Справа № 814/3538/15
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв
22 грудня 2015 року Справа № 814/3538/15
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т.О., за участю секретаря судового засідання Ополинського О.В., пр. позивача ОСОБА_1 , відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , пр. відповідача ОСОБА_4 , прокурора Бескровного М.О. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомВійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

доОСОБА_2 , АДРЕСА_2 ОСОБА_3 , АДРЕСА_3

простягнення коштів в сумі 54883999,14 грн.,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, військова частина НОМЕР_1 , звернувся до суду з позовом до відповідачів, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про стягнення коштів у сумі 54883999,14 грн.
22.12.2015р. позивач надав заяву про зміну позовних вимог, просив стягнути у порядку солідарної відповідальності з громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь держави в особі військової частини НОМЕР_1 завдані державі збитки на загальну суму 6046264,55 грн.
Відповідно до статті 137 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приймає заяву про зміну позовних вимог та розглядає справу з урахуванням змінених позовних вимог.
Відповідачі в судовому засіданні позов ( з урахуванням заяви про зміну позовних вимог) визнали повністю.
Заслухав пояснення сторін, дослідив матеріали справи, суд дійшов висновку:
У період з 12.12.1990р. по 16.09.2005р. ОСОБА_3 проходив військову службу на посаді командира військової частини НОМЕР_1 .
У період з 15.07.1996р. по 13.10.2006р. ОСОБА_2 проходив військову службу на посаді техніка-начальника сховища відділу зберігання (пального і мастильних матеріалів) військової частини НОМЕР_1 .
У 2005 році у військовій частині НОМЕР_1 виникла дебіторська заборгованість на загальну суму 6046264,55 грн., в зв`язку з передачею військовою частиною НОМЕР_1 до ТОВ «Гросит» пального для освіження, що підтверджується актом документальної перевірки окремих питань фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 від 05.08.2005 року № 794, і актом додаткової документальної ревізії фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 від 24.09.2005 року № 1144.
Військовою прокуратурою Південного регіону порушена кримінальна справа № 007 по факту заволодіння у період з грудня 2002 року по березень 2005 року командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_3 разом зі старшим прапорщиком ОСОБА_2 пально-мастильними матеріалами та коштами на загальну суму 6046264,55 грн.
Постановою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 25.07.2013 кримінальну справу відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_2 закрито на підставі Закону України «Про амністію» від 12.12.2008 року, цивільний позов військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення з них завданих злочином збитків у сумі 10022984,59 грн. залишено без розгляду.
На підставі постанови від 25.07.2013 року командиром військової частини НОМЕР_1 було видано наказ від 14.08.2013 року № 158 «Про створення комісії з оцінки збитків, які завдано Державі внаслідок втрати державного майна через недбале ставлення до військової служби полковником ОСОБА_3 та прапорщиком ОСОБА_2 ». Комісією проведено оцінку збитків, складено акти № 1-6 від 16.08.2013 року, які пройшли рецензування відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» від 12.07.2013 року № 2658-ІІІ та Методики оцінки майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2003 року № 1891.
11.12.2008 року командиром військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ № 312 «Про внесення нестачі дизельного палива в кількості 3651806 кг. на суму 6046264,55 грн. в книгу нестач військової частини НОМЕР_1 », згідно якого в книгу обліку нестач військової частини НОМЕР_1 від 2008 року № 110 було внесено нестачу дизельного палива (01.01.2012 вказану нестачу перенесено в книгу обліку нестач від 2012 року № 128, 01.01.2014- перенесено в книгу обліку нестач від 2014 року № 188, в подальшому дані про стан обліку нестачі дизельного палива в бухгалтерському обліку не змінювались).
Відповідно до статті 26 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, згідно якої військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Згідно з п. 2,13,16,31 постанови Верховної ради України «Про затвердження Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі» № 243/95ВР від 23.06.1995 відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів (далі - військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.
Військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, у разі:
недостачі, а також знищення або псування військового майна, переданого їм під звіт для зберігання, перевезення, використання чи для іншої мети.
Розмір заподіяної державі шкоди визначається за фактичними втратами на підставі даних обліку виходячи з вільних оптово-роздрібних чи договірних цін, що діють на період розгляду питання про матеріальну відповідальність, а в разі відсутності таких даних - за цінами, що обчислюються в порядку, який визначається Міністерством економіки України.
У разі звільнення у запас або у відставку чи вибуття із військової частини винної особи (винних осіб) до прийняття рішення про стягнення з неї заподіяної шкоди командир (начальник) військової частини у порядку, встановленому чинним законодавством, подає цивільний позов до суду на суму заподіяної цією особою шкоди.
За приписами статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.
Оскільки вищезазначеними нормами права передбачено відшкодування шкоди, а не збитків, суд вважає за необхідно стягнути з відповідачів саме шкоду.
Відповідно до ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи і ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно ч. 3 статті 112 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову.
Таким чином, позов підлягає задоволенню.
Судові витрати по справі відсутні.
Керуючись статтями 11, 71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь держави в особі військової частини НОМЕР_1 шкоду в сумі 6046264,55 грн. (шість мільйонів сорок шість тисяч двісті шістдесят чотири гривні 55 коп.) у солідарному порядку.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Гордієнко

Повний текст постанови складено відповідно до частини 3 статті 160 КАС України та підписано суддею 28.12.2015р.