Справа № К/9991/20048/12-С
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2015 року м. Київ К/9991/20048/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

за участю: секретаря Латишевої Л.П.,

представника позивача Тягушева Д.О.,

представника відповідача Дрозд І.С.,

розглянула у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 14.12.2010 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.02.2012 по справі №2а-5064/10/0870 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної Т.М., пояснення представників сторін, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 14.12.2010, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.02.2012, позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 07.06.2010 №/0.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Спеціалізована державна податкова інспекція інспекції з обслуговування великих платників у місті Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби 12.03.2012 звернулась з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 18.04.2012 прийняв її до свого провадження.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 14.12.2010 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.02.2012, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судами норм матеріального права, зокрема підпункту 5.2.1 пункту 5.2, підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до приписів статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України здійснено заміну відповідача - Спеціалізовану державну податкову інспекцію по роботі з великими платниками податків у місті Запоріжжі Державної податкової служби її правонаступником - Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у місті Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби.

Перевіривши матеріалами справи наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Спеціалізованою державною податковою інспекцією по роботі з великими платниками податків у місті Запоріжжі було проведено документальну невиїзну перевірку Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» щодо підтвердження відомостей, отриманих від Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЦ «Октавія», Товариства з обмеженою відповідальністю «ТК «Ольвія», Товариства з обмеженою відповідальністю «Югспецсервіс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Демопроммонтаж» за період з 01.01.2008 по 30.04.2009.

Перевіркою встановлено порушення позивачем підпункту 5.2.1 пункту 5.2, підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», в результаті чого завищено валові витрати.

Висновок податкового органу ґрунтуються на відсутності реального здійснення фінансового господарських операцій позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЦ «Октавія», Товариством з обмеженою відповідальністю «ТК «Ольвія», Товариством з обмеженою відповідальністю «Югспецсервіс», Товариством з обмеженою відповідальністю «Демопроммонтаж».

За результатами перевірки Спеціалізованою державною податковою інспекцією по роботі з великими платниками податків у місті Запоріжжі складено акт від 21.05.2010 №205/08-05/00130926 та прийнято податкове повідомлення-рішення від 07.06.2010 №/0, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 1756406,00грн., в тому числі за основним платежем 878203,00грн. та за штрафними санкціями 878203,00грн.

Відповідно до пункту 5.1 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

За змістом підпункту 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 зазначеного Закону до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Відповідно до підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

З наведених законодавчих положень випливає, що умовами реалізації права платника на зменшення оподатковуваного доходу на суму понесених витрат є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) та наявність первинних документів оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства.

Доводи податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкового кредиту.

Разом з тим, реальність спірних господарських операцій позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЦ «Октавія», Товариством з обмеженою відповідальністю «ТК «Ольвія», Товариством з обмеженою відповідальністю «Югспецсервіс», Товариством з обмеженою відповідальністю «Демопроммонтаж» підтверджується належними первинними документами, які за своєю формою та змістом відповідають вимогам податкового законодавства, зокрема, наданими позивачем договором поставки та зберігання нафтопродуктів від 10.04.2009 №38/04-09, договором поставки нафтопродуктів від 16.01.2009 №35/01-09, договорами купівлі-продажу нафтопродуктів від 19.12.2007 №44/12-07, від 28.01.2008 №72/01-08, від 13.10.2008 №42/10-08, договорами підряду на виконання робіт з капітального ремонту підстанцій від 08.10.2008 №1-08, від 08.10.2008 №2-08, від 08.10.2008 №3-08, від 17.11.2008 №5-08, податковими накладними, накладними, прибутковими ордерами, актами приймання-передачі партії товару на відповідальне зберігання постачальнику, актами повернення товару з відповідального зберігання, накладним приймання-передачі товару структурними підрозділами позивача (накладні на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів), довіреностями на отримання ТМЦ, акти прийому-передачі паливно-мастильних матеріалів, відомостями про видачу пального, звітами про використання пального за місяць, актами приймання виконаних підрядних робіт, довідками про вартість виконаних підрядних робіт.

Нафтопродукти транспортувались на адресу структурних підрозділів позивача від імені постачальників із складських ємностей (ємностей для зберігання) компанії «Мотор Січ-Ойл».

Також судами встановлено, що придбані у контрагентів паливно-мастильні матеріали були використані у власній господарській діяльності позивача з постачання та передачі електричної енергії, для забезпечення структурних підрозділів. Підрядні роботи замовлялися для ремонту власних підстанцій.

Таким чином, досліджені в процесі розгляду справи первинні документи розкривають зміст господарської операції, підтверджують рух активів позивача, зміни у власному капіталі підприємства та отримання ним реального результату в процесі господарської діяльності з контрагентами.

Судами попередніх інстанцій обґрунтовано не взято до уваги посилання відповідача на постанову Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 02.03.2009 по кримінальній справі №1-200/09, оскільки взаємовідносин позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю «Демопроммонтаж» не були предметом дослідження у справі, первинні документи від імені контрагента підписувалися його директором ОСОБА_3, який не був обвинуваченим у відповідній кримінальній справі. Крім того, на момент проведення спірних операцій Товариство з обмеженою відповідальністю «Демопроммонтаж» було зареєстроване у встановленому порядку як юридична особа та платник податку на додану вартість.

За таких обставин, слід погодитися з висновками судів попередніх інстанцій, що позивач підтвердив факт реальності господарських операцій з Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЦ «Октавія», Товариством з обмеженою відповідальністю «ТК «Ольвія», Товариством з обмеженою відповідальністю «Югспецсервіс», Товариством з обмеженою відповідальністю «Демопроммонтаж».

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновки судів першої та апеляційної інстанцій про неправомірність податкового повідомлення-рішення від 07.06.2010 №/0 є правильними.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 55, 160, 210, 220, 221, 223, 224, 230, 231 та частиною п'ятою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 14.12.2010 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.02.2012 по справі №2а-5064/10/0870 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, на підставі та у строки, передбачені статтями 235 - 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: __________________ Т.М. Шипуліна

Судді: __________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв