Справа № 825/3741/15-а
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2015-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2015 року м. Чернігів Справа № 825/3741/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Соломко І.І.,

за участю секретаря Антипця С.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Приватного підприємства "Семенівська мануфактура" до Сумської митниці Державної фіскальної служби про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

До Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулось Приватне підприємство "Семенівська мануфактура" (далі - ПП "Семенівська мануфактура", позивач) до Сумської митниці Державної фіскальної служби (далі-Сумська митниці ДФС, відповідач), в якому просить суд скасувати рішення Сумської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 20.11.2015 № 805130000/2015/000042/2.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що прийняте митним органом рішення про коригування митної вартості товарів від 20.11.2015 № 805130000/2015/000042/2 за результатами розгляду митної декларації №805130000/2015/015319, на думку позивача, не відповідає вимогам Митного кодексу України, а тому є протиправним та підлягає скасуванню. Позивач вважає, що у Сумської митниці були відсутні підстави для відмови у визначені митної вартості товарів за ціною Контракту BASM10/09/14 від 10.09.2014 та застосування резервного методу визначення митної вартості товарів.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник Сумської митниці в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог, з огляду на їх безпідставність та надані до суду письмові заперечення (а.с.111-112).

Заслухавши пояснення представника позивача, представника Сумської митниці, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Між ПП "Семенівська мануфактура" та Сумською митницею ДФС існує спір щодо митного оформлення товарів, поставлених на виконання умов Контракту №ВАSМ10/09/14 від 10.09. 2014р. (далі за текстом Контракт).

Як встановлює ст. 3 Контракту поставка товару за даним контрактом здійснюється у повній відповідності з "Інкотермс-2010", а умови поставки для кожної партії, товару визначаються і узгоджуються Сторонами в рахунку-фактурі, (а.с. 19-25).

20.11.2015 до Сумської митниці позивачем подано митну декларацію №805130000/2015/015319 для митного оформлення (випуску) товарів, які було поставлено згідно Контракту, укладеного між Позивачем та CHANGXING BAITE IMPORT AND EXPORT CO., LTD (далі за тестом - Постачальник), відповідно до умов якого Постачальник взяв на себе зобовязання поставити Позивачу товари в асортименті, а Позивач зобовязався оплатити товар згідно з умовами даного Контракту.

Партія товару, яку було поставлено на виконання умов Контракту поставлялася на умовах, визначених інвойсом №ВТСN2015382 від 18.10.2015 (далі за тестом - Інвойс), відповідно до якого товар поставляється за базисом поставки СFR Іллічівськ (вартість і фрахт) "Інкотермс 2010". Тобто Постачальник взяв на себе зобовязання сплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення.

Як вказує ст. 2 Контракту загальна кількість і асортимент товару, що підлягає поставці складається з товарних партій, кількість яких визначається у рахунку-фактурі на кожну партію товару.

Виходячи з інформації, зазначеної в Інвойсі та пакувальному листі до зазначеного Інвойсу, партія товару, яка підлягає поставці складається з тканини: трикотажних полотен та тканини полотняного переплетення, встановленої кількості та загальною вартістю 12 452,78 доларів США.

Товар, визначений Інвойсом, було передано перевізнику MEDITERRANEAN SHIPPING COMPANY S.A., що підтверджується коносаментом №MSCUEY106964 від 18.10.2015р., в якому вказується, що товар прибуде у місце призначення контейнером MSCU2721229, як і вказано в Інвойсі та пакувальному листі до нього.

Кількість та вартість товару, що поставляється, підтверджується також видатковою накладною №382 від 15.10.2015р., яка визначає, що на виконання Контракту контейнером MSCU2721229 буде здійснено поставку товару, а саме тканини: трикотажних полотен та тканини полотняного переплетення, встановленої кількості та загальною вартістю 12 452,78 доларів США.

Товар, якій поставлено за Контрактом, прибув до порту призначення у листопаді 2015 року.

Вказаний товар у порту призначення було отримано Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮРІЯ-ГРУП", яке відповідно до умов Договору №11-11/ЮГ на транспортне експедирування від 11.11.2015 р., укладеного між Позивачем та ТОВ "ЮРІЯ-ГРУП", надає транспортно-експедиторські послуги щодо перевезення експортно-імпортних вантажів по території України, та передано перевізнику ТОВ "МІАЛ", яким товар направлено до Сумської митниці ДФС для митного оформлення (випуску) товарів.

Поставка товару на умовах СFR Іллічівськ (вартість і фрахт) "Інкотермс 2010" передбачає, що у фактурну вартість товару вже включені витрати, які впливають на митну вартість товару, а саме перевезення товару до порту призначення (фрахт). Вказана обставина підтверджується листом Постачальника №ВТСN2015382/29 від 29.10.2015 р., в якому чітко визначається, що вартість морського перевезення включена до ціни товару, вказаної у Інвойсі. Крім того, про включення до ціни товару вартості фрахту свідчить і калькуляція №ВТСN2015382/01 від 27.10.2015р., надана Постачальником.

Умови поставки за базисом СFR (вартість і фрахт) "Інкотермс 2010" не передбачають обовязку страхування товару, Постачальником не здійснювалося морське страхування товару від ризику загибелі або пошкодження під час перевезення, що підтверджується повідомленням Постачальника №ВТСN2015382/30 від 30.10.2015, яким Позивач було повідомлено, що у відношенні до товарів, відвантажених за Інвойсом, контейнером MSCU2721229, страхування вантажу не здійснювалося. Позивач також не здійснював страхування товару, що підтверджується листом №11.002/03.11 від 03 листопада 2015 року.

На підтвердження заявленої митної вартості товарів, що поставлялися відповідно до умов Контракту декларантом було подано копії документів:

Контракт №ВАSМ 10/09/14 від 10.09.2014 року;

Інвойс №ВТСN2015382 від 18.10.2015 року;

Пакувальний лист до інвойсу №ВТСN20153 82 від 18.10.2015 року;

Видаткова накладна №382 від 15.10. 2015 року;

Відвантажувальна специфікація №ВТСN2015382/110 від 19.10.2015 року;

Крім того, позивачем відповідачу було подано копії додаткових документів, на підтвердження заявленої митної вартості, зокрема: міжнародні товарно-транспортні накладні, коносаменти, калькуляції, звіти про оцінку майна, листи постачальника та позивача, прайс-листи та інші документи.

За результатами поданих до митного оформлення документів, митний орган прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №805130000/2015/000044/2 від 20.11.2015, в якому не погодився з визначеною позивачем вартістю товарів у звязку з тим, що використані декларантом відомості не є обєктивними та підтвердженими документально, а саме не надано каталоги, прайс-листи виробника товару копії митної декларації країни відправлення, висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені експертними організаціями, тому на підставі інформації, наявної у митного органу, визначення митної вартості товару здійснено за резервним методом(а.с.13).

Не погоджуючись з даним рішенням митного органу позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи оцінку оскаржуваному рішенню, суд виходить із наступного.

Статтями 49, 50 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Відповідно до ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) та другорядними.

Статтею 53 МК України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів є декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, що зазначені в цій статті.

Важливо те, що приписами ч.3 ст.53 МК України передбачено, що в разі, якщо документи, зазначені у частині 2 даної статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю (ч. 5).

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (ч. 6).

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (ч. 7).

За правилами частини 1 ст. 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частинами 7, 8 ст. 55 Митного кодексу України встановлено, що у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються

З аналізу наведених норм законодавства з питань митної справи вбачається, що право органу доходів і зборів на витребування від декларанта додаткових документів виникає лише у разі наявності обґрунтованого сумніву у повноті та/або достовірності відомостей про митну вартість товарів, однією з підстав виникнення якого є виявлення розбіжностей у поданих декларантом документах і такі розбіжності мають впливати саме на числове значення складових митної вартості товарів.

Відповідно до ч.1 - 3 ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні:а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;в) на основі віднімання вартості;г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Підстава для незастосування основного методу визначення митної вартості товару передбачена ч.2 ст. 58 МК України.

Так, відповідно до вищевказаної норми метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

У даному випадку, підставою для незастосування методу вартості товарів за ціною договору (контракту) слугувала цінова інформація щодо імпортних операцій ЄАІС Держмитслужби України.

Суд з цього приводу зазначає, що згідно до роз'яснень наданих Міністерством доходів і зборів України у листі від 07.05.14р. № 10441/7/99-99-10-03-01-17 - відомості з інформаційних баз даних Міндоходів мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митницею відповідних рішень та з об'єктивних причин не можуть містити усієї інформації, що стосується суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є беззаперечним доказом для підтвердження висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, партія товару, яку було поставлено на виконання умов Контракту поставлялася на умовах, визначених інвойсом №ВТСN2015382 від 18.10.2015 (далі за тестом - Інвойс), відповідно до якого товар поставляється за базисом поставки СFR Іллічівськ (вартість і фрахт) «Інкотермс 2010». Тобто Постачальник взяв на себе зобовязання сплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення.

Товар, якій поставлено за Контрактом, прибув до порту призначення у листопаді 2015 року.

Вказаний товар у порту призначення було отримано Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮРІЯ-ГРУП", яке відповідно до умов Договору №11-11/ЮГ на транспортне експедирування від 11.11.2015 р., укладеного між Позивачем та ТОВ "ЮРІЯ-ГРУП", надає транспортно-експедиторські послуги щодо перевезення експортно-імпортних вантажів по території України, та передано перевізнику ТОВ "МІАЛ", яким товар направлено до Сумської митниці ДФС для митного оформлення (випуску) товарів.

Інвойс відповідно до якого відбулася поставка товару, товар поставлявся за базисом поставки СРК Іллічівськ (вартість і фрахт) "Інкотермс 2010".

Поставка товару на умовах СFR Іллічівськ (вартість і фрахт) "Інкотермс 2010" передбачає, що у фактурну вартість товару вже включені витрати, які впливають на митну вартість товару, а саме перевезення товару до порту призначення (фрахт). Вказана обставина підтверджується листом Постачальника №ВТС№2015382/29 від 29.10.2015 р., в якому чітко визначається, що вартість морського перевезення включена до ціни товару, вказаної у Інвойсі. Крім того, про включення до ціни товару вартості фрахту свідчить і калькуляція №ВТСN2015382/01 від 27.10.2015р., надана Постачальником.

Встановлені вище обставини митним органом не спростовані.

Також митним органом не надано жодних доказів на підтвердження того, що позивач в деклараціях митної вартості зазначив не всі документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, вніс до декларацій недостовірні або неточні відомості, або що надані митному органу документи містили розбіжності, які б унеможливлювали визначити митну вартість товару за ціною контракту .

При цьому, повноваження митниці щодо витребування додаткових документів для перевірки правильності визначення митної вартості товару можуть бути реалізовані за наявності обґрунтованих підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару.

Разом з тим, суд звертає увагу, що ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Зазначена правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 29 травня 2012 року, 17 червня 2014 року.

Згідно ч.ч.4, 5 ст.54 МК України, митний орган зобов'язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

На виконання даних функцій, митний орган має право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи, встановлені в ст.53 МК України, додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Водночас відповідачем в запиті (а.с.118,122) не вказано, які конкретно документи потрібно надати для підтвердження ціни, визначеної за основним методом.

На підтвердження митної вартості товару митному органу були надані такі документи:

Контракт №ВАSМ 10/09/14 від 10.09.2014 року;

Інвойс №ВТСN2015382 від 18.10.2015 року;

Пакувальний лист до інвойсу №ВТСN2015382 від 18.10.2015 року;

Видаткова накладна №382 від 15.10. 2015 року;

Відвантажувальна специфікація №ВТСN2015382/110 від 19.10.2015 року;

Крім того, позивачем відповідачу було подано копії додаткових документів, на підтвердження заявленої митної вартості, зокрема: міжнародні товарно-транспортні накладні, коносаменти, калькуляції, звіти про оцінку майна, листи постачальника та позивача, прайс-листи та інші документи.

Суд вважає за необхідне зазначити, що наданих документів достатньо для оформлення товарів за ціною, яка самостійно визначена позивачем за ціною Контракту, оскільки вони відповідають вимогам ст.70 КАС України, та містять усі необхідні відомості.

Відповідач відмовив у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю, у звязку з тим, що використані декларантом відомості не є обєктивними та підтвердженими документально, а саме не надано каталоги, прайс-листи виробника товару копії митної декларації країни відправлення, висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені експертними організаціями

Проте, суд не погоджується з висновками митного органу, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи , позивачем було подано до митного оформлення прайс-листи №9787872 від 03.10.2015 року від виробника товару та № 90110 від 06.10.2015 року від Постачальника товару.

Як випливає зі звичаїв ділового обороту та етикету, прайс-лист направляється контрагенту виключно у тому випадку, коли його зацікавила комерційна пропозиція, направлена попередньо суб'єкта господарювання.

Прайс-лист - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований безпосередньо конкретному покупцю.

Оскільки чинним міжнародним законодавством не встановлено типової форми прайс-листа, згідно загальноприйнятої світової практики прайс-лист має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул, якість товару (за необхідності), одиниці виміру (штуки, упаковки тощо), ціну, з обовязковим зазначенням валюти, контактна інформація про продавця та будь-які інші положення, що стосуються умов продажу товарів.

Також позивачем надано відповідачу якісний опис №ВТСN2015382/18 від 18.10.2015 року.

Крім того, на підтвердження вартісних характеристик товару позивачем до митного оформлення було надано звіт про оцінку майна №04-04/11/161 від 19.11.2015 року.

Оцінка майна, майнових прав, згідно з ч. 1 ст. З Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору

Оскільки висновки, викладені в звіті про оцінку майна №04-04/11/161 від 19.11.2015 не спростовані, відтак, вказаний висновок повинен враховуватись.

Щодо копії митної декларації країни відправлення, то суд зазначає, що Митним кодексом України надання такої декларації не передбачено.

З урахуванням вищевикладеного, та оскільки митна вартість була підтверджена достовірними документами, які містять відомості про складові вартості, визначені на підставі об'єктивних даних, що піддаються обчисленню, то суд вважає неправомірними висновки відповідача за наслідками вивчення поданих документів для митного оформлення товарів, про відсутність підстав для застосування першого методу (за ціною Контракту) для визначення митної вартості товару.

Якщо митна вартість не може бути визначена за методом 1 згідно з положеннями МК України, проводиться процедура консультацій з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості, яка була проведена на виконання вимог МК України.

Натомість, в оскаржуваному рішенні не встановлено послідовного використання усіх попередніх методів визначення товарів згідно ст.ст. 62, 63 МК України, та які не були застосовані, з посиланням на відсутність інформації щодо вартості складових товару. А тому суд доходить висновку, що митним органом неправомірно застосовано резервний метод визначення вартості товару, після проведення процедури консультацій, та з порушенням порядку та послідовності застосування методів, передбачених ч.1 ст.57 МК України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. Відповідач як суб'єкт владних повноважень всупереч вимог ч.2 ст.71 КАС України, належним чином не довів та не обґрунтував правомірність своїх дій.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Враховуючи наведене, керуючись ст.160-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного підприємства "Семенівська мануфактура" задовольнити повністю.

Скасувати рішення Сумської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів від 20.11.2015 № 805130000/2015/000042/2.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Сумської митниці Державної фіскальної служби 1218 грн. 00 коп. судових витрат на користь Приватного підприємства "Семенівська мануфактура" ().

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя І.І. Соломко