Справа № 816/4359/15
Суддя: Ф.Ф. Соколенко
Дата ухвалення: 2015-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/4359/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Соколенка Ф.Ф.,

за участю:

секретаря судового засідання Шулик Н.І.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов"язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

07 жовтня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною в частині ненарахування та несплати заробітної плати; зобов"язання нарахувати та виплатити середню заробітну плату у розмірі 1557,43 грн. на місяць з 17 лютого 2015 року по 19 червня 2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 17.02.2015 поновлено позивача на роботі на посаді спеціаліста другої категорії відділу юридичного забезпечення Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області з 29 червня 2010 року та зобовязано УМВС України в Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 09 липня 2010 року по 17 лютого 2015 року. Однак запис у трудовій книжці №27 про звільнення ОСОБА_2 з роботи анульовано лише 19.06.2015, а тому відповідно до вимог статті 236 КЗпП у зв'язку з затримкою виконання судового рішення про поновлення на роботі позивач має право на стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання судового рішення про поновлення на роботі, а саме з 17.02.2015 по 19.06.2015.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що ОСОБА_2 не має права на виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання судового рішення про поновлення на роботі, оскільки за рахунок Полтавського обласного центру зайнятості ОСОБА_2 виплачено кошти по безробіттю, які стягнуто з роботодавця згідно постанов Полтавського окружного адміністративного суду від 23.09.2015 у справі №816/3481/15 та від 16.11.2015 у справі №8163765/15. Вважає, що управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області виконано обов"язок щодо виплати ОСОБА_2 заробітку за час вимушеного прогулу.

Заслухавши представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно та всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 17.02.2015 у справі №2а-3984/10/1670 адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено, а саме: визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області від 29 червня 2010 року №169 о/с "По особовому складу" в частині звільнення ОСОБА_2 з посади спеціаліста другої категорії відділу юридичного забезпечення Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області з 29 червня 2010 року; поновлено ОСОБА_2 на роботі на посаді спеціаліста другої категорії відділу юридичного забезпечення Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області з 29 червня 2010 року; зобовязано управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 09 липня 2010 року по 17 лютого 2015 року. Постанову суду в частині поновлення ОСОБА_2 на роботі на посаді спеціаліста другої категорії відділу юридичного забезпечення Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області з 29 червня 2010 року та виплати середнього заробітку у межах суми стягнення за один місяць звернуто до негайного виконання.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.04.2015 постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 17.02.2015 - залишено без змін.

На виконання зазначеного судового рішення 27.02.2015 видано виконавчий лист.

06.03.2015 державним виконавцем відкрито виконавче провадження №46771532.

Із пояснень представника відповідача, судом встановлено, що наказом УМВС України в Полтавській області від 19.06.2015 №316 о/с "По особовому складу" скасовано пункт наказу ГУМВС України в Полтавській області від 29.06.2010 №169 о/с про звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП України (за скороченням штатів) ОСОБА_2, спеціаліста 2-ї категорії відділу юридичного забезпечення ГУМВС /а.с. 102/.

Отже, судове рішення в адміністративній справі №2а-3984/10/1670 в частині поновлення ОСОБА_2 на роботі на посаді спеціаліста другої категорії відділу юридичного забезпечення Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області з 29.06.2010 відповідачем виконано 19.06.2015 року.

Відповідно до довідки УМВС України в Полтавській області від 25.06.2015 №4/1890 ОСОБА_2 була виплачена середня заробітна плата за час вимушеного прогулу за період з 09.07.2010 по 17.02.2015.

Згідно з ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України (ч. 1 ст. 255 КАС України).

Пунктом 3 частини 1 статті 256 КАС України передбачено, що постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Згідно з ч. 2 ст. 257 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Відповідно до статті 235 КЗпП у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

За правилами частини другої статті 235 зазначеного Кодексу при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Статтею 236 КЗпП встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Зазначена вище стаття КЗпП не містить застережень, що власник або уповноважений ним орган не відповідає за затримку виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, якщо працівник не вчинив додаткові дії.

При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 34 постанови від 6 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Враховуючи те, що постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 17.02.2015 в частині поновлення ОСОБА_3 на роботі на посаді спеціаліста другої категорії відділу юридичного забезпечення Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області добровільно виконана УМВС України в Полтавській області шляхом прийняття наказу лише від 19.06.2015 №316 о/с "По особовому складу", суд прийшов до висновку, що позивач має право відповідно до статті 236 КЗпП на виплату йому середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення.

Таким чином, період з дня ухвалення Полтавським окружним адміністративним судом постанови в адміністративній справі №2а-3984/10/1670 по день фактичного поновлення позивача на посаді є часом затримки виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, тобто є часом затримки в поновленні позивача на посаді в органах внутрішніх справ.

За вказаний період позивачеві, в порушення вимог статті 236 Кодексу законів про працю України, середній заробіток за час затримки його поновлення виплачено не було.

Відповідачем не наведено поважних причин затримки виконання рішення суду в частині поновлення позивача на посаді спеціаліста другої категорії відділу юридичного забезпечення Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області, чим були порушені права позивача.

Доводи представника відповідача про те, що відповідачем виконано обов"язок щодо виплати ОСОБА_2 заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки за рахунок Полтавського обласного центру зайнятості ОСОБА_2 виплачено кошти по безробіттю, які стягнуто з роботодавця згідно постанов Полтавського окружного адміністративного суду від 23.09.2015 у справі №816/3481/15 та від 16.11.2015 у справі №8163765/15, суд оцінює критично з огляду на те, що вказаними рішеннями суду стягнуто з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області на користь Полтавського обласного центру зайнятості суми коштів, виплачені ОСОБА_2, за період перебування останньої на обліку в центрі зайнятості в період з 04.08.2010 по 20.09.2010.

Разом з тим, позивач був поновлений тільки 19.06.2015, то цей день і є днем виконання рішення суду про поновлення на посаді та таким, коли позивач приступив до роботи, у зв'язку з чим на користь позивача підлягає стягненню сума середньомісячної заробітної плати за період з 17.02.2015 по 19.06.2015.

За таких обставин, суд вважає бездіяльність Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області щодо не вчинення передбачених законом дій, спрямованих на нарахування та виплату ОСОБА_2 середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення суду за період з 17.02.2015 по 19.06.2015 протиправною та такою, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Відповідно до абзацу 3 пункту 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів" У випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (в установі, організації) менш двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично пропрацьований час. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до пункту 2 Порядку у разі визнання середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Пунктом 8 розділу 4 вказаного Порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно довідки Управління фінансового забезпечення бухгалтерського обліку УМВС України в Полтавській області від 25.06.2015 №4/1890, середньомісячна заробітна плата ОСОБА_2 становить 1557,43 грн.

Таким чином, затримка виконання судового рішення про поновлення на роботі становить період з 17.02.2015 по 19.06.2015, що є підставою для нарахування та виплати позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу внаслідок затримки виконання постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 17.02.2015 року, виходячи із середньоденної заробітної плати в розмірі 1557,43 грн. із утриманням обов'язкових податків та зборів з даної суми до Державного бюджету України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог ОСОБА_2 про зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити на її користь середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов"язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області, що полягає у не вчиненні передбачених законом дій, спрямованих на нарахування та виплату ОСОБА_2 середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 17.02.2015 по 19.06.2015.

Зобов'язати Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 17.02.2015 по 19.06.2015, виходячи із середньомісячної заробітної плати в розмірі 1557,43 грн. (одна тисяча п'ятсот п'ятдсят сім гривень сорок три копійки).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 29 грудня 2015 року.

Суддя Ф.Ф. Соколенко