Справа № 22-а-23265/11
Суддя: Приходько К. П.
Дата ухвалення: 2011-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Категорія 90 02.11.2011
УХВАЛА

Іменем України

02 листопада 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Приходька К.П. суддів: Таргоній Д.О., Голуб С.А.

розглянула у м. Києві справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду країни в м. Василькові Київської області на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 серпня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Василькові Київської області про проведення перерахунку пенсії та виплату заборгованості,-

встановила:

У липні 2010 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що він є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС І категорії, інвалідом 2 групи внаслідок захворювання, пов'язаного із аварією на Чорнобильській АЕС, і відповідно до ст.50, ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання державної пенсії у розмірі виходячи з розміру 8 мінімальних пенсій за віком та 75% мінімальної пенсії за віком, що розраховується залежно від прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб з урахуванням раніше проведених виплат.

Оскільки, відповідачем така допомога здійснена у значно меншому розмірі, то просив суд провести відповідний перерахунок державної та додаткової пенсії з січня 2007 року по липень 2010 року включно.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 серпня 2010 року позов задоволено частково.

Визнано дії відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку та виплаті пенсії неправомірними.

Зобовязано відповідача провести перерахунок та виплату державної пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та 75% мінімальної пенсії за віком, що розраховується залежно від прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб з урахуванням раніше проведених виплат за період з 01 січня 2007 року по липень 2010 року.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в м. Василькові Київської області просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ої категорії та є інвалідом 2-ої групи внаслідок захворювання, повязаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується наявними в справі письмовими доказами.

.Встановлено, що підвищення пенсії відповідачем здійснювалось позивачу у розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тобто 5,20 грн.

Відповідно до ст.49 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

В ч.4 ст.54 цього Закону передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по другій групі інвалідності ніж 6 мінімальних пенсій за віком.

Згідно ст. 50 даного Закону особам, віднесеним до категорії І. призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю. у розмірі: інвалідам другої групи -50 процентів мінімальної пенсії за віком. Ця додаткова пенсія відповідно до положень ст. 53 цього Закону виплачується повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Тобто, відповідно до ст. ст. 39, 49, 50, 53, 54 Закону України «Про статус і соціатьний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивач має право на державну пенсію по другій групі інвалідності не нижче 6 мінімальних пенсій за віком, додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров»ю. у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком та на підвищення пенсії непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю у розмірі - одна мінімальна заробітна плата.

З урахуванням наведеного, приймаючи рішення про задоволення позову, суд обгрунтовано - виходив з положень ст. ст. 39, 49, 50, 53. ч. 4 ст. 54, ч. З ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року з наступними змінами та доповненнями та прийшов до правильного висновку про те. що позивач відповідно до вказаних нормативно-правових актів має право на одержання державної пенсії по другій групі інвалідності не нижче 8 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком та на підвищення пенсії непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю у розмірі - одна мінімальна заробітна плата.

Позивач, оспорюючи дії відповідача, вважав, що він отримує державну та додаткову /"-пенсію в розмірі, значно нижчому, ніж передбачено ч.4 ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в зв'язку з чим і звернувся до суду за захистом своїх прав. Посилався на те, що відповідачем безпідставно при нарахуванні пенсії застосовуються не норми вищевказаного закону, а підзаконні нормативні акти, якими є постанови Кабінету Міністрів України, які звужують обсяг прав в сфері пенсійного забезпечення, гарантовані йому відповідним законом.

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, з яким погоджується і колегія суддів, про порушення відповідачем норм ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з наступного.

По справі встановлено, що позивач перебуває на обліку у відповідача та є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії та інвалідом 11 групи.

Задовольняючи позов суд першої інстанції правомірно виходив з того, що діями відповідача порушено право позивача та діюче законодавство.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

Механізм обчислення вказаних пенсій передбачений постановою КМ України від 30.05.1997 року № 523 "Про затвердження нового Порядку обчислення пенсій по -інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка є чинною і положення постанови стосовно критеріїв обчислення розмірів пенсій відповідають положенням ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

КМ України 27.12.2005 року прийнята постанова № 1293 "Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка набрала чинності з 01.01.2006 року і якою передбачено підвищення пенсій по інвалідності потерпілим від Чорнобильської катастрофи і установлено тверді розміри пенсій в залежності від групи та причини інвалідності потерпілих, нижче яких не може бути мінімальний розмір пенсії, передбачений ч.4 ст. 54 вказаного Закону.

Оскільки закони України мають вищу юридичну силу над урядовими нормативними актами, то при вирішенні даного спору щодо визначення розміру пенсії та додаткової пенсії позивачів підлягають застосуванню саме положення ст.ст.50,54 Закону, а не постанова Кабінету Міністрів України.

Пунктом 28 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" внесено на 2008 рік зміни до ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за № 10-рп визнано неконституційними деякі положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік", в т.ч. п.28 розділу 2 цього Закону.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку щодо того, що позов підлягає задоволенню в межах строку позовної давності, встановленої ЦПК України (діючий на той час), тобто за три року. Разом з тим суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача здійснити нарахування позивачу з 11 серпня 2007 року не врахував, що дія ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" призупинялась,4 і лише 22 травня 2008 року рішенням Конституційного суду України № 10- рп було визнано неконституційними деякі положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік", в т.ч. п.28 розділу 2 цього Закону, а тому таке нарахування слід проводити з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 рік та з 22 травня 2008 року по липень 2010 року з урахуванням фактично виплачених сум.

Тому, враховуючи положення ст.257 ЦПК, Рішення Конституційного Суду України 10-рп від 22 травня 2008 року та межі позовних вимог, останні підлягають з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 рік та з 22 травня 2008 року по липень 2010 року з урахуванням фактично виплачених сум.

За наведених обставин, рішення суду в цій частині підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 198, 201. 205, 207 КАС України, колегія суддів. -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Василькові Київської області задовольнити частково.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 серпня 2010 року змінити, в частині періоду, за який повинен бути здійснений перерахунок та виплата різниці недоотриманої пенсії ОСОБА_2 зазначивши даний період «09липня 2007 року по 31 грудня 2007 рік та з 22 травня 2008 року по липень 2010 року з урахуванням фактично виплачених сум».

В іншій частині постанову залишити без змін.

постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий

судді