 339301 та винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС 3 № 081601, згідно яких ОСОБА_1 25.09.2015 року о 16-05 год. на пр. Перемоги, 104 в м.Києві керуючи автомобілем марки «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_2 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», здійснив зупинку (стоянку) в зоні дії знаку. На підставі постанови в справі про адміністративне правопорушення на позивача накладено штраф в розмірі 255 грн.

Не погоджуючись з рішенням інспектора, в протоколі про адміністративне правопорушення позивачем було зроблено запис про те, що він не погоджується із вказаним порушенням ПДР, зазначаючи, що автомобіль заглох, він поставив відповідний аварійний знак, пояснення на окремому листку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як зазначено у ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно положень ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до п.п. 3.9, 3.12, 3.13, 6.3. Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України №950 від 04.10.2013 року, при складанні протоколу зазначаються, зокрема, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Особі, стосовно якої складається протокол, пропонується надати по суті вчиненого адміністративного правопорушення письмове пояснення, яке підписується зазначеною особою. Пояснення може додаватися до протоколу окремо, про що робиться запис у протоколі. У постанові зазначаються: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дата розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; нормативний акт, який передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. У постанові вказуються обставини і суть правопорушення, установлені при розгляді матеріалів адміністративної справи; частина та номер статті КУпАП, які передбачають відповідальність за це адміністративне правопорушення. Після слова "ПОСТАНОВИВ" уповноважена посадова особа ОВС з урахуванням та зазначенням обставин, що пом'якшують (стаття 34 КУпАП) чи обтяжують (стаття 35 КУпАП) відповідальність за адміністративне правопорушення, зазначає прийняте у справі рішення.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначених законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтуються висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, з метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

В розумінні ст. 251 КУпАП пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності є доказами, тоді як в постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не надано жодної оцінки такому доказу, зокрема тим запереченням, які висловлював ОСОБА_1 під час складання протоколу та постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, згідно п. 15.1 Правил дорожнього руху України, зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

За змістом п. 1.10 Правил дорожнього руху України, зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо); стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов'язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення та постанови у справі про адміністративне правопорушення вбачається, що в порушення наведених норм чинного законодавства України в протоколі та постанові не зазначено належним чином, в чому полягає суть адміністративного правопорушення.

Так, у вказаних документах зазначено, що позивач не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 Зупинка заборонена, здійснив зупинку (стоянку) в зоні дії знаку, однак за змістом ПДР України стоянка та зупинка є різними взаємовиключними поняттями, тож позивач міг порушити або правила зупинки, або правила стоянки, коли у протоколі та постані зазначено і одне і інше, тож відсутній належний опис обставин встановлених при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ч.1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тоді як, сторона відповідачів в судове засідання не з»явилася, доказів правомірності постанови у справі про адміністративне правопорушення винесеної стосовно ОСОБА_1, якого притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.1 ст. 122 КУпАП, суду надано так і не було.

Натомість позивач в підтвердженні своїх доводів надав суду витяг медичного висновку Поліклініки № 2 згідно якого вбачаються існування змін міакарда в передньоперегородній області лівого желудочка ОСОБА_1, який пояснював суду, що саме із-за поганого самопочуття 25.09.2015 року о 16-05 год. керуючи автомобілем марки «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_2 на пр. Перемоги, 104 в м.Києві він був вимушений здійснити вимушену зупинку та звернутися за домомогою стороніх осіб, а саме працівників аптеки, яка знаходилася поруч від місця вимушеної зупинки.

Так, п. 1.10. Правил дорожнього руху передбачає визначення термінів, що наведені у цих Правилах: серед яких вимушена зупинка це припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

Пункт 15.14 Правил дорожнього руху передбачає, що у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити діяти згідно з вимогами пунктів 9.9 9.11 цих Правил.

Згідно п. 9.1. Правил дорожнього руху попереджувальними сигналами є: а) сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою;б) звукові сигнали;г) увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби;ґ) увімкнення аварійної сигналізації, сигналів гальмування, ліхтаря заднього ходу, розпізнавального знака автопоїзда;д) увімкнення проблискового маячка оранжевого кольору.

Аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена:а) у разі вимушеної зупинки на дорозі;б) у разі зупинки на вимогу працівника міліції або внаслідок засліплення водія світлом фар;в) на механічному транспортному засобі, що рухається з технічними несправностями, якщо такий рух не заборонено цими Правилами;г) на механічному транспортному засобі, що буксирується; ґ) на механічному ранспортному засобі, позначеному розпізнавальним знаком.

Разом з увімкненням аварійної світлової сигналізації слід установитизнак аварійної зупинкиабо миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу в населених пунктах і 40 м поза ними, у разі:а) скоєння дорожньо-транспортної пригоди;б) вимушеної зупинки в місцях з обмеженою оглядовістю дороги хоча б в одному напрямку менше 100 м.

Отже, із наданих пояснень позивачем, які жодним чином не спростовані відповідачем, ОСОБА_1 вжив всих необхідних та передбачених нормами ПДР засобів, щодо попередження, що забезпечує безпеку дорожнього руху при виниклій необхідності вимушеної зупинки, що також не будо належним чином проаналізовано відповідачем та враховано при складанні протоколу у справі про адміністративне правопорушення та при накладенні адміністративного стягнення.

За таких обставин, суд не вбачає всебічності, повноти та об'єктивності при дослідженні всіх обставин справи та вирішенні її у точній відповідності з законом, вбачається формальний підхід до вирішення вказаного питання, з огляду на, що постанову серії ПСЗ № 081601 від 25.09.2015 року в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 122 КпАП України відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 225 грн. слід визнати протиправною та скасувати її.

Згідно ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову зокрема про визнання протиправними рішення суб`єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання недійсним рішення чи окремих його положень.

Тоді як, позивач окрім іншого, зокрема щодо визнання протиправності та скасування вказаної постанови просить вирішити питання закриття адміністративного провадження стосовно нього, тоді як таке питання не може бути вирешено в даному судовому провадженні, оскільки таке розглядається в порядку не КУпАП, а КАС України, з огляду на що, враховуючи при цьому і компетентність вирішення вказаного питання, в цій частині позов задоволенню не підлягає. Таким чином, суд оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково.

Керуючись ст. 11, 69, 70, 71, 128, 160-163, 167, 171-2 КАС України, ст. 251, 256, 258, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову серії ПСЗ № 081601 від 25.09.2015 року в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 122 КпАП України відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 225 грн. визнати протиправною та скасувати її.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: