Справа № 819/3491/15
Суддя: Чепенюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/3491/15

29 грудня 2015 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чепенюк О.В.,

при секретарі судового засідання Порплиці Т.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 районної державної адміністрації Тернопільської області ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 районної державної адміністрації Тернопільської області, відділу у справах сімї, молоді та спорту ОСОБА_3 районної державної адміністрації про стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_3 районної державної адміністрації Тернопільської області (далі ОСОБА_3 РДА, відповідач 1) про стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу у сумі 20176,84 грн. за період з 22 квітня 2015 року по 22 листопада 2015 року.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2015 року до участі у справі залучено другого відповідача відділ у справах сімї, молоді та спорту ОСОБА_3 районної державної адміністрації (далі відділ у справах сімї, молоді та спорту ОСОБА_3 РДА, відповідач 2).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що розпорядженням голови ОСОБА_3 РДА № 696-к від 31 грудня 2015 року позивача призначено з 06 січня 2015 року на посаду головного спеціаліста відділу у справах сімї, молоді та спорту районної державної адміністрації в порядку переведення з посади головного спеціаліста відділу економічного розвитку та торгівлі управління економічного розвитку, інфраструктури та торгівлі ОСОБА_3 РДА. В подальшому розпорядженням голови ОСОБА_3 РДА за № 175-к від 21 квітня 2015 року ОСОБА_1 звільнено з посади з 21 квітня 2015 року з підстав, передбачених Законом України «Про очищення влади», відповідно до пункту 7-2 статті 36 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України), яке позивач оскаржив у судовому порядку. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2015 року в адміністративній справі № 819/1406/15 позивача поновлено на посаді головного спеціаліста відділу у справах сімї, молоді та спорту ОСОБА_3 РДА з 22 квітня 2015 року. Розпорядженням голови ОСОБА_3 РДА № 569-к від 23 листопада 2015 року ОСОБА_1 поновлено на посаді. Позивач звернувся із заявою до відповідача 1 з проханням виплатити йому заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 22 квітня 2015 року по 22 листопада 2015 року. Середній заробіток за час вимушеного прогулу позивачу не виплачений, який згідно з його розрахунком склав 20176,84 грн. за 148 днів вимушеного прогулу, а тому він звернувся з адміністративним позовом до суду.

У судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали з підстав, наведених в адміністративному позові, просили позов задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача 1 позовні вимоги визнав частково, погодившись зі стягненням середнього заробітку за час вимушеного прогулу за мінусом суми доходів, які працівник мав в цей час, а саме: коштів, виплачених ОСОБА_5 як допомоги по безробіттю у розмірі 9115,50 грн., та заробітної плати за роботу в ОСОБА_3 міській виборчій дільниці в сумі 3896,37 грн. В обґрунтування заперечень проти частини позовних вимог представник відповідача 1 посилався на пункту 32 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року № 9.

Представник ОСОБА_3 РДА просив позовні вимоги задовольнити частково.

Представник відповідача 2 відділу у справах сімї, молоді та спорту ОСОБА_3 РДА у судовому засіданні 23 грудня 2015 року адміністративний позов визнала частково, вказувала на необхідність врахування у спірних правовідносинах інших доходів, виплачених позивачу за час вимушеного прогулу. Також зазначила, що відділ у справах сімї, молоді та спорту ОСОБА_3 РДА є самостійною юридичною особою і має свій кошторис, а тому саме з коштів, передбачених на фінансування відділу, а не ОСОБА_3 РДА, має проводитись стягнення середньої заробітної плати ОСОБА_1

У подальшому представник відповідача 2 у судове засідання не прибула, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, відповідач 2 причини неприбуття представника до суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Таким чином, судовий розгляд даної справи продовжено за відсутності представника відповідача 2 відділу у справах сімї, молоді та спорту ОСОБА_3 РДА.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що розпорядженням голови ОСОБА_3 РДА № 696-к від 31 грудня 2015 року ОСОБА_1 призначено з 06 січня 2015 року на посаду головного спеціаліста відділу у справах сімї, молоді та спорту районної державної адміністрації в порядку переведення з посади головного спеціаліста відділу економічного розвитку та торгівлі управління економічного розвитку, інфраструктури та торгівлі ОСОБА_3 РДА (а. с. 5). В подальшому розпорядженням голови ОСОБА_3 РДА за № 175-к від 21 квітня 2015 року ОСОБА_1 звільнено з посади з 21 квітня 2015 року з підстав, передбачених Законом України «Про очищення влади», відповідно до пункту 7-2 статті 36 КЗпП України (а. с. 6), яке позивач оскаржив у судовому порядку.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2015 року постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 червня 2015 року по справі № 819/1406/15 скасовано та прийнято нову, якою адміністративний позов задоволено; визнано протиправним та скасовано висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», від 9 квітня 2015 року № 36 в частині результатів проведеної перевірки декларації ОСОБА_1 про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік щодо зазначення недостовірних відомостей про наявність майна (майнових прав), набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади»; визнано протиправним та скасовано розпорядження голови ОСОБА_3 РДА № 175-к від 21 квітня 2015 року «Про звільнення ОСОБА_1П.»; поновлено ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста відділу у справах сім'ї, молоді та спорту ОСОБА_3 РДА з 22 квітня 2015 року (а. с. 7-13).

Розпорядженням голови ОСОБА_3 РДА від 23 листопада 2015 року № 569-к «Про поновлення ОСОБА_1П.» позивача поновлено на посаді головного спеціаліста відділу у справах сімї, молоді та спорту районної державної адміністрації з 22 квітня 2015 року (а. с. 14).

01 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернувся з письмовою заявою на імя голови ОСОБА_3 РДА про нарахування та виплату йому заробітної плати за час вимушеного прогулу з 22 квітня 2015 року по 22 листопада 2015 року (а. с. 15), проте вказані кошти позивачу не виплачені.

Також судом встановлено, що відповідно до довідки відділу у справах сімї, молоді та спорту ОСОБА_3 РДА середньоденний заробіток ОСОБА_1 становить 115,00 грн. (а. с. 33).

Період вимушеного прогулу позивача з 22 квітня 2015 року по 22 листопада 2015 року склав 146 днів (квітень 7 робочих днів, травень 18 робочих днів, червень 20 робочих днів, липень 23 робочі дні, серпень 20 робочих днів, вересень 22 робочі дні, жовтень 21 робочий день, листопад 15 робочих днів) з урахуванням листів Міністерства соціальної політики України від 09 вересня 2014 року № 10196/0/14-14/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2015 рік» та від 18 вересня 2015 року № 560/13/133-15 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2015 рік» та відповідає кількості робочих днів вимушеного прогулу, обчислених відповідачем 2 (а. с. 34).

Також судом встановлено, що відділ у справах сімї, молоді та спорту ОСОБА_3 РДА, де працює позивач, є самостійною юридичною особою, що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи від 27 березня 2006 року (а. с. 24), має свій кошторис з визначенням видатків, у тому числі на оплату праці працівників відділу (а. с. 26).

До спірних правовідносин суд застосовує наступні правові норми.

Згідно з частиною другою статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Пунктом 5 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, передбачено, що нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Судом встановлено, що у спірному випадку при винесенні судового рішення про поновлення на роботі позивача питання про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу не розглядалось, оскільки така позовна вимоги ОСОБА_1 не заявлялась. Відтак, позивачем підставно заявлено у даній справі позовну вимогу про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Проте згідно з розрахунком відділу у справах сімї, молоді та спорту ОСОБА_3 РДА середньої заробітної плати ОСОБА_1, проведеного відповідно до вимог Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, середньоденна заробітна плата складає 115,00 грн., а не 136,33 грн., як визначав позивач у позовній заяві, а кількість днів вимушеного прогулу з 22 квітня 2015 року по 22 листопада 2015 року становить 146 днів, а не 148 як зазначив у позовній заяві позивач.

Відтак, середній заробіток ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу склав 115,00 грн. х 146 днів = 16790,00 грн.

Разом з тим, за час коли позивач перебував у вимушеному прогулі йому була нарахована та виплачена ОСОБА_3 районним центром зайнятості допомога по безробіттю у розмірі 9115,50 грн., що підтверджується довідкою ОСОБА_3 районного центру зайнятості № 1735 (а. с. 44), претензією ОСОБА_3 районного центру зайнятості від 04 грудня 2015 року № 05/1061, адресованою ОСОБА_3 РДА, про стягнення виплаченого забезпечення (допомоги по безробіттю) ОСОБА_1 в сумі 9115,50 грн. у звязку з поновленням його на роботі за рішенням суду (а. с. 35). У судовому засіданні позивач підтвердив, що був зареєстрований у ОСОБА_3 районному центрі зайнятості як безробітний та отримав допомогу по безробіттю у розмірі 9115,50 грн.

Також з пояснень позивача вбачається, що він протягом періоду з 16 вересня 2015 року по 11 листопада 2015 року працював на підставі цивільно-правового договору діловодом ОСОБА_3 міської виборчої комісії та за період вересня-листопада 2015 року отримав заробітну плату у розмірі 3896,37 грн., що підтверджується наданою представником відповідача 1 архівною довідкою ОСОБА_3 РДА № 375 від 28 грудня 2015 року про суми виплаченої заробітної плати ОСОБА_1 на підставі книг нарахування заробітної плати (а. с. 45).

Відповідно до абзацу другого пункту 32 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року № 9 при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога по тимчасовій непрацездатності, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю), який працівник мав в цей час.

Відповідно до частини четвертої статті 71 КАС України суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідачами при розгляді даної справи були надані суду належні та допустимі докази, що містять відомості про отримання ОСОБА_1 інших виплат (доходів) за час вимушеного прогулу: допомоги по безробіттю та заробітку, а тому суд при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховує такі інші виплати на загальну суму 13011,87 грн. (9115,50 грн. допомога по безробіттю + 3896,37 грн. заробіток за період роботи на посаді діловода ОСОБА_3 міської виборчої комісії). Отже, до стягнення належить сума коштів 16790,00 грн. 13011,87 грн. = 3778,13 грн.

Наведене відповідає практиці Вищого адміністративного суду України, викладеній в ухвалах від 27 лютого 2013 року № К-58932/09, 13 травня 2015 року К/800/62784/14.

При цьому, стягнення коштів на виплату позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу слід провести з відділу у справах сімї, молоді та спорту ОСОБА_3 РДА, тобто з відділу де працював ОСОБА_1 та поновлений на роботі, оскільки такий відділ є самостійною юридичною особою і фінансування оплати праці працівників проводиться за окремим кошторисом такої юридичної особи.

Відтак, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог частково та стягнення з відділу у справах сімї, молоді та спорту ОСОБА_3 РДА на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 22 квітня 2015 року по 22 листопада 2015 року в сумі 3778,13 грн.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць.

Таким чином, постанова суду про стягнення з відділу у справах сімї, молоді та спорту ОСОБА_3 РДА на користь ОСОБА_1 середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 2300,00 грн. (у межах суми стягнення за один місяць) підлягає негайному виконанню.

Керуючись статтями 2, 11, 71, 86, 160-163, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Стягнути з відділу у справах сімї, молоді та спорту ОСОБА_3 районної державної адміністрації (місцезнаходження: 47201, Тернопільська область, місто Зборів, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 24, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: 47201, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 3778 (три тисячі сімсот сімдесят вісім) гривень 13 (тринадцять) копійок з відрахуванням до відповідного бюджету передбачених законом податків і зборів.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанову суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 2300 (дві тисячі триста) гривень 00 (нуль) копійок звернути до негайного виконання.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України (оголошення вступної та резолютивної частини постанови), а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складений 30 грудня 2015 року.

Головуючий суддя Чепенюк О.В.

копія вірна

Суддя Чепенюк О.В.