Справа № 826/4177/14
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2015-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 грудня 2015 року № 826/4177/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Погрібніченка І.М., суддів: Іщука І.О., Шулежка В.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
до треті особиІнспекції державного архітектурно будівельного контролю у місті Києві, Державної архітектурно-будівельної інспекції України Міжгосподарська асоціація з розвитку кооперації і ринку АРКОР, ОСОБА_5
провизнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 ,(далі позивачі) звернулись до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом, з урахуванням уточнених позовних вимог, про:

- визнання протиправними дій першого відповідача, Інспекції державного архітек турно-будівельного контролю в місті Києві, по реєстрації поданої Міжгосподар ською асоціацією «АРКОР» декларації про початок виконання будівельних робіт (реєстраційний номер декларації КВ 46 від 25.06.2013), оскільки вона містила завідомо неправдиві відомості щодо категорії складності будівництва по вулиці Саксаганського 111 в місті Києві.

- визнання протиправною бездіяльності першого відповідача, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в місті Києві, яка полягала у неналежному реагуванні на зазначені в позовній заяві звернення мешканців будинків № 109 та 113а по вулиці Саксаганського в місті Києві, і зокрема у непроведенні нею з моменту подання цих звернень і по теперішній час перевірки діяльності Міжгос подарської асоціації «АРКОР» за адресою Саксаганського 111 в місті Києві на предмет дотримання нею державних будівельних норм та будівельного законо давства України, які б гарантували збереження об'єктів культурної спадщини, будинків № 109 та 113-А по вулиці Саксаганського в місті Києві, а також приват ної власності власників квартир цих будинків, гарантували їх право на житло та безпечне середовище;

-визнання протиправною бездіяльності першого відповідача, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в місті Києві, яка полягала у неналежному контролі за діяльністю Міжгосподарської асоціації «АРКОР» за адресою Сакса ганського 111, в місті Києві, і зокрема за дотриманням нею державних будівельних норм та будівельного законодавства України, які б гарантували збереження об'єктів культурної спадщини, будинків № 109 та 113-А по вул. Саксаганського в місті Києві, а також приватної власності власників квартир цих будинків, гарантували їх право на житло та безпечне середовище;

-визнанні протиправною бездіяльності другого відповідача, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, стосовно належного контролю за діяльністю Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в місті Києві і зокре ма щодо її неналежного реагування на звернення мешканців будинків № 109 та 113а по вулиці Саксаганського в місті Києві щодо належного контролю за ді яльністю Міжгосподарської асоціації «АРКОР» за адресою Саксаганського 111 в місті Києві, і зокрема за дотриманням цим забудовником державних будівельних норм та будівельного законодавства України, які б гарантували збереження об'єктів культурної спадщини, будинків № 109 та 113-А по вулиці Саксаганського в місті Києві, а також приватної власності власників квартир цих будинків, право на житло та безпечне середовище мешканців вищезазначених будинків № 109 та 113-А по вулиці Саксаганського в місті Києві з боку Інспекції державного архі тектурно-будівельного контролю в місті Києві;

-скасування здійсненої 25 червня 2013 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в місті Києві реєстрації поданої Міжгосподарською асоціацією «АРКОР» декларації про початок виконання будівельних робіт по вулиці Саксаганського 111 в місті Києві (реєстраційний номер декларації: КВ 46), або ж, якщо з якихось формальних підстав суд визнає це немож ливим, зобов'язати скасувати цю здійснену 25 червня 2013 року Інспекцією дер жавного архітектурно-будівельного контролю в місті Києві реєстрацію поданої Міжгосподарською асоціацією «АРКОР» декларації про початок виконання бу дівельних робіт по вулиці Саксаганського 111 в місті Києві другого відповідача, Державну архітектурно-будівельну інспекцію України;

- зобов'язання другого відповідача, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, невідкладно видати припис щодо припинення усіх підготовчих та буді вельно-монтажних робіт по вулиці Саксаганського 111, в місті Києві до прове дення за кошти забудовника комплексної державної експертизи проекту за будови, яка б, зокрема, передбачала оцінку усіх можливих руйнівних наслідків цього будівництва на об'єкти культурної спадщини, будинки № 109 та 113-А по вулиці Саксаганського в місті Києві, та до отримання забудовником у встановле ному ч. ч. 2-4 ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» порядку необхідного для будівництва будівлі IV категорії складності дозволу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Інспекцією державного архітектурно будівельного контролю у місті Києві, в порушення вимог чинного містобудівного законодавства України зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт в якій безпідставно занижено категорію складності обєкта будівництва, крім того Інспекцією державного архітектурно будівельного контролю у місті Києві, а потім і Державною архітектурно-будівельною інспекцією України не вживаються заходи за зверненнями позивачів щодо скасування декларації про початок виконання будівельних робіт, припинення підготовчих та будівельно-монтажних робіт на обєкті будівництва, у звязку з чим роботи проводяться без дозволу на виконання будівельних робіт та зазначені роботи можуть призвести до руйнування обєктів культурної спадщини.

В судових засіданнях позивачі та представник третьої особи 2 позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача-1 в судове засідання не зявився, надав письмові пояснення проти задоволення адміністративного позову заперечував, посилаючись на те, що діяв згідно вимог чинного містобудівного законодавства України, декларацію про початок виконання будівельних робіт зареєстровано без порушень, категорія складності визначена проектною організацією і замовником будівництва відповідно до вимог ч.3 статті 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»,Відповідачем-1 проведено перевірку зазначеного будівництва, виявлено що техніко-економічні показники будинку наведені у проекті не відповідають отриманим містобудівним умовам та обмеженням , винесено припис з вимогою зупинити виконання будівельних робіт та постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, та проведено позапланову перевірку в порядку контролю виконання припису в ході якої встановлено, що вимоги припису виконані.

Представник відповідача-2 просив суд у задоволенні позову відмовити. Протокольну ухвалу суду щодо надання доказів не виконав, письмових пояснень, копій звернень позивачів та відповідей на них до суду не надав.

Представник третьої особи 1, Міжгосподарської асоціації «Аркор» в судове засідання не зявився, надав письмові пояснення, проти задоволення позову заперечив у звязку з тим , що відповідачем дотримані приписи законодавства при реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, категорія складності на його думку визначена вірно.

Відповідно до вимог частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, в звязку з неявкою в судове засідання представників відповідача 1 третьої особи 1 суд дійшов висновку про доцільність розгляду справи у письмовому провадженні.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві 25.06.2013 року зареєстровано декларацію № 46 про початок виконання будівельних робіт з реконструкції нежитлового будинку під торгово-офісний комплекс на вул. Саксаганського, 111 у Шевченківському районі м. Києва (далі-декларація). Замовник будівництва - Міжгосподарська асоціація з розвитку кооперації і ринку АРКОР. Виконавцем робіт є ТОВ «Техбудмеханіка - спецпідряд»

Позивач зазначив, що зазначені дії відповідача щодо реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт є незаконними та підлягають визнанню судом протиправними, а реєстраційний запис про реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт підлягає скасуванню. В декларації, на думку позивача, в порушення частин 1,4 статті 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» безпідставно зазначено 3 категорію складності обєкта будівництва, у той час як він має 4 категорію складності, відповідно до п. 3 ч. 5 "Порядку віднесення об'єктів будівництва до IV і V категорій складності", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2011 р. N 557 оскільки об'єкт будівництва в разі аварії може призвести до втрати об'єктів культурної спадщини місцевого значення до яких до яких відносяться будинки № 109 та 113 А по вулиці Саксаганського в місті Києві.

Позивачі вказують, що подані Міжгосподарською асоціацією з розвитку кооперації і ринку АРКОР документи на його думку не свідчили про можливість прийняття рішення про реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт з огляду на те, що будівництво суперечить ст.ст.32, ч.1, п.3 ч.1 ст.34, ч.4 ст.31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», оскільки подані Міжгосподарською асоціацією з розвитку кооперації і ринку АРКОР документи не відповідали вимогам законодавства (безпідставно зазначено 3 категорію складності обєкта будівництва, у той час як вона має 4 категорію складності) , тому, на думку позивачів, будівництво могло бути розпочато лише у разі отримання третьою особою 1 дозволу на виконання будівельних робіт та після проведення обовязкової експертизи проекту будівництва відповідно до вимог статей 37, 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»

Позивачі вважають будівництво самочинним, як таке, що проводиться без дозволу, на виконання будівельних робіт. Крім того Інспекцією державного архітектурно будівельного контролю у місті Києві, а потім і Державною архітектурно-будівельною інспекцією України, не вживаються заходи за зверненнями позивачів щодо скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт відповідно до вимог частини 2 статті 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», припинення підготовчих та будівельно-монтажних робіт на обєкті будівництва, у звязку з чим роботи проводяться без дозволу на виконання будівельних робіт та зазначені роботи можуть призвести до руйнування обєктів культурної спадщини, до яких відносяться будинки № 109 та 113 А по вулиці Саксаганського в місті Києві. . Тобто реєстрація оскаржуваної декларації порушуює права позивачів, як власників квартир у вказаних будинках.

Не погоджуючись з прийнятим відповідачем-1 рішенням щодо реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та бездіяльністю відповідача 1 та відповідача 2 щодо невжиття заходів за їх зверненнями щодо проведення перевірки та припинення незаконного будівництва, скасування реєстрації декларації позивачі звернулись до суду з даним адміністративним позовом.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва частково погоджується з доводами позивачів, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус Державної архітектурно-будівельної інспекції України та повноваження її посадових осіб визначені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», Положенням про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 8 квітня 2011 року № 439/2011 (далі Положення № 439/2011), Положенням про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, що затверджено Постановою Кабінету Міністрів України № 294 від 9 липня 2014 року, »(тут і далі нормативно-правові акти наведені в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

При цьому, суд зазначає, що Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №150 від 23.04.2014р. «Питання функціонування територіальних органів Державної архітектурно-будівельної інспекції» ліквідована.

Згідно з п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 09.07.2014р. №294 «Про затвердження Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України» на Державну архітектурно-будівельну інспекцію України покладено забезпечення здійснення її територіальними органами, що ліквідуються, функцій та повноважень, покладених на ці органи до утворення її територіальних органів як структурних підрозділів апарату Державної архітектурно-будівельної інспекції а Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі.

Наказом Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 10.10.2014 року N 272 "Щодо діяльності деяких підрозділив Державної архітектурно-будівельної інспекції утворено у складі апарату Державної архітектурно-будівельної інспекції України департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції України у м. Києві. Відповідно до вимог ч.2 статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом пяти робочих днів з дня надходження декларації.

Відповідно до п.п.3, п.4 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 294 від 9 липня 2014 року(далі також- Положення № 294) Держархбудінспекція відповідно до покладених на неї завдань реєструє повідомлення та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомлення та декларації про початок виконання будівельних робіт та у визначених законодавством випадках повертає такі декларації. Відповідно до п.7 Положення № 294 Держархбудінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Із системного аналізу зазначених норм права, колегія суддів приходить до висновку, що реєстрація декларації про початок виконання будівельних робіт Міжгосподарській асоціації з розвитку кооперації і ринку АРКОР входило до повноважень Інспекції державного архітектурно будівельного контролю у місті Києві.

1.Досліджуючи правомірність прийнятого відповідачем 1 оскаржуваного рішення щодо реєстрації декларації № 46 про початок виконання будівельних робіт з реконструкції нежитлового будинку під торгово-офісний комплекс на вул. Саксаганського, 111 у Шевченківському районі м. Києва суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про основи містобудування» містобудування (містобудівна діяльність) це цілеспрямована діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, громадян, обєднань громадян по створенню та підтриманню повноцінного життєвого середовища, яка включає прогнозування розвитку населених пунктів і територій, планування, забудову та інше використання територій, проектування, будівництво обєктів містобудування, спорудження інших обєктів, реконструкцію історичних населених пунктів при збереженні традиційного характеру середовища, реставрацію та реабілітацію обєктів культурної спадщини, створення інженерної та транспортної інфраструктури.

Відносини у сфері містобудування, містобудівної, архітектурної діяльності регулюються Конституцією України, Цивільним, Господарським і Земельним кодексами України, законами України «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про Генеральну схему планування території України», «Про основи містобудування», «Про архітектурну діяльність», «Про комплексну реконструкцію кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду», «Про землеустрій», іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

Однією з функцій управління у сфері містобудівної діяльності є контроль за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування обєктів містобудування, проектної документації.

Згідно із ст. 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999 року № 687-XIV для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Згідно ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року №3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль це сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури. Державний контроль та нагляд у системі центрального органу виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури здійснює Державна архітектурно-будівельна інспекція України та її територіальні органи.

Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553.

Відповідно до абзацу другого пункту 1 цього Порядку державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами.

Державна архітектурно-будівельна інспекція України діє відповідно до Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 9 липня 2014 року № 294.

Спірні правовідносини щодо процедури реєстрації декларації та видачі дозволу на виконання будівельних робіт урегульовані приписами статей 36,37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності, Порядком виконання будівельних робіт, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466 (далі - Порядок № 466). Крім того, діяльність Інспекції повинна відповідати приписам Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» (далі Закон №2806-IV).

Як вбачається з приписів статті 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", залежно від категорії складності Законом виокремлено різні типи дозвільних документів, з якими норми права пов'язують виникнення права на виконання будівельних робіт:

-направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт (щодо об'єктів будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорту) і які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт;

-реєстрація декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до І-III категорій складності;

-видачі дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Різновидами дозвільних документів є: направлене повідомлення про початок виконання будівельних робіт, зареєстрована декларація про початок виконання будівельних робіт, дозвіл на виконання будівельних робіт.

Таким чином, питання виду дозвільного документа на об'єкт будівництва пов'язується з категорією складності такого об'єкта.

Відповідно обставин справи, між сторонами виник спір щодо законності проведеної 25.06.2013 року відповідачем реєстрації декларації №КВ 46 від про початок виконання будівельних робіт з реконструкції нежитлового будинку під торгово-офісний комплекс на вул. Саксаганського, 111 у Шевченківському районі м. Києва за наданими Міжгосподарською асоціацією з розвитку кооперації і ринку АРКОР документами щодо проведення останнім реконструкції квартири за рахунок горища будинку, що відноситься до об'єктів культурної спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовник має право виконувати будівельні роботи після, зокрема, реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт щодо об'єктів будівництва, що належать до І-III категорій складності. Для початку будівельних робіт на об'єктах, які належать до IV і V категорій складності замовнику необхідно отримати дозвіл на початок будівельних робіт.

Віднесення будівництва до тієї чи іншої категорії відбувається на підставі "Порядку віднесення об'єктів будівництва до IV і V категорій складності", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2011 р. N 557.

Згідно п. 3 ч. 5 даного Порядку встановлено, що до IV категорії складності відносяться об'єкти будівництва, які в разі аварії можуть призвести до втрати об'єктів культурної спадщини місцевого значення.

Визначення термін "аварія" наведене в Законі України "Про аварійно-рятувальну служби"(в редакції чинній станом на 25.06.2013), - це небезпечна подія техногенного характеру, яка спричинила загибель людей чи створює на об'єкті або території загрозу життю та здоров'ю людей і призводить до руйнування будівель, споруд, обладнання і транспортних засобів, порушення виробничого або транспортного процесу чи завдає шкоди довкіллю.

Відповідно до п.4, ч.1, ст.2 Кодексу цивільного захисту України, аварія - небезпечна подія техногенного характеру, що спричинила ураження, травмування населення або створює на окремій території чи території субєкта господарювання загрозу життю або здоровю населення та призводить до руйнування будівель, споруд, обладнання і транспортних засобів, порушення виробничого або транспортного процесу чи спричиняє наднормативні, аварійні викиди забруднюючих речовин та інший шкідливий вплив на навколишнє природне середовище.

Судом встановлено, що поряд зі спірним будинком розташовані будинки по вул. Саксаганського, 109 та 113-а, які занесено до переліку щойно виявлених обєктів культурної спадщини м. Києва, і у разі аварії при проведенні будівельних робіт це може призвести до втрати об'єктів культурної спадщини місцевого значення.

Так, відповідно до експертного звіту від 1.12.2014 року ДП «Укрдержбудекспертиза», щодо будинку, розташованого по вул.Саксаганського, 113-А в м.Києві, на фрагменті дворового фасаду по осі В між осями 8-9, зафіксовані тріщини між віконними прорізами та виявлена нижня сходова площадка, металеві балки, якої повністю зруйновані корозією.

Щодо будинку, розташованого по вул. Саксаганського, 109/20-А в м. Києві зазначено, що зафіксовані тріщини на головних фасадах , які не впливають на несучу здатність стін, оскільки виникли в наслідок тривалого часу експлуатації після капітального ремонту. Тріщини в стінах дворового та бокового фасадів мають осадковий характері виникли в результаті реконструкції будинку.

Додатковим доказом того, що будівельні роботи можуть призвести до втрати об'єктів культурної спадщини є те, що в проекті передбачено підсилення цегляних стін методом інє`ктування тріщин будинків по вул.Саксаганського, № 109/20 та № 113-а, вказано на розробку програми моніторингу за існуючими будинками із встановленням маяків на тріщинах до початку проведення будівельних робіт та геодезичний контроль за деформаціями будинків під час будівництва.

Крім того у п.2.2.2.звіту(стор.39 висновку) про науково-технічну роботу оцінки впливу реконструкції будівлі по вул. Сксаганського, 111 в м. Києві на оточуючу забудову, що проведена ДП «Державним науково-дослідним інститутом будівельних конструкцій» від 12.12.2013 року зазначено, що фундаменти існуючих будинків та будинку, що підлягає реконструкції підтоплені , рівень підземних вод безпосередньо перед будинком, що підлягає реконструкції підніметься на на 0,15 м, радіус впливу зміни рівнів підземних вод буде спостерігатися на відстані до 10-15 м перед будинком, що підлягає реконструкції.

Відповідно до висновку спеціаліста ОСОБА_6 від 22 квітня 2014 року, який підтверджується матеріалами справи, роботи із встановлення палій, риттю котлована та інші земляні роботи за адресою Саксаганського 111 дійсно можуть призвести до подальшого руйнування поруч розташованих будинків № 109 та 113-А при виконанні будівельно-монтажних робіт з влаштування фундаментів, особливо з урахуванням наявності високого рівня грунтових вод, ділянка підтоплена. До руйнування будинків № 109 та № 113-а по вулиці Саксаганського в місті Києві можуть призвести й можливі усадки їх фундаментів вже після завершення будівництва по вулиці Саксаганського 111, а також можливий подальший підйом рівня грунтових вод. Подальша усадка фундаменту будинку № 109 по вулиці Саксаганського в місті Києві є особливо небезпечною з урахуванням розташування на цьому будинку газопроводу, який забезпечує газом інші будинки, тому що подальша усадка його фундаменту може призвести до руйнування газопроводу, що є незбезпечним.

Зазначений висновок спеціаліста не спростований доказами, наданими відповідачем 1, відповідачем 2 та третьою особою 1.

Крім того, з досліджувальної частини по третьму питанню висновку від 29.05.2015 року, № 12539/14-42 комісійної судової будівельно-технічної експертизи вбачається що під час розрахунку складності будівництва необхідно було враховувати критерій можливості втрати обєкту культурної спадщини, що в п.1.12 проекту реконструкції нежитлового будинку по вул. Саксаганського, 111 проектувальником та замовником будівництва враховано не було. При цьому, суд не погоджується з тим, що в експертному висновку та поясненнях третьої особи 1 ототожнюються поняття памятки місцевого значення та обєкта культурної спадщини місцевого значення з огляду на наступне.

Відповідно до довідки від 08.05.2015 № 066-1522 Управління охорони культурної спадщини КМДА та містобудівних умов від 13.11.2013 року, будинок житловий по вул. Саксаганського, 109/20 наказом Управління охорони памяток історії, культури та історичного середовища від 02.04.1998 року № 15 занесений до переліку щойно виявлених обєктів культурної спадщини м. Києва. Будинок прибутковий по вул. Саксаганського, 113-а наказом Головного управління охорони культурної спадщини від 25.09.2006 № 53 також занесений до переліку щойно виявлених обєктів культурної спадщини м. Києва.

Вирішуючи питання щодо того чи відносяться будинки по вул.Саксаганського, 109 та 113-а, до обєктів культурної спадщини місцевого значення суд виходить з наступного. Так, відповідно до ч.1 ст.1 Закону України « Про охорону культурної спадщини», об'єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов'язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні б'єкти(об'єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об'єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і

зберегли свою автентичність.

Щойно виявлений об'єкт культурної спадщини - об'єкт культурної спадщини, який занесено до Переліку об'єктів культурної спадщини відповідно до цього Закону.

У статті 2 зазначеного Закону (класифікація обєктів культурної спадщини) відсутній поділ обєктів культурної спадщини на національного та місцевого значення. Також визначення обєктів культурної спадщини за вказаними критеріями відсутнє і в Порядку віднесення обєктів будівництва до 4 та 5 категорій складності.

В зазначеному Законі є визначення памятки культурної спадщини, які в свою чергу поділяються на памятки національного та місцевого значення.

ОСОБА_2 у п.6 ч.2 ст.5 Закону України «Про охорону культурної спадщини», зазначається, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини зокрема належить занесення обєктів культурної спадщини місцевого значення до Державного реєстру нерухомих памяток України та внесення змін до нього щодо памяток місцевого значення.

Відповідно до частини 2 статті 14 Закону України « Про охорону культурної спадщини», об'єкт культурної спадщини до вирішення питання про його реєстрацію як пам'ятки вноситься до Переліку об'єктів культурної спадщини і набуває правового статусу щойно виявленого об'єкта культурної спадщини, про що відповідний орган охорони культурної спадщини в письмовій формі повідомляє власника цього об'єкта або уповноважений ним орган (особу).

Виходячи з системного аналізу зазначених норм права суд приходить до висновку, що термін обєкта культурної спадщини місцевого значення включає до себе також щойно виявлені об'єкти культурної спадщини.

З урахуванням викладеного будинки по вул. Саксаганського, № 109/20 та № 113-а відносяться до обєктів культурної спадщини місцевого значення , оскільки вони не занесені до Державного реєстру нерухомих памяток України, а лише внесені до Переліку об'єктів культурної спадщини міста Києва.

Зазначений висновок суду, ґрунтується також на системному аналізі наступних норм права. Так, відповідно до мети Закон України « Про охорону культурної спадщини», яка викладена преамбулі, цей Закон регулює правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об'єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь.Об'єкти культурної спадщини, які знаходяться на території України охороняються державою.

Охорона об'єктів культурної спадщини є одним із пріоритетних завдань органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Крім того, відповідно до статті 23 Закону (охоронні договори) усі власники пам'яток, щойно виявлених об'єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об'єкти зобов'язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір.

При передачі пам'ятки, щойно виявленого об'єкта культурної спадщини чи її (його) частини у володіння, користування чи управління іншій особі істотною умовою договору про таку передачу є забезпечення особою, якій передається пам'ятка, щойно виявлений об'єкт культурної спадщини чи її (його) частина, збереження пам'ятки, щойно виявленого об'єкта культурної спадщини чи її(його) частини відповідно до вимог цього Закону та умов охоронного договору, укладеного власником або уповноваженим ним органом (особою) з відповідним органом охорони культурної спадщини.

Порядок укладання охоронних договорів та їхні типові форми затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відсутність охоронного договору не звільняє особу від обов'язків, що випливають із цього Закону.

Відповідно до п.5,13, ч.1 статті 6 Закону, до повноважень органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції належить забезпечення обєктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження, надання дозволів на проведення робіт на пам'ятках місцевого значення (крім пам'яток археології), їхніх територіях та в зонах охорони, на щойно виявлених об'єктах культурної спадщини, реєстрація дозволів на проведення археологічних розвідок,розкопок.

Відповідно до ст.37 Закону України « Про охорону культурної спадщини» роботи на щойно виявлених об'єктах культурної спадщини здійснюються за наявності письмового дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини на підставі погодженої з ним науково - проектної документації.

Таким чином позивачі, звертаючись до суду реалізують не лише своє право власності, а й обовязок щодо охорони обєктів культурної спадщини місцевого значення, який покладений на них державою, як на співвласників будинків, розташованих по вул. Саксаганського, 113-А нормами Закону України « Про охорону культурної спадщини».

Відповідно до ч.2 ст.39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності, у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Відповідно до п.14 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. N 466

У разі виявлення Інспекцією недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню Інспекцією.

Інспекція скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного наказу та виключає запис про її реєстрацію з єдиного реєстру протягом п'яти робочих днів з дня виявлення факту подання недостовірних даних, наведених у декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом.

Інспекція скасовує реєстрацію декларації за рішенням суду про скасування реєстрації декларації, що набрало законної сили.

Про скасування реєстрації декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня її скасування.

Після скасування реєстрації декларації замовник має право повторно подати її згідно з вимогами, встановленими законодавством.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку , що реєстрація декларації є протиправною з тих підстав, що будівельні роботи могли призвести до втрати об'єктів культурної спадщини місцевого значення, про що було відомо відповідачу на час проведення реєстрації декларації, а будівництво відноситься до IV категорії складності, тому необхідно було видавати дозвіл на будівництво, а не реєструвати відповідну Декларацію. У звязку з цим,на думку суду, об'єкт слід вважати самочинним будівництвом, а подану декларацію такою, що містить недостовірні дані.

На підставі викладеного, суд вважає , що вимога позивачів, щодо визнання протиправною та скасування реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт N КВ 46, що зареєстрована Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві від 25 червня 2013 року підлягає задоволенню.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 25 березня 2014 року у справі № К/800/3910/14.

2.Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дій Інспекції державного архітек турно-будівельного контролю в місті Києві, по реєстрації поданої Міжгосподар ською асоціацією «АРКОР» декларації про початок виконання будівельних робіт (реєстраційний номер декларації КВ 46 від 25.06.2013), оскільки вона містила завідомо неправдиві відомості щодо категорії складності будівництва по вулиці Саксаганського 111 в місті Києві суд зазначає наступне.

Згідно з статтею 36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше, згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I - III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації. Виконувати будівельні роботи, підключати об'єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації зазначеної декларації забороняється.

Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.

Відповідно до Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 р. N 466, в редакції, що діяла до 31.12.2013 р., реєстрації декларації здійснюється з дотриманням вимог Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності". Замовник згідно із законом відповідає за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації.

У разі коли декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, Інспекція повертає її замовнику з обґрунтуванням причин повернення у строк, передбачений для її реєстрації. Подання інших документів, крім декларації зазначеними нормативними актами не передбачена.

Як вбачається з матеріалів справи, до відповідача з декларацією про початок виконання будівельних робіт від звернувся замовник, в особі Генерального директора Міжгосподарської Асоціації з розвитку кооперації і ринку «Аркор» ОСОБА_7

Дослідивши текст зазначеної декларації суд приходить до висновку, що всі необхідні реквізити даного документу, що визначені в Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 р. N 466, в редакції, що діяла до 31.12.2013 р заповнені, а тому у відповідача 1 були відсутні підстави для її повернення третій особі 1.

Разом з тим, з приписів статті 39-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" вбачається, реєстрація декларації підлягає скасуванню у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом.

При цьому, для встановлення такого факту, Інспекцією ДАБК повинна бути проведена планова чи позапланова перевірка.

Однак, позапланова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності відповідачем 1 була проведена лише 13.09.2013 року.

Тому, колегія суддів приходить до висновку, що позовна вимога про визнання протиправними дій першого відповідача, Інспекції державного архітек турно-будівельного контролю в місті Києві, по реєстрації поданої Міжгосподар ською асоціацією «АРКОР» декларації про початок виконання будівельних робіт (реєстраційний номер декларації КВ 46 від 25.06.2013), оскільки вона на думку позивач містила завідомо неправдиві відомості щодо категорії складності будівництва по вулиці Саксаганського 111 в місті Києві задоволенню не підлягає.

При цьому суд звертає увагу на те, що аналогічна правова позиція викладена в ухвалах ВАСУ від 05 червня 2014 року по справі № К/9991/26692/12 та від 05 листопада 2015 року по справі № К/9991/37389/12, ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2013 року по справі № 2а-9925/12/2670.

3.Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача 1, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в місті Києві, яка на думку позивача полягала у неналежному реагуванні на зазначені в позовній заяві звернення мешканців будинків № 109 та 113а по вулиці Саксаганського в місті Києві, і зокрема у непроведенні нею з моменту подання цих звернень і по теперішній час перевірки діяльності Міжгос подарської асоціації «АРКОР» за адресою Саксаганського 111 в місті Києві на предмет дотримання нею державних будівельних норм та будівельного законо давства України, які б гарантували збереження об'єктів культурної спадщини, будинків № 109 та 113-А по вулиці Саксаганського в місті Києві, а також приват ної власності власників квартир цих будинків, гарантували їх право на житло та безпечне середовище;

-визнання протиправною бездіяльності першого відповідача, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в місті Києві, яка полягала у неналежному контролі за діяльністю Міжгосподарської асоціації «АРКОР» за адресою Сакса ганського 111, в місті Києві, і зокрема за дотриманням нею державних будівельних норм та будівельного законодавства України, які б гарантували збереження об'єктів культурної спадщини, будинків № 109 та 113-А по вул. Саксаганського в місті Києві, а також приватної власності власників квартир цих будинків, гарантували їх право на житло та безпечне середовище;

-визнанні протиправною бездіяльності другого відповідача, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, стосовно належного контролю за діяльністю Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в місті Києві і зокре ма щодо її неналежного реагування на звернення мешканців будинків № 109 та 113а по вулиці Саксаганського в місті Києві щодо належного контролю за ді яльністю Міжгосподарської асоціації «АРКОР» за адресою Саксаганського 111 в місті Києві, і зокрема за дотриманням цим забудовником державних будівельних норм та будівельного законодавства України, які б гарантували збереження об'єктів культурної спадщини, будинків № 109 та 113-А по вулиці Саксаганського в місті Києві, а також приватної власності власників квартир цих будинків, право на житло та безпечне середовище мешканців вищезазначених будинків № 109 та 113-А по вулиці Саксаганського в місті Києві з боку Інспекції державного архі тектурно-будівельного контролю в місті Києві,суд зазначає наступне.

Позивачі та інші мешканці обєктів культурної спадщини, будинків № 109 та 113-а по вул. Саксаганського в місті Києві, неодноразово подавали до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в місті Києві та Державної архітектурно-будівельної інспекції України звернення в жовтні 2013 року, 8 та 17 січня 2014 року, а також 26 лютого 2014 року щодо проведення перевірки діяльності Міжгос подарської асоціації «АРКОР» за адресою Саксаганського, 111 в місті Києві на предмет дотримання нею державних будівельних норм та будівельного законо давства України, які б гарантували збереження об'єктів культурної спадщини, будинків № 109 та 113-А по вулиці Саксаганського в місті Києві, а також приват ної власності власників квартир цих будинків, гарантували їх право на житло та безпечне середовище. В зазначених зверненнях відповідача 1 було повідомлено, що здійснюєтьсяся самовільне будівництво за адресою Саксаганського, 111 в місті Києві, яке може призвести до втрати обєктів культурної спадщини місцевого значення, будинків № 109 та 113-А по вулиці Саксаганського в місті Києві,

Відповідачем 1 та відповідачем 2 за зазначеними зверненнями перевірок не проводилось, лише надавались відповіді з інформацією про те, що ними ще 13.09.2013 року проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил Міжгосподарською асоціацією «Аркор» на вул.Саксаганського, 111 у Шевченківському районі міста Києва в ході якої відповідачем 1 виявлено порушення, передбачені ч.8 ст.36 Закону України « Про регулювання містобудівної діяльності» та п.4 ДБН А.3.1.-5-2009 «Організація будівельного виробництва».За результатами перевірки виявлено, що техніко-економічні показники будинку наведені у проекті не відповідають отриманим містобудівним умовам та обмеженням , винесено припис з вимогою зупинити виконання будівельних робіт та постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Відповідачем 1 проведено 26.11.2013 року позапланову перевірку в порядку контролю виконання припису в ході якої встановлено, що вимоги припису виконані, а саме : що техніко-економічні показники будинку наведені у проекті відповідають отриманим містобудівним умовам та обмеженням забудови земельної ділянки отриманими у Департаменті містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради КМДА № 19865/0/12/009-13 від 13.11.2013.

На вимогу суду, щодо надання пояснень та матеріалів листування щодо проведення будівельних робіт Міжгосподарською асоціацією «Аркор» на вул.Саксаганського, 111 відповідачем 2 не надано жодного доказу.

Відповідачем 1 надані відповіді на зазначені звернення, а саме листи заступника начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в місті Києві ОСОБА_8 від 24 жовтня 2013 року, 10 січня 2014 року, 6 лютого 2014 року, 7 лютого 2014 року, 12 березня 2014 року.

В запереченнях відповідач 1 надав пояснення, що діяв згідно вимог чинного містобудівного законодавства України, декларацію про початок виконання будівельних робіт зареєстровано без порушень, категорія складності визначена проектною організацією і замовником будівництва відповідно до вимог ч.3 статті 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

З зазначеними відповідями та поясненнями відповідача 1 щодо відсутності в нього повноважень щодо перевірки правильності визначення категорії складності обєкту будівництва суд не погоджується та зазначає наступне.

Відповідно до статті 32 Закону N 3038-VI усі об'єкти будівництва за складністю архітектурно-будівельного рішення та/або інженерного обладнання поділяються на I, II, III, IV і V категорії складності.

Категорія складності об'єкта будівництва визначається відповідно до будівельних норм та державних стандартів на підставі класу наслідків (відповідальності) такого об'єкта будівництва.

Віднесення об'єкта будівництва до тієї чи іншої категорії складності здійснюється проектною організацією і замовником будівництва.

Порядок віднесення об'єктів до IV і V категорій складності визначається Кабінетом Міністрів України.

Аналіз приписів наведеної статті у системному зв'язку з іншими нормами Закону N 3038-VI та Порядку дає підстави для висновку, що вона встановлює загальне правило визначення категорії складності об'єкта будівництва. У випадках же, коли проектна документація на об'єкт будівництва відсутня чи об'єкт їй не відповідає, віднесення такого об'єкта будівництва до тієї чи іншої категорії складності належало до компетенції органу державного архітектурно-будівельного контролю, а саме Державної архітектурно-будівельної інспекції України та її територіальних органів.

Державна архітектурно-будівельна інспекція України (на сьогодні - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю) за змістом статей 6, 7 Закону N 3038-VI здійснює управління у сфері містобудівної діяльності, зокрема контроль за дотриманням законодавства, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, проектної документації.

Частиною третьою статті 41 Закону N 3038-VI та частиною другою статті 3 Закону України від 14 жовтня 1994 року N 208/94-ВР "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" (у редакції Закону України від 22 грудня 2011 року N 4220-VI; далі - Закон N 208/94-ВР) до повноважень органу державного архітектурно-будівельного контролю віднесено також розгляд справ про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та застосування санкцій за ці правопорушення, наприклад, накладення штрафу за експлуатацію неприйнятого в експлуатацію об'єкта будівництва. Розмір штрафу за таке правопорушення залежить від категорії складності об'єкта будівництва (пункт 6 частини другої статті 2 Закону N 208/94-ВР).

Визначення категорії складності об'єкта будівництва за відсутності проектної документації, у якій би було зазначено відповідну категорію, не віднесено до компетенції жодного іншого державного органу.

Отже, суд приходить до висновку, про наявність у Інспекції повноважень на віднесення об'єкта будівництва до тієї чи іншої категорії складності.

Зазначений висновок узгоджується з позицією Верховного суду України, що викладена в постанові від 4 березня 2014 року у справі за позовом обслуговуючого кооперативу "Гаражний кооператив "Кронштадт" до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві.

Отже, виходячи з системного аналізу наведених вище норм, відповідач 1 та після його ліквідації відповідач 2, зобовязані були всебічно дослідити обставини, викладені в зазначених заявах під час перевірок в межах повноважень визначених ч.4 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», та вжити заходи передбачені ч.2 ст.39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», як до обєкту самочинного будівництва, а саме відповідач 1 та відповідач 2 зобовязані були скасувати реєстрацію декларації у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України та письмово повідомити про це замовника протягом трьох робочих днів.

Судом встановлено, що відповідач 1 та відповідач 2 дійсно допустили бездіяльність, яка виразилась у непроведенні ними з моменту подання зазначених звернень і по теперішній час, перевірки та у неналежному контролі за діяльністю Міжгосподарської асоціації з розвитку кооперації і ринку АРКОР за адресою Саксаганського 111 в місті Києві на предмет дотримання нею державних будівельних норм та будівельного законодавства України, які б гарантували збереження об'єктів культурної спадщини, будинків № 109 та 113-А по вулиці Саксаганського в місті Києві, а також приватної власності власників квартир цих будинків, гарантували їх право на житло та безпечне середовище.

У звязку з викладеним зазначені три позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню у наступний спосіб, а саме підлягає визнанню протиправною бездіяльність відповідача 1 та відповідача 2 щодо непроведення перевірок Міжгосподарської асоціації з розвитку кооперації і ринку АРКОР за адресою Саксаганського, 111 в місті Києві за зверненнями позивачів та інших мешканців обєктів культурної спадщини, будинків № 109 та 113-а по вул. Саксаганського в місті Києві, від 8 та 17 січня 2014 року, а також 26 лютого 2014 року, від жовтня 2013 року, та щодо невжиття до обєкту самочинного будівництва заходів в порядку ч.2 ст.39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

4.Щодо позовної вимоги про зобов'язання другого відповідача, Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, невідкладно видати припис щодо припинення усіх підготовчих та буді вельно-монтажних робіт по вулиці Саксаганського 111, в місті Києві до прове дення за кошти забудовника комплексної державної експертизи проекту за будови, яка б, зокрема, передбачала оцінку усіх можливих руйнівних наслідків цього будівництва на об'єкти культурної спадщини, будинки № 109 та 113-А по вулиці Саксаганського в місті Києві, та до отримання забудовником у встановле ному ч. ч. 2-4 ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» порядку необхідного для будівництва будівлі IV категорії складності дозволу суд зазначає наступне.

Відповідно до п.3 частини 4 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право видавати обов'язкові для виконання приписи щодо:

а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил;

б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Таким чином, припис може бути складений лише під час перевірки. Судом встановлено, що перевірки за зверненнями позивачів та інші мешканців обєктів культурної спадщини, будинків № 109 та 113-а по вул. Саксаганського в місті Києві, подавали до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в місті Києві та Державної архітектурно-будівельної інспекції України звернення в жовтні 2013 року, 8 та 17 січня 2014 року, а також 26 лютого 2014 року щодо проведення перевірки діяльності Міжгос подарської асоціації «АРКОР» за адресою Саксаганського, 111 в місті Києві на предмет дотримання нею державних будівельних норм та будівельного законо давства України, які б гарантували збереження об'єктів культурної спадщини, будинків № 109 та 113-А по вулиці Саксаганського в місті Києві, а також приват ної власності власників квартир цих будинків, гарантували їх право на житло та безпечне середовище відповідачем 1 та відповідачем 2 взагалі не проводились. Отже, колегія судів вважає, що дана позовна вимога є передчасною. Крім того, належним способом захисту порушених прав позивачів є саме скасування судом реєстрації декларації про початок будівельних робіт, оскільки замовник при цьому втрачає право на виконання будівельних робіт відповідно до вимог ч.1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відтак, вказана вимога задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного адміністративний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням ч. 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України суд присуджує на користь позивачів частково здійснені ними документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 85,26 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

Керуючись вимогами статтями 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати реєстрацію Декларації про початок виконання будівельних робіт N КВ 46, зареєстровану Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві від 25 червня 2013 року.

Визнати протиправною бездіяльність Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві та Державної архітектурно-будівельної інспекції України щодо непроведення перевірок Міжгосподарської асоціації з розвитку кооперації і ринку АРКОР за адресою Саксаганського, 111 в місті Києві за зверненнями позивачів та інших мешканців обєктів культурної спадщини, будинків № 109 та 113-а по вул. Саксаганського в місті Києві, від 8 та 17 січня 2014 року, 26 лютого 2014 року, а також від жовтня 2013 року, та щодо невжиття до обєкту самочинного будівництва заходів в порядку ч.2 ст.39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Присудити на користь позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 солідарно частково здійснені ними документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 85,26 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України понесені ними витрати по сплаті судового збору у розмірі 85,26 грн. (вісімдесят пять гривень, 26 копійки).

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий суддя Судді: ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11