Справа № 503/2046/15-а
Суддя: Сопільняк О. М.
Дата ухвалення: 2015-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Кодимський районний суд Одеської області
________________________________________________________________________
Справа № 503/2046/15-а
Провадження №2-а/503/28/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2015 року м. Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Сопільняка О.М.

при секретарі Вдовиченко В.О.

з участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кодимі, Одеської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Петрівської сільської ради Кодимського району Одеської області про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 23 жовтня 2015 року звернувся до Кодимського районного суду з адміністративним позовом до Петрівської сільської ради Кодимського району Одеської області про стягнення коштів за затримку у поновленні на роботі, після прийняття судом рішення про поновлення на роботі.

Уточнивши в ході розгляду адміністративного позову свої позовні вимоги, позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснили, що постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2012 року позивача було поновлено на посаді спеціаліста-землевпорядника Петрівської сільської ради Кодимського району та стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня звільнення і до моменту поновлення на роботі.

Однак, протягом тривалого часу зазначене судове рішення відповідачем не виконується.

У звязку з цим, постановою Кодимського районного суду від 30 грудня 2014 року був задоволений його позов та з відповідача стягнуто середній заробіток за період з 19 вересня 2012 по 30 грудня 2014 р.р.

Наразі це рішення набрало законної сили та виконується органом Державної казначейської служби України.

Втім, за період з 31 грудня 2014 року по теперішніх час рішення суду про його поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку не виконане, тому просив стягнути з відповідача середній заробіток у звязку із затримкою у поновленні на роботі, після прийняття судом рішення про поновлення на роботі, за період з 31 грудня 2014 року по 23 грудня 2015 року в сумі 11387 грн.86 коп.

Представник відповідача ОСОБА_3 (діє відповідно до угоди про надання правової допомоги та ордера адвоката) позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні, оскільки про стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу вже є рішення Одеського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2012 року, яке не виконується через відсутність у відповідача необхідних для виплати позивачеві грошових коштів.

Вислухавши пояснення сторін та їхніх представників, дослідивши надані сторонами письмові докази та матеріали адміністративної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню наступних підстав.

Позивачем ОСОБА_1 подано адміністративний позов до субєкта владних повноважень органу місцевого самоврядування про стягнення коштів за затримку у поновленні на роботі, після прийняття судом рішення про поновлення на публічній службі.

Судом з тексту постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2012 року встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до розпорядження Петрівського сільського голови Кодимського району №24 від 01 серпня 2002 року був прийнятий на посаду спеціаліста-землевпорядника Петрівської сільської ради з присвоєнням 10 рангу державного службовця 7 категорії.

Тоді ж ОСОБА_1 склав Присягу державного службовця, запис про що внесено до його трудової книжки.

Вищий адміністративний суд України в аналітичній довідці про вивчення та узагальнення практики розгляду адміністративними судами спорів з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби від 01 лютого 2009 року (http://zakon2.rada.gov.ua/laws/show/n0006760-09) вказав, що справи про стягнення заробітної плати (грошового утримання) за час вимушеного прогулу або виконання нижчеоплачуваної роботи у звязку з незаконним звільненням або переведенням, за умови, коли така вимога не заявлялася одночасно з вимогою про поновлення на роботі, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки стосуються проходження особою публічної служби. Критеріями віднесення тієї чи іншої особи до осіб публічної служби визначено наявність запису в трудовій книжці особи про складення Присяги державного службовця та присвоєння відповідного рангу державного службовця, наявність виплати сум за ранг у загальній сумі заробітної плати.

Викладене свідчить про перебування ОСОБА_1 на публічній службі, у звязку з цим вимоги позивача стосуються проходження цієї публічної служби та звільнення з неї (п.15 ч.1 ст.3 КАС України).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.17 КАС України спори з приводу прийняття громадянина на публічну службу, її проходження та звільнення з неї розглядаються в порядку адміністративного судочинства.

У звязку з цим, суд вважає необхідним розглянути вказану справу в порядку адміністративного судочинства з застосуванням відповідних норм Кодексу адміністративного судочинства та Кодексу законів про працю України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлено, що розпорядженням Петрівської сільської ради №18 від 07 березня 2012 року ОСОБА_1 було звільнено з посади землевпорядника сільської ради відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України (за прогул).

Постановами Кодимського районного суду Одеської області від 29 травня 2012 року та Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2012 року звільнення позивача визнано незаконним, поновлено позивача на роботі та стягнено з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Отже на підставі зазначених судових рішень позивача ОСОБА_1 поновлено на посаді спеціаліста-землевпорядника з моменту звільнення, тобто з 07 березня 2012 року, та зобовязано відповідача виплати середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Постановою Кодимського районного суду Одеської області від 30 грудня 2014 року задоволено позов ОСОБА_1 та стягнуто з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 19 вересня 2012 по 30 грудня 2014 р.р. (справа №503/1813/14-а).

Наразі це рішення набрало законної сили та виконується Державною казначейською службою України.

Відповідно до ст.235 КЗпП при поновленні на роботі незаконно звільненого працівника середня заробітна плата виплачується за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до розяснень, що є у п.32 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» №9 від 06 листопада 1992 року з послідуючим змінами та доповненнями, у випадку стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу у звязку з незаконним звільненням він (заробіток) визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку.

Зокрема, середня заробітна плата за час вимушеного прогулу обчислюється відповідно до «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року (п/п.«з» п.1). Так, згідно п.3 Порядку при обчисленні середньої заробітної плати враховуються такі доходи: основна заробітна плата; доплати і надбавки; суміщення професій і посад; високі досягнення в праці (висока професійна майстерність); умови праці; інтенсивність праці; вислуга років та інші); виробничі премії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо.

У звязку з цим, вимоги позивача ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 31 грудня 2014 року по 23 грудня 2015 року (день ухвалення цієї постанови) є правомірними, а тому підлягають задоволенню.

При цьому, необґрунтованими є твердження представника відповідача про безпідставність вимог позивача через наявність рішення Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2012 року про поновлення позивача на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції про закриття провадження в аналогічній адміністративній справі позивача ОСОБА_1 з підстав наявності судового рішення щодо того самого спору, колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в ухвалі від 05 серпня 2014 року у справі 503/1129/14 вказала, що позивач, звертаючись з аналогічним позовом, не просив поновити його на роботі та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, а заявив вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час затримки у поновленні його на роботі.

У звязку з цим суд апеляційної інстанції зауважив, що не підлягають ототожненню поняття «стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв'язку із незаконним звільненням» та «стягнення коштів за затримку у поновленні на роботі, після прийняття відповідного рішення судом про поновлення його на роботі», а тому, зважаючи на те, що позивачем заявлено зовсім інші вимоги, ніж ті, які розглядались раніше Кодимським районним судом Одеської області та Одеським апеляційним адміністративним судом у справі № 1514/612/2012 (про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу), колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав вважати, що існує рішення суду, що набрало законної сили, з того самого спору і між тими самими сторонами (ухвала Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 серпня 2014 року, http://reyestr.court.gov.ua/Review/40402432).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.167,185-186,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Петрівської сільської ради Кодимського району Одеської області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити.

Стягнути з Петрівської сільської ради Кодимського району Одеської області на користь ОСОБА_1 11387 грн.86 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 31 грудня 2014 року по 23 грудня 2015 року.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Кодимський районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_4