Справа № 813/4044/14
Суддя: Левицька Наталія Георгіївна
Дата ухвалення: 2015-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

813/4044/14

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2015р. Справа № 876/7543/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Левицької Н.Г.,

судді Обрізка І.М.,

судді Сапіги В.П.,

за участю секретаря судового засідання Гелецького П.В.,

за участю представників:

апелянта (позивача у справі): не з’явився

відповідача у справі: не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові

апеляційну скаргу Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії “Надра України” “Західукргеологія”

на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 01.07.2014р. у справі №813/4044/14

за позовом Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії “Надра України” “Західукргеологія”

до управління Пенсійного фонду України в м.Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області

про визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

05.06.2014р. позивач: дочірнє підприємство Національної акціонерної компанії “Надра України” “Західукргеологія” звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області про визнання протиправними дій, просив визнати протиправними дії відповідача щодо направлення позивачу повідомлення про сплату фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсії від 13.01.2014р. №333/04.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 01.07.2014р. у справі №813/4044/14 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, його оскаржив позивач у справі: дочірнє підприємство Національної акціонерної компанії “Надра України” “Західукргеологія”, який у поданій апеляційній скарзі, посилаючись на те, що при винесенні даного рішення судом неповністю з’ясовано обставини, які мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та порушено норми матеріального права, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задоволити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що положення Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” та Закону України “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки з 01.01.2011р. набрав чинності Закон України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”. Крім того, з набранням чинності 01.01.2011р. ПК України втратив чинність Закон України “Про систему оподаткування”, яким до загальнодержавних податків і зборів було віднесено збір на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, тому відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, не є загальнообов’язковим платежем, а вимоги відповідача щодо їх обов’язкової сплати, викладені в оскаржуваному повідомленні, є неправомірними.

В судове засідання сторони не з’явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому суд вважає можливим розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегією суддів апеляційного суду встановлено наступне:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, управлінням Пенсійного фонду України у м.Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області на адресу Калуської НГРЕ як структурного підрозділу дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії “Надра України” “Західукргеологія” було надіслано повідомлення за №333/04 від 13.01.2014р. та розрахунки фактичних витрат на виплату та доставк пільгових пенсій.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов’язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, а також регулювання порядку формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначається положеннями Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”.

В свою чергу, порядок справляння та використання збору на обов’язкове державне пенсійне страхування визначається Законом України “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування”.

Відповідно до вимог п.1 ст.1 цього Закону, платниками збору на обов’язкове державне пенсійне страхування є: суб’єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об’єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об’єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи – суб’єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Абзацом 4 п.1 ст.2 Закону України “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” визначено, що для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об’єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів “б”-“з” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.

За правилами пункту 2 Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” (далі – Закон №1058-IV) та відповідно до вимог п.1 ст.2 Закону України від 26.06.1997р. №400/97-ВР “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” (далі – Закон №400/97-ВР), підприємство зобов’язане відшкодувати управлінню ПФУ витрати на виплату та доставку пенсії, призначеної працівнику на пільгових умовах згідно Списку №2.

За змістом п.2 Закону №1058-ІV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

При цьому порядок відшкодування підприємствами витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначено Інструкцією про порядок обчислення та сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. №21-1 (далі – Інструкція).

Згідно з вимогами п.6 Інструкції, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Розділу 15 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”.

За приписами пункту 6.4 вказаної Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року протягом десяти днів з новопризначених пенсій.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, що визначено пунктом 6.8 Інструкції.

Пунктом 6.9 Інструкції встановлено, що не сплачені та/або несвоєчасно сплачені суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, зазначених в абзаці другому пункту 6.1 цієї Інструкції, стягуються з нарахуванням пені та штрафних санкцій відповідно до норм Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Відповідно до вимог п.6.10 Інструкції, відшкодування сум і фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

Проаналізувавши вказані норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що у позивача наявний обов’язок на відшкодування понесених відповідачем витрат, зокрема, на доставку пільгових пенсій.

Зважаючи на вище викладене, управління Пенсійного фонду України в м.Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області, надсилаючи позивачу вимогу про сплату фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, діяло в межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством України, відтак, наведені позивачем доводи є безпідставними.

Приписами ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Керуючись вимогами ст.9 КАС України, суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об’єктивно і всебічно з’ясованих обставинах справи, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до вимог ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись вимогами ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

суд, –

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії “Надра України” “Західукргеологія” на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 01.07.2014р. у справі №813/4044/14 за позовом Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії “Надра України” “Західукргеологія” до управління Пенсійного фонду України в м.Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області про визнання протиправними дій, - залишити без задоволення.

2. Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 01.07.2014р. у справі №813/4044/14, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Н.Г. Левицька

Суддя І.М. Обрізко

Суддя В.П. Сапіга

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 24.12.2015р.