Справа № 807/2183/15
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2015-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 грудня 2015 рокум. Ужгород№ 807/2183/15

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Микуляк П.П.

при секретарі Лумей В.Г.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1, представник - ОСОБА_2,

відповідача 1: Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області, представник - ОСОБА_3,

відповідача 2: Ужгородського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області, представник - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України та Ужгородського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області про скасування наказів, поновлення на службі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 18 грудня 2015 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 16 грудня 2015 року

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області, якою просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області за №1080 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Ужгородського МВ УМВС від 17.08.2015 року в частині звільнення із органів внутрішніх справ старшого інспектора дозвільної системи сектору охорони громадського порядку Ужгородського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області майора міліції ОСОБА_1;

- визнати протиправним та скасувати наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області від 19.08.2015 року за № 164 о/с, в частині звільнення з органів внутрішніх справ України у запас (із поставленням на військовий облік), майора міліції ОСОБА_1, старшого інспектора дозвільної системи сектору охорони громадського порядку Ужгородського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області;

- поновити майора міліції ОСОБА_1 на службі в органах внутрішніх справ на посаді старшого інспектора дозвільної системи сектору охорони громадського порядку Ужгородського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області;

- стягнути з Ужгородського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу до дня поновлення на роботі.

- допустити негайне виконання постанови суду в частині стягнення суми грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, в межах стягнення одного місяця, та поновлення майора міліції ОСОБА_1 на службі в органах внутрішніх справ на посаді старшого інспектора дозвільної системи сектору охорони громадського порядку Ужгородського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області.

У позовній заяві позивач вказав, що Наказом Управління МВС України в Закарпатській області від 17.08.2015 року за № 1080 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Ужгородського МВ УМВС» було вирішено звільнити ОСОБА_1, із органів внутрішніх справ звільнити за п. «є» ст. 64 (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

На підставі даного наказу відповідачем 19.08.2015 року винесено інший наказ № 164 о/с по особовому складу, яким позивача звільнено з органів внутрішніх справ України у запас (із поставленням на військовий облік) за н. 64 «є» (за порушення дисципліни) з 20.08.2015 року.

Позивач вважає, що накладення на нього дисциплінарного стягнення, а в подальшому звільнення з органів внутрішніх справ є безпідставним та просить суд скасувати вищезазначені накази.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги з мотивів викладених у позовній заяві та просили суд їх задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача 1 заперечив проти задоволення позовних вимог з мотивів наведених у письмових запереченнях та просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Представник відповідача 2 в судове засідання не зявився, хоча про час, дату та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Розглянувши подані позивачем документи та матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що Наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області №1080 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Ужгородського МВ УМВС від 17.08.2015 року за безпідставне усунення від виконання службових обовязків, що проявилося у нездійсненні перевірки транспортних засобів, внаслідок чого мирне населення наражалося на небезпеку, грубе порушення вимог ст.ст.1, 7 Закону України «Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ», нехтування правилами особистої безпеки, що проявилося у самовільному розукомплектуванні спецзасобу пасивної оборони (бронежилета), що могло призвести до тяжких наслідків у разі нападу злочинців, старшого інспектора дозвільної системи сектору охорони громадського порядку Ужгородського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області майора міліції ОСОБА_1 відповідно до п.8 ст.12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України звільнено з органів внутрішніх справ за п. «є» ст..64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України (за порушення дисципліни (а.с.9-10).

На підставі вищевказаного наказу був винесений наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області від 19.08.2015 року за № 164 о/с, , яким позивача було звільнено з органів внутрішніх справ України у запас (із поставленням на військовий облік) з 20.08.2015 року за п. «є» ст.64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України (за порушення дисципліни).

Підставою для видання наказу став висновок за результатами службового розслідування за фактом неналежного виконання службових обовязків окремими працівниками Ужгородського РВ УМВС (а.с.37-43).

Відповідно до висновку за результатами службового розслідування за фактом неналежного виконання службових обовязків окремими працівниками Ужгородського РВ УМВС (а.с.37-43) 11.07.2015 року в м. Мукачеві виник збройний конфлікт із застосуванням автоматичної, вогнепальної та важкої зброї.

З метою забезпечення безпеки громадян, припинення вказаного конфлікту та затримання осіб, причетних до скоєння злочину на території області, відповідно до вимог доручення УМВС області від 11.07.2015 № 152/ІІІр «Про організацію проведення на території області заходів, передбачених антитерористичною операцією «Бумеранг» було оголошено сигнал про проведення антитерористичної операції під кодовою назвою «Бумеранг».

На виконання вимог доручення УМВС області від 11.07.2015 № І52/Шр «Про організацію проведення на території області заходів, передбачених антитерористичною операцією «Бумеранг» начальником Ужгородського МВ УМВС ОСОБА_4 було виставлено додаткові загороджувальні пости з метою недопущення до області незаконних воєнізованих формувань та радикально налаштованих громадян, забезпечення перевірки автотранспорту на предмет виявлення зброї, боєприпасів та вибухових речовин.

Зокрема, такий блокпост було виставлено при в'їзді в м.Ужгород з боку м.Мукачево, де несли службу працівники Ужгородського МВ УМВС спільно з працівниками Національної гвардії.

18.07.2015 року, відповідно до затвердженого керівництвом Ужгородського МВ УМВС графіку до несення служби на вказаному блокпості заступили (старший наряду) начальник РСС Ужгородського МВ УМВС майор міліції ОСОБА_5, старший інспектор дозвільної системи СОГП Ужгородського МВ УМВС майор міліції ОСОБА_6, інспектор дозвільної системи СОГП Ужгородського МВ УМВС капітан міліції ОСОБА_7 та дільничний інспектор міліції СДІМ міськвідділу капітан міліції ОСОБА_8

Згідно висновку за результатами службового розслідування за фактом неналежного виконання службових обовязків окремими працівниками Ужгородського МВ УМВС (а.с.37-43) 18.07.2015 року, близько 18 год.00хв. під час перевірки несення служби особовим складом на блокпості керівництвом УМВС області було виявлено, що нехтуючи правилами особистої безпеки, позивачем самовільно вийнято з бронежилета спеціальні захисні пластини під час несення служби.

Крім того, зазначано, що позивач не здійснював перевірку транспортних засобів при в'їзді в м.Ужгород на предмет недопущення радикально налаштованих громадян, виявлення зброї, боєприпасів та вибухових речовин, чим наражав на небезпеку мирне населення.

Основні завдання, порядок організації і несення патрульно-постової служби працівниками міліції по охороні громадського порядку, безпеки, боротьби з правопорушеннями на вулицях, площах, транспортних магісіралях і а в інших громадських місцях визначено Статутом патрульно-постової служби міліції, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 28 липня 1994 року №404, яке розповсюджується на всіх працівників органів внутрішніх справ, які відповідно до прямих обов'язків, наказу начальника органу внутрішніх справ, виконують патрульно-постові функції по охороні громадського порядку і безпеки в громадських місцях.

У відповідності до п. 43 Статуту патрульно-постової служби міліції встановлено, що протягом зміни особовому складу надається 1 година для відпочинку і приймання їжі. Із загальної тривалості службового часу перерва виключається. В необхідних випадках проводиться підміна нарядів.

Судом встановлено, що 18.07.2015 року позивач заступив до несення служби на блокпості при в'їзді в м. Ужгород з боку м. Мукачева згідно графіка ( додається) та належно виконував службові обов'язки. При тому, всі працівники, що перебували на блокпості попередньо узгодили про почерговий час відпочинку та приймання їжі відповідно до встановленого графіка. Близько 17.30 хв., з дозволу старшого наряду позивач знайшов безпечне місце для відпочинку та приймання їжі. При цьому, під час відпочинку, працівникам ОВС не заборонено знімати та/або розукомплектовувати бронежилети. Відтак, на час відпочинку, враховуючи температурний режим позивач вийняв з власного бронежилета захисні пластини, які згодом, після відповинку повернув на місце.

Але вказані факти не досліджувалися обєктивно працівниками, які проводили службове розслідування, оскільки висновок за результатами службового розслідування від 12.08.2015р. затверджувала та сама особа, яка і перевіряла блокпост та яка безпосередньо спілкувалася з позивачем та іншими особами, які чергували. Крім того пояснення від особи, яка встановила нібито порушення на блокпосту не відбиралися, в добровільному порядку такі пояснення не надавалися. Також не було враховано матеріали службового розслідування від 03.08.2015р. відносно позивача (а.с.40), нібито із-за того, що не відібрані пояснення від усіх осіб, не надано повної та обєктивної оцінки та з інших причин.

Наведені правовідносини регулюються Законом України Про міліцію. Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114, Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-ІУ.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та ОСОБА_9 працівника органів внутрішніх справ України.

Ст. 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України передбачено, що дисциплінарним проступком є невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до ст. 14. Закону України Про державну службу дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби.

Ст. 9 Закону України Про державну службу передбачено, що регулювання правового становища державних службовців, що працюють в апараті органів прокуратури, судів, дипломатичної служби, митного контролю, служби безпеки, внутрішніх справ та інших, здійснюється відповідно до цього Закону, якщо інше не передбачено законами України. Такими підставами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи рядового або начальницького складу органів внутрішніх справ ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв'язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Службове розслідування в органах внутрішніх справ - це комплекс заходів, які здійснюються в межах відомчої компетенції з метою уточнення причин та умов, що сприяли вчиненню дисциплінарного проступку, встановлення ступеня вини особи, яка його вчинила.

Мета службового розслідування полягає в тому, щоб повністю, об'єктивно та всебічно встановити: обставини (час, місце) і наслідки правопорушення, з приводу якого було призначено розслідування; осіб, винних у правопорушенні, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали загрозу їх спричинення; наявність причинного зв'язку між неправомірним діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками; причини правопорушення та умови, що сприяли правопорушенню; вимоги законів чи інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів або службових обов'язків, що були порушені; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення, та мотиви протиправної поведінки працівника ОВС і його ставлення до вчиненого.

Ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ Обов'язки осіб рядового і начальницького складу визначено поняття службової дисципліни :

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу:

- дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги ОСОБА_9 працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників;

- захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права і свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави;

- поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян, і бути готовим у будь який час надати їм допомогу;

- дотримуватися норм професійної та службової етики;

- берегти державну таємницю;

- у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об 'єднань та інших юридичних осіб;

- стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою

- постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень;

- сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку;

- виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету.

- з гідністю і честю поводитися у позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

- берегти та підтримувати в належному стані передані їм в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

- у разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового та начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України встановлено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

До обов'язків особи, яка проводить службове розслідування належить складення висновку службового розслідування, подання його на розгляд та затвердження керівнику органів внутрішніх справ або його заступнику та ознайомлення із затвердженим висновком службового розслідування особи, стосовно якої воно проводилося, якщо це не суперечить вимогам дотримання державної або службової таємниці.

Порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України при його проведенні, визначені Інструкцією про порядок службового розслідування в органах внутрішніх справ України, затвердженою наказом МВС України від 12.03.2013р. №230.

П. 5.1. цієї Інструкції службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником.

Відповідно до п. 8.3. Інструкції в описовій частині висновку службового розслідування викладаються встановлені при проведенні службового розслідування відомості про:

- наявність причинного зв'язку між неправомірними діяннями особи РНС та їх наслідками;

- умови, що передували скоєнню дисциплінарного проступку або спонукали до цього;

- вимоги законодавства або посадові обов'язки, які було порушено;

- наявність вини особи (осіб), обставини, що пом'якшують чи обтяжують ступінь відповідальності, а також ставлення до скоєного.

Відповідно до ст. 16 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ Дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику.

У разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.

Згідно з п. 4 Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року 23-рп/2010, конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (ст. 1, 3, ч. 2 ст. 19). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч. 2 ст. 61); обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч.3 ст.62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (ч.1 ст. 64).

Відповідно до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до чинного законодавства України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При вирішенні питання про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, УМВС України в Закарпатській області не дотримано норми Закону України Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ, а саме ст. 14 Статуту, якою зазначено, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації, тощо, при цьому не прийнято до уваги той факт, що на період здійснення перевірки несення служби особовим складом на блокпості керівництвом УМВС ОСОБА_1, з дозволу старшого наряду, мав час відпочинку та приймання їжі, що підтверджується поясненнями ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_10 та ОСОБА_7 та узгоджується із графіком чергувань. (додається).

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги обставини справи, необєктивність службовго розслідування, відстуності пояснень особи, яка перевіряла блокпост в матеріалах службового розстеження, графік чергувань суд приходить до висновку, що підстав для звільнення позивача немає.

Згідно ч. 2 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Згідно ст. 1 Закону України "Про оплату праці", заробітна плата виплачується працівникові власником або уповноваженим органом, та виплата заробітної плати проводиться за місцем роботи (ст. 24 цього Закону), крім того, відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" від 24 грудня 1999 року №13, судам необхідно враховувати, що згідно зі ст. 21 КЗпП України належним відповідачем у справі за позовом про оплату праці є та юридична особа (підприємство, установа, організація), з якою позивачем укладено трудовий договір. Оскільки ОСОБА_1 безпосередньо перебував у трудових відносинах та отримував заробітну плату в Ужгородському МВ УМВС України в Закарпатській області - слід зобов'язати Ужгородське МВ УМВС України в Закарпатській області виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 20.08.2015 р. по 15.12.2015 р.

Умови обчислення середньої заробітної плати визначаються Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" (далі Порядок) та згідно п. "з" ст. 1 Порядку - обчислення середньої заробітної плати, цей Порядок застосовується при обчисленні середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Пунктом 3 ч.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, передбачено, що у всіх інших випадках (крім випадків обчислення середньої заробітної плати для оплати щорічної відпустки) збереження середньої заробітної плати і середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Відповідно до п.8 ч.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

У відповідності до довідки Ужгородського МВ УМВС в Закарпатській області від 11.09.2015 року №35/38943 за кожен повний календарний місяць вимушеного прогулу підлягає сплаті середньомісячна заробітна плата у розмірі 2695,05 грн.

Згідно з абзацом п'ятим п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", при задоволенні вимог про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню.

Відповідно до листа Міністерства праці та соціальної політики України від 09.09.2014 року № 10196/0/14-14/13 "Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2015 рік" норма тривалості робочого часу в днях на серпень 2015 року складає 20 днів (за період з 20.08.2015 року 8 днів), а відтак, за серпень 2015 року підлягає виплаті заробітна плата у розмірі 1078,00 грн. (2695,05 грн./20 днів) х 8 днів). Відповідно до листа Міністерства праці та соціальної політики України від 09.09.2014 року № 10196/0/14-14/13 "Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2015 рік" норма тривалості робочого часу в днях на грудень 2015 року складає 23 днів (за період до 15.12.2015 року 8 днів), а відтак, за грудень 2015 року підлягає виплаті заробітна плата у розмірі 1171,70 грн. (2695,05 грн./23 днів) х 10 днів).

Відтак, загальна сума заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 20.08.2015 р. по 15.12.2015 р., що підлягає виплаті на користь ОСОБА_1, становить 10241,15 грн.

Відповідно до п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду, зокрема, щодо присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби, в зв'язку з чим постанова в частині поновлення ОСОБА_1 на займаній на час звільнення посаді та про присудження виплати заробітної плати за місяць у розмірі 2695,05 грн. підлягає до негайного виконання.

Згідно приписів встановлених п.п. 4, 5, 6 ч.3 ст. 2 КАС України, відповідно до яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкти владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Враховуючи наведене, позивач підлягає поновленню на займаній посаді старшого інспектора дозвільної системи сектору охорони громадського порядку Ужгородського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області.

Згідно з вимогами ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 КАС України.

Ч.2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок, щодо доказування правомірності судового рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем належними та допустимими доказами не доведено правомірності прийнятих ним наказів.

Положення ст.19 Конституції України закріплене у ст.9 КАС України, яка передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зважаючи на вищевикладене, виходячи із заявлених позовних вимог, наявних у матеріалах справи доказів, на підставі аналізу положень чинного законодавства України, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

У відповідності до ч. ч. 3, 5 ст. 94 КАС України та в зв'язку з відсутністю судових витрат, понесених сторонами, судові витрати по справі не стягуються та за рахунок Держбюджету не компенсуються.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області та Ужгородського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області про скасування наказів, поновлення на службі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області за №1080 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Ужгородського МВ УМВС» від 17.08.2015 року в частині звільнення із органів внутрішніх справ старшого інспектора дозвільної системи сектору охорони громадського порядку Ужгородського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області майора міліції ОСОБА_1.

Визнати протиправним та скасувати наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області від 19.08.2015 року за № 164 о/с, в частині звільнення з органів внутрішніх справ України у запас (із поставленням на військовий облік), майора міліції ОСОБА_1, старшого інспектора дозвільної системи сектору охорони громадського порядку Ужгородського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області.

Поновити майора міліції ОСОБА_1 на службі в органах внутрішніх справ на посаді старшого інспектора дозвільної системи сектору охорони громадського порядку Ужгородського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області.

Зобов'язати Ужгородський міський відділ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 20.08.2015 р. по 15.12.2015 р. в сумі 10241,15 грн. (десять тисяч двісті сорок одна гривня п'ятнадцять копійок).

Допустити до негайного виконання Постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на займаній посаді та виплаті заробітної плати за один місяць в сумі 2695,05 грн. (дві тисячі шістсот девяносто пять гривень пять копійок).

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

СуддяОСОБА_9