Справа № 2а-790/11/1370
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2011-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2011 року № 2а-790/11/1370

Львівський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого-судді Ланкевича А.З.

судді Гавдика З.В.,

судді Карп'як О.О.,

секретар судового засідання Гіщинська С.Я.

за участі

представників

позивача . ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3-А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Державної податкової інспекції у Галицькому районі м.Львова про скасування податкових повідомлень рішень, -

встановив :

Львівським окружним адміністративним судом отримано позовну заяву, в якій позивач просить скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 08 січня 2010 року №№ /0, /0, /0 та рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 08 січня 2010 року № НОМЕР_1.

Посилається на те, що за результатами проведеної відповідачем планової виїзної перевірки позивача з питань дотримання останнім вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2007 року по 30.09.2010 року, складено Акт № 58787/17-2/НОМЕР_2 від 19 листопада 2010 року, в якому зазначені необгрунтовані висновки про порушення ним податкового законодавства. На підставі вищезазначеного акту перевірки відповідачем 08 грудня 2010 року винесено податкове повідомлення- рішення № /0, яким позивачу визначено суму зобовязання по податку на додану вартість на загальну суму 149566,37 грн., податкове повідомлення-рішення № /0, яким позивачу визначено суму зобовязання з податку з доходів фізичних осіб на суму 56821,18 грн., податкове повідомлення-рішення № /0, яким позивачу визначено суму зобовязання з доходів найманих працівників на загальну суму 367866,06 грн. та рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № НОМЕР_1, яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій на суму 1921394,90 грн. Зазначає, що ним дотримано всіх вимог передбачених Указом Президента «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва», які необхідні для перебування на спрощеній системі оподаткування протягом 2009 та 2010 років. Вважає, що податковим органом зроблено безпідставно висновок про переліміт коштів за рік, оскільки в 2009 та 2010 роках сплачував єдиний податок та керувався виключно нормами Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва». Також, у звязку з вищенаведеним порушенням, перевіркою встановлено порушення вимог Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого донараховано податку на додану вартість на суму 149566,37 грн. Вказане донарахування є неправомірним, оскільки позивач перебував на спрощеній системі обліку та звітності, а відтак відсутній обовязок реєструватись платником податку на додану вартість. Також зазначає, що помилковим є

нарахування податку на доходи фізичних осіб визначеного на підставі актів закупки з продажу ягід чорниці на рівні реалізаційної ціни застосовуючи норми Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб». Щодо порушення вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», то зазначив, що субєкти підприємницької діяльності - фізичні особи, які перебувають на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності мають право не застосовувати електронні контрольно-касові апарати для проведення розрахунків із споживачами.

Від відповідача надійшло письмове заперечення проти позову, в якому він просить в позові відмовити, посилається на те, що таким проведена планова виїзна перевірка позивача з питань дотримання останнім вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 жовтня 2007 року по 30 вересня 2010 року, за результатами якої складено Акт перевірки № 5878/17-2/НОМЕР_2 від 19 листопада 2010 року. Зазначає, що при проведенні перевірки, згідно представлених документів, встановлено факт перевищення обсягу виручки від реалізації в розмірі 500000,00 грн., таким чином підприємцем порушено Указ Президента «Про спрощену систему оподаткування, обліку і звітності субєктів малого підприємництва» від 03 липня 1998 року. В порушення ст.13 Декрету Кабінету Міністрів «Про прибутковий податок з громадян» перевіркою правильності валових витрат встановлено відсутність в графі «витрати» сум витрат. У звязку з перевищенням обсягу виручки від реалізації продукції за календарний рік в розмірі 500000,00 грн. у 2009 році ФО-П ОСОБА_5 зобовязаний був перейти на загальну систему оподаткування, обліку та звітності. У звязку з тим що позивач не зареєструвався платником податку на додану вартість, йому було донарахований такий податок. Крім цього, перевіркою правильності нарахування та утримання податку з доходів фізичних осіб при виплаті доходів громадянам встановлено факт виплати доходу частково без утримання та перерахування податку з доходів фізичних осіб до бюджету. Також перевіркою встановлено, що розрахунки між підприємцем ОСОБА_5 та покупцями проводились у готівковій формі, проте ним не подавались звіти про використання реєстраторів розрахункових операцій. Стверджує, що відповідачем правомірно та обґрунтовано винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення. Зазначає, що аргументи позивача не спростовують наявних порушень, зафіксованих в Акті перевірки та відповідно не можуть бути підставами для скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задоволити, посилається на підстави викладені в позовній заяві.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили, просять відмовити в його задоволенні, посилаються на підстави викладені в письмовому запереченні на позовну заяву.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Позивач - ОСОБА_4, 23.12.2003 року зареєстрований Виконавчим комітетом Львівської міської ради як фізична особа - підприємець за № 0010224 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця серії В 01 № 530635.

12.12.2008 року позивач отримав Свідоцтво про сплату єдиного податку, серії Е № 395313 на 2009 рік, згідно якого видами діяльності є дослідження коньюктури ринку та вивчення суспільної думки, готова торгівля продуктамй харчування, посередництво в торгівлі.

18.12.2009 року позивач отримав Свідоцтво про сплату єдиного податку, серії Є № 372492 на 2010 рік, згідно якого видами діяльності є дослідження конюктури ринку та виявлення суспільної думки, готова торгівля продуктами харчування (жуйки орбіт), посередництво в торгівлі, збір продукції лісового господарства.

03.11.2010 року ДПІ у Галицькому районі м.Львова виписано направлення № 933 на проведення з питань дотримання позивачем вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2007 року по 30.09.2010 року.

19.11.2010 року ДПІ у Галицькому районі м.Львова складено Акт № 5878/17- 2/НОМЕР_2 про результати виїзної планової перевірки з питань дотримання субєктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_5 вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2007 року по 30.09.2010 року, яким встановлено порушення:

- ст.1 Указу Президента від 03 липня 1998 року №727/98 Про спрощену систему оподаткування, обліку і звітності суб'єктів малого підприємництва;

- порушення п.4.1 ст.4, пп.8.1.3 п.8.1 ст.8. п.п9.12.2 п.9.12 ст.9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» №889-4 від 22.05.2003 року. За результатами перевірки відповідно до п.7.1 ст.7 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» №889-4 від 22.05.2003 року донараховано податок з доходів фізичних осіб за період з 01.10.2009 по

30.09.2010 року в сумі 56821.18 грн.

- порушено п.1.15. ст.1, пп.8.1.1, пп.8.1.2 п. 8.1 ст. 8, п.17.1, п.17.2 ст. 17, ПІ9.2, ст.19 ЗУ „Про податок з доходів фізичних осіб від 22.05.2003 року №889-ІУ (зі змінами та доповненями). В результаті перевірки відповідно до п.7.1 ст.7 ЗУ „Про податок з доходів фізичних осіб від 22.05.2003 року №889-ІУ (зі змінами та доповненнями) донараховано податку з доходів фізичних осіб в сумі 122622,02 грн.

- порушено -пп. 2.3.1 ст. 2, пп. 3.1.1., п. 3.1. ст. З, пп. 6.1.1., п. 6.1, ст. 6, пп. 7.3.1., п. 7.3, ст. 7, пп. 7.8.1., п. 7.8, ст. 7 Закону України від 03.04.1997 №168/97-ВР «Про податок на .додану вартість» (із змінами та доповненнями. В результаті перевірки донараховано ПДВ в сумі 98478,26 грн.

- перевіркою встановлено неподання декларацій по ПДВ за жовтень, листопад, грудень 2009 року та січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень та вересень 2010 року, чим порушено пп.4.1.4 п.4.1 ст.4 ЗУ «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» №2181 від 21.12.2000р. із змінами та доповненнями.

- порушено ст.1, п.1 п.2 ст. З Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг №265/95-ВР від 06.07.1995 р. ( із змінами і доповненнями ), не проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів за період з 01 жовтня 2007р. по 31 грудня 2008р. на загальну суму 384278.98 грн,

08 січня 2010 року ДПІ у Галицькому районі м.Львова, на підставі вказаного акту перевірки, прийнято податкові повідомлення - рішення:

- № /0, яким визначено суму зобовязання по податку на додану вартість на загальну суму 149566,37 грн.;

- № /0, яким визначено суму зобовязання з податку з доходів фізичних осіб на суму 56821,18 грн.;

- № /0, яким визначено суму зобовязання з доходів найманих працівників на загальну суму 367866,06 грн.;

- та рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № НОМЕР_1, яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій на суму 1921394,90 грн.

Як вбачається з акта перевірки, податковим органо зроблено висновок, що позивач від здійснення підприємницької діяльності одержав обсяг виручки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) у 4 кварталі 2009 року в сумі 37195,21 грн. та у 1-3 кварталах 2010 року у сумі 467881,93 грн. Різниця суми перевищення за 4 квартал 2009 року склала 9298,80 грн. та за 1-3 квартали 2010 року - 116970,48 грн., а тому враховуючи, що такі доходи одержані субєктом підприємницької діяльності є отриманими поза межами

єдиного податку, сума такого перевищення підлягає оподаткуванню у порядку, встановленому розділом IV Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року «Про прибутковий податок з громадян». Таким чином, порушено ст.1 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєтів малого підприємництва» за№727/98-ВР від 07.08.1997 року.

Висновки органу державної податкової служби грунтуються на наданих позивачем письмових відомостях. Зокрема, зазначає відповідач, в книзі обліку доходів і витрат субєкт господарювання в графі «витрати» не проставив суми витрат.

Правовідносини, що виникають з приводу оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва, регулюються нормами Указу Президента Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» від 03.07.1998 року за №727/98 (з наступними змінами та доповненнями).

Частиною 1 ст.1 вищенаведеного Указу установлено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності запроваджується для таких суб'єктів малого підприємництва, зокрема, фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. гривень.

Суд зазначає, що висновки органу державної податкової служби про перевищення субєктом господарювання обсягів виручки від реалізації продукції ґрунтуються на припущеннях, скільки не підтверджені належними первинними бухгалтерськими документами.

При цьому, наявні в матеріалах первинні бухгалтерські документи (копія книги обліку доходів і витрат позивача, копії банківських виписок) вказують на те, що позивач не перевищував за рік 500 тис. грн. обсягу виручки.

Судом не беруться до уваги пояснення відповідача на те, що допустивши перевищення обсягів виручки у 4 кварталі 2009 року, позивач повинен був перейти на загальну систему оподаткування не раніше як з 01.01.2010 року, оскільки встановлено відсутність обставин перевищення позивачем обсягу виручки.

Згідно ст. 2 цього ж Указу Президента України, суб'єкти малого підприємництва - фізичні особи мають право самостійно обрати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку.

Згідно ст. 1 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»:

1.1) платники податків - фізичні особи, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно з законами покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), пеню та штрафні санкції;

1.2) податкове зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим же Законом або іншими законами України.

Податковим органом при перевірці позивача щодо нарахування та утримання податку з доходів фізичних осіб при виплаті доходів громадянам на підставі перевірки його контрагентів виявлено факт виплати доходу у 2009 та 2010 роках частково без утримання та перерахування податку з доходів фізичних осіб до бюджету.

Згідно п. 1.13. ст. 1 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», податок - податок з доходів фізичних осіб, оподаткування - порядок, пов'язаний з визначенням об'єкта оподаткування, обчисленням та сплатою (утриманням) податку з доходів фізичних осіб; платник податку (у відповідних відмінках) - платник податку з доходів фізичних осіб.

Згідно п. 1.20. ст. 1 цього ж Закону, фізична особа - громадянин України, фізична особа без громадянства або громадянин іноземної держави.

Згідно п.п. 9.12.1. п. 9.12. ст. 9 цього ж Закону, оподаткування доходів, отриманих фізичною особою від продажу нею товарів (надання послуг, виконання робіт) у межах її підприємницької діяльності без створення юридичної особи, а також фізичною особою, яка сплачує ринковий збір, здійснюється за правилами, встановленими спеціальним законодавством з цих питань, з урахуванням норм цього пункту.

Згідно п.п. 9.12.2. п. 9.12. ст. 9 цього ж Закону, якщо фізична особа - суб'єкт підприємницької діяльності або фізична особа, яка сплачує ринковий збір, отримує інші доходи, ніж визначені у підпункті 9.12.1 цього ж пункту, то такі доходи оподатковуються за загальними правилами, встановленими цим Законом для платників податку, що не є такими суб'єктами підприємницької діяльності.

Згідно ст. 2 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», платниками податку є:

резидент, який отримує як доходи з джерелом їх походження з території України, так і іноземні доходи;

нерезидент, який отримує доходи з джерелом їх походження з території України.

Відповідно до ч. 6 Указу Президента «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва» суб'єкт малого підприємництва, який сплачує єдиний податок, не є платником податку на доходи фізичних осіб.

Таким чином, беручи до уваги вищенаведене та те, що ФО-П ОСОБА_4 перебував на спрощеній системі оподаткування, податковим органом не правомірно визначено суму зобовязання з податку з доходів фізичних осіб на суму на суму 56821,18 грн.

Податковим органом встановлено, що у звязку з перевищення обсягів виручки у 4 кварталі 2009 року, позивач у 2010 році зобовязаний був перейти на загальну систему оподаткування, тим самим ним ФО-П ОСОБА_4 донараховано податок з доходів фізичних осіб за період з 01.10.2009 по 30.09.2010 року в сумі 56821.18 грн.

Згідно п. 1.3. ст. 1 Закону України «Про податок на додану вартість», платник податку - особа, яка згідно з цим же Законом зобов'язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем, або особа, яка імпортує товари на митну територію України.

Згідно п.п. 2.3.1. п. 2.3. ст. 2 цього ж Закону, особа підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку у разі, коли загальна сума від здійснення операцій з поставки товарів (послуг), у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, що підлягають оподаткуванню згідно з цим же Законом, нарахована (сплачена, надана) такій особі або в рахунок зобов'язань третім особам, протягом останніх дванадцяти календарних місяців сукупно перевищує 300000 гривень (без урахування податку на додану вартість).

Згідно п.п. 7.3.1 п. 7.3. ст. 7 цього ж Закону, датою виникнення податкових зобов'язань з поставки товарів (робіт, послуг) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше;

або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку як оплата товарів (робіт, послуг), що підлягають поставці, а у разі поставки товарів (робіт, послуг) за готівкові грошові кошти - дата їх оприбуткування в касі платника податку, а при відсутності такої - дата інкасації готівкових коштів у банківській установі, що обслуговує платника податку;

або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) - дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт (послуг) платником податку.

Згідно п. 9.4. ст. 9 цього ж Закону, якщо особа, на яку не поширюється дія пункту 2.3 статті 2 цього ж Закону, як платник податку, вважає за доцільне добровільно зареєструватися платником податку і відповідає вимогам підпункту 2.2 статті 2 цього Закону, така реєстрація провадиться за її заявою.

Згідно п.п. «а»п. 9.6. ст. 9 цього ж Закону, з урахуванням положень пункту 9.5 цієї ж статті заява про реєстрацію має бути подана (надіслана) податковому органу, особами, що підлягають реєстрації згідно з підпунктом 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 цього ж Закону, не

пізніше двадцятого календарного дня з моменту досягнення суми оподатковуваних операцій, визначеної зазначеним пунктом.

Згідно ст. 1 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва», спрощена система оподаткування, обліку та звітності запроваджується для таких суб'єктів малого підприємництва - фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. гривень.

Згідно ст, 5 цього ж Указу, у разі порушення вимог, установлених статтею 1 цього ж Указу, платник єдиного податку повинен перейти на загальну систему оподаткування, обліку та звітності, починаючи з наступного звітного періоду (кварталу).

Згідно ст. 6 Указу Президента «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва», суб'єкт малого підприємництва, який сплачує єдиний податок, не є платником податку на додану вартість., що спростовує висновки податкового органу про порушення позивачем вимог п.п. 7.3.1. п. 7.3. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість».

Перевіркою встановлено порушення ст.1, пунктів 1, 2 ст. З Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме не проведення приватним підприємцем розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних документів за період з 01 жовтня 2007 року по 31 грудня 2009 року на загальну суму 384278,98 грн.

Згідно ст. 1 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», реєстратори розрахункових операцій застосовуються фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності або юридичними особами (їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами) (далі - суб'єкти підприємницької діяльності), які здійснюють операції з розрахунків в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також уповноваженими банками та суб'єктами підприємницької діяльності, які виконують операції купівлі-продажу іноземної валюти.

Відповідно до Указу Президента «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва» суб'єкти підприємницької діяльності - фізичні особи - платники єдиного податку мають право не застосовувати електронні контрольно-касові апарати для проведення розрахунків із споживачами.

Таким чином, рішення про застосування штрафних фінансових санкцій ДПІ у Сихівському районі м. Львова за № НОМЕР_1 від 08 грудня 2010 року є протиправним і підлягає скасуванню, оскільки позивач протягом 2009 та 2010 років правомірно перебував на спрощеній системі оподаткування, а тому мав право не застосовувати електронні контрольно-касові апарати для проведення розрахунків із споживачами.

Оскільки матеріалами справи підтверджено правомірність перебування позивача на спрощеній системі оподаткування, суд вважає, що органом державної податкової служби неправомірно було визначено останньому суми податкових зобовязань з податку з доходів фізичних осіб, податку на додану вартість, а також безпідставно застосовано штрафні санкції за порушення вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операці у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Враховуючи вищенаведенні обставини, суд вважає, що позовні вимоги про скасування податкових повідомлень-рішень та рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій є підставними та обґрунтованими, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст.94 вищенаведеного Кодексу із урахуванням того, що рішення ухвалене на користь позивача, який не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує відповідно до задоволених вимог всі здійснені ним документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету У країни.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Позов задоволити.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Галицькому районі м.Львова від 08 січня 2010 року №№ /0,; /0, /0 та рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 08 січня 2010 року № НОМЕР_1.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 3 (три) грн. 40 коп. витрат понесених останнім на сплату судового збору.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови виготовлено 02.01.2012 року.

Головуючий суддя Ланкевич А.З.

Судді Гавдика З.В.

Судді Карп'як О.О.