Справа № 826/7148/15
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 грудня 2015 року № 826/7148/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Гарника К.Ю., за участю секретаря судового засідання Непомнящої А.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомПриватного підприємства «Науково-технічний центр «Екопроект»
до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Науково-технічний центр «Екопроект» (далі по тексту - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві (далі по тексту - відповідач) в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 30.08.2013 № .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі № 8267148/15, закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 23 червня 2015 року.

Згідно з Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 серпня 2015 року адміністративну справу передано на розгляд судді Гарнику К.Ю.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 серпня 2015 року адміністративну справу № 826/7148/15 прийнято до провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 27 серпня 2015 року.

У судовому засіданні 27 серпня 2015 року представник позивача підтримав адміністративний позов, просив суд задовольнити його. Представник відповідача заперечив проти позовних вимог.

Керуючись приписами частини 4 статті 122 та частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, надавши можливість присутнім учасникам судового розгляду у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, та враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд завершив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що на підставі повідомлення від 16.08.2013 та згідно наказу від 15.08.2013 № 601, відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 79.1 пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Приватного підприємства «Науково-технічний центр «Екопроект» () з питань правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податку на додану вартість та податку на прибуток по фінансово-господарським взаємовідносим з ТОВ «Профінком» () за період з 01.12.2010 по 31.03.2011, за результатом якої складено акт перевірки від 21.08.2013 № 134/1-22-08-30778105.

Як висновок проведеної перевірки встановлено порушення, зокрема пунктів 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, в результаті чого ПП «Науково-технічний центр «Екопроект» занижено податок на прибуток на суму 40625,00 грн., в т.ч. по періодах: 4 квартал 2010 року у сумі 36250,00 грн. та 1 квартал 2011 року у сумі 4375,00 грн.

Податковим повідомленням - рішенням Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві від 30.08.2013 № збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємтсв у розмірі 50871,25 грн., в тому числі: за основним платежем - 40625,00 грн., за штрафними санкціями - 10156,25 грн.

Позивач не погоджується з висновками Акта перевірки та прийнятими на його підставі податковим повідомленням - рішенням й мотивує позовні вимоги тим, оскаржуване рішення ґрунтується на помилкових припущеннях суб'єкта владних повноважень, що викладені в акті перевірки, а відтак, за відсутності визначених законом підстав покладають на платника податків додатковий обов'язок по оплаті грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

В свою чергу, відповідно до пп.14.1.27 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Пунктом 138.1 ст. 138 Податкового кодексу України встановлено, що витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті, інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу, крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, контролюючим органом під час проведення перевірки, ПП «Науково-технічний центр «Екопроект» згідно оборотно-сальдової відомості по рахунку «Валові витрати», вартість за отримані товари по контрагенту ТОВ «Профінком» була віднесена підприємством до складу валових витрат за 4 квартал 2010 року у сумі 145000,00 грн. за 1квартал 2011 року у сумі 17500,00 грн.

Вказані висновки контролюючого органу зроблені за наслідком аналізу податкових декларацій з податку на прибуток підприємств за 4 кв. 2010 року (від 19.01.2011 № 421276) та 1 кв. 2011 року (від 18.04.2011 № 116257).

На спростування доводів податкового органу, позивачем зазначено, що суми та угоди з ТОВ «Профінком» позивачем не було віднесено до витрат останнього у 2010-2011 роках по деклараціях з податку на прибуток. Вказані взаємовідносини записані лише в облікових реєстрах бухгалтерського обліку підприємства та не є включеними до декларації з податку на прибуток при вирахуванні суми податку на прибуток за 2010 року та 1 квартал 2011 року.

Так, позивачем надано належним чином завірені копії первинної документації за 2010 рік та 1 квартал 2011 року по взаємовідносин з контрагентами за перевріряємий період, що були включені підприємством до складу валових витрат по податковим деклараціям за 4 кв. 2010 року (від 19.01.2011 № 421276) та 1 кв. 2011 року (від 18.04.2011 № 116257).

У свою чергу, судом неодноразово витребовувались від податкового органу письмові пояснення з приводу включення ПП «Науково-технічний центр «Екопроект» витрат, які виникли за результатами фінансово-господарських операцій з ТОВ «Профінком» за 4 квартал 2010 року та 1 квартал 2011 року, разом з доказами на підтвердження цього.

Однак, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, на якого покладено обов'язок доказування, не надано суду належних та допустимих доказів віднесення сум вартості за отримані товари ПП «Науково-технічний центр «Екопроект» до складу валових витрат.

Враховуючи відсутність доказів, що підтверджують включення позивачем сум вартості за отримані товари ПП «Науково-технічний центр «Екопроект» до складу валових витрат за перевіряємий період, суд приходить до висновку про відсутність у податкового органу правових підстав для збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 40625,00 грн., а відтак податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 30.08.2013 № підлягає скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (стаття 69 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведена правомірність та обґрунтованість прийняття спірного податкового повідомлення-рішення з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Приватного підприємства «Науково-технічний центр «Екопроект» підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 94, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов Приватного підприємства «Науково-технічний центр «Екопроект» задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 30.08.2013 № .

3. Судові витрати в сумі 243,60 грн. присудити на користь Приватного підприємства «Науково-технічний центр «Екопроект» за рахунок Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.Ю. Гарник