Справа № 22-а-12883/11
Суддя: Рудніченко О. М.
Дата ухвалення: 2011-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 липня 2011 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого Воробйової Н.С.,

суддів Кулішенко Ю.М., Рудніченко О.М.,

розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 квітня 2009 року по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради, про зобовязання провести перерахунок та виплату недоотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

в с т а н о в и л а:

В березні 2009 р. позивач звернулася до суду із адміністративним позовом, який мотивувала тим, що вона є матірю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років і відповідно до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» має право на отримання державної допомоги по догляду за дитиною до 3-х років в розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Всупереч закону відповідач протягом 2007 р. виплачує їй державну допомогу в меншому розмірі, а її звернення до відповідача про перерахунок допомоги за цей період залишене без задоволення. Просила суд з врахуванням уточнень визнати відмову відповідача щодо перерахунку державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до 6 років, за період з серпня 2007 року по грудень 2008 року включно.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.04.2009 р. позов задоволено частково. Визнано дії відповідача щодо відмови позивачеві в перерахунку та виплаті допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до 6 років неправомірними та зобов'язано відповідача провести перерахунок та виплатити позивачу суму державної допомоги по догляду за дитиною до 3-х років на сина, виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого Законом про державний бюджет на відповідний рік для дітей віком до шести років, за період з лютого 2008 року по грудень 2008 року включно, з врахуванням вже виплачених за цей період коштів.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 159 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими, доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач має сина ОСОБА_2, 25.05.2007 р. н., перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років, у звязку з чим знаходиться на обліку в УПСЗН та отримує щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років. У 2007 р. позивач отримувала таку допомогу у розмірі, встановленому ст.56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік». Починаючи з 01.01.2008 р. допомога виплачується позивачу в розмірі 130 грн., встановленому ст.15 та п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач відповідно до вимог ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім»ям з дітьми» має право на отримання державної допомоги по догляду за дитиною до 3-х років в розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду, поскільки вони зроблені в результаті порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» (в редакції п.23 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік») державна допомога по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років надається в розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні 6 місяців, але не менше 130 грн.

Згідно п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 року - 50 відсотками, з 1 січня 2009 року - 75 відсотками, з 1 січня 2010 року - 100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 р. вказані положення п.23 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік» не визнавалися неконституційними, вони є чинними і мають виконуватися, а відтак, виплачуючи позивачці допомогу у 2008 р. на підставі цієї норми закону, відповідач діяв правомірно і у відповідності із законом.

Суд не врахував зазначені вимоги закону, що призвело до неправильного вирішення справи і ухвалення постанови про задоволення позову.

Відповідно до ст.202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи, що постанова суду першої інстанції ухвалена з порушенням норм матеріального права, колегія суддів вважає за необхідне скасувати постанову і ухвалити нову постанову про відмову в позові з тих підстав, що допомога виплачувалася позивачу протягом 2008 року у розмірі, встановленому Законом України «Про державну допомогу сімям з дітьми» і права позивача порушені не були.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205 КАС України, колегія судів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради задоволити частково.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 квітня 2009 року скасувати і ухвалити нову постанову.

Відмовити в позові ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради, про зобовязання провести перерахунок та виплату недоотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Копію постанови направити учасникам справи.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст.254 КАС України.

Постанова апеляційного суду може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :