Справа № 1111/9634/12 (2-а/1111/968/12)
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" грудня 2015 р. м. Київ К/800/745/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді суддівТракало В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27 березня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області, Міністерства внутрішніх справ України про зобов'язання здійснити нарахування та виплату одноразової грошової допомоги,

в с т а н о в и л а :

5 листопада 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області, Міністерства внутрішніх справ України про зобов'язання здійснити нарахування та виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що він має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності, оскільки після звільнення з органів внутрішніх справ йому була встановлена ІІІ група інвалідності у зв'язку з травмою, отриманою у період проходження служби, при виконанні службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі зі злочинністю.

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27 березня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2013 року, позов задоволено. Визнано протиправними дії управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області та Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності. Зобов'язано відповідачів здійснити нарахування та виплату ОСОБА_4 одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності.

У касаційній скарзі ставиться питання про скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України, звільнений зі служби 6 січня 2011 року за п. 65 «а» (за віком) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР № 114 від 29 липня 1991 року (далі - Положення).

27 грудня 2011 року позивачу встановлена ІІІ група інвалідності у зв'язку з отриманням травми, пов'язаної з виконанням службових обов'язків.

Згідно акту повторного розслідування нещасного випадку від 20 червня 2012 року ОСОБА_4 у результаті ДТП, що сталась 19 червня 1997 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді забитої рани лобної частини голови, забиття грудної клітки справа в період проходження служби в органах внутрішніх справ при виконанні службових обов'язків, пов'язаних з охороною громадського порядку, громадської безпеки та боротьби зі злочинністю.

В травні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги. На підставі вказаної заяви управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області підготувало комплект документів для призначення одноразової грошової допомоги позивачу та направило їх для погодження до Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Міністерства внутрішніх справ України. та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 707 від 12 травня 2007 року (далі - Порядок).

В липні 2012 року управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області повторно направило до Департамент фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Міністерства внутрішніх справ України документи для призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_4 Листом № 15/5-3575 від 25 липня 2012 року Департамент фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Міністерства внутрішніх справ України повернув управлінню Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області зазначені документи, вказавши, що ОСОБА_4 не має права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до п. 8 Порядку.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що настання інвалідності позивача пов'язане з виконанням ним службових обов'язків, а відтак відмова відповідачів у виплаті одноразової грошової допомоги є протиправною.

Колегія суддів погоджується з висновками судів, що ОСОБА_4 має право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 23 Закону України «Про міліцію», оскільки актом повторного розслідування нещасного випадку від 20 червня 2012 року підтверджено отримання травми позивачем при виконанні службових обов'язків, пов'язаних з охороною громадського порядку, громадської безпеки та боротьби зі злочинністю.

Відповідно до ч. 6 ст. 23 Закону України «Про міліцію» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п'ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Згідно ч. 2 п. 1 Порядку одноразова грошова допомога (далі - грошова допомога) виплачується у разі установлення інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ, органах державної податкової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення такого строку внаслідок захворювання або нещасного випадку, що сталися під час виконання службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю, зокрема, інвалідам III групи у розмірі трирічного грошового забезпечення.

П. 2 вказаної Постанови передбачено, що виконанням службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю є: несення постової чи патрульної служби; вчинення дій із забезпечення особистої безпеки громадян, захисту їх прав і свобод, законних інтересів; припинення або запобігання злочинам та правопорушенням; охорона і забезпечення громадського порядку; виявлення і розкриття злочинів, розшук осіб, що їх вчинили; забезпечення безпеки дорожнього руху; участь у ліквідації наслідків аварії, пожежі, катастрофи, стихійного лиха та інших надзвичайних подій.

Разом з тим, з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про визнання протиправними дій обох відповідачів щодо відмови у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги та зобов'язання управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області нарахувати та виплатити ОСОБА_4 одноразову грошову допомогу погодитися не можна, оскільки вони є передчасними.

В порушення вимог статей 159, 161 КАС України, суди першої та апеляційної інстанцій не з'ясували яке рішення, дії чи бездіяльність та якого з відповідачів оскаржував в судовому порядку позивач та чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

При цьому суди не звернули уваги на встановлений порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Згідно п. 7 Порядку орган внутрішніх справ, орган державної податкової служби, у якому проходив службу працівник міліції, податкової міліції, подає МВС України та ДПА у семиденний строк з дня реєстрації документів висновок щодо можливості проведення грошової допомоги разом з документами, зазначеними у пунктах 4 і 5 цього Порядку, копією висновку службового розслідування за фактом поранення (контузії, травми або каліцтва) такого працівника, установлення групи інвалідності чи загибелі (смерті).

МВС та ДПА у десятиденний строк приймає рішення про призначення виплати і надсилає його разом із документами, зазначеними у пунктах 4 і 5, органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби, у якому проходив службу працівник міліції, податкової міліції, для проведення виплати.

Виплата грошової допомоги працівнику міліції, податкової міліції проводиться шляхом перерахування суми виплати на рахунок, відкритий заявником в установі банку, або через касу органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби, у разі його загибелі (смерті) членам його сім'ї, а в разі їх відсутності - його батькам та утриманцям.

Грошова допомога виплачується не пізніше двох місяців з дня прийняття відповідного рішення у межах коштів, передбачених у державному бюджеті на такі цілі.

Працівник міліції, податкової міліції, у разі його загибелі (смерті) члени його сім'ї, а в разі їх відсутності - його батьки та утриманці можуть пред'явити МВС та ДПА вимоги щодо виплати грошової допомоги протягом трьох років з дня настання події, що дає право на отримання такої допомоги.

Отже, вказаний нормативний акт чітко розмежовує повноваження органу внутрішніх справ, в якому проходив службу позивач та Міністерства внутрішніх справ.

Однак, ні суд першої інстанції, ні суд апеляційної інстанції не з'ясували, яким із суб'єктів владних повноважень порушені права позивача, а якщо порушені, то в який спосіб, ким і в межах чиєї компетенції підлягають поновленню.

До того ж, зобов'язуючи обох відповідачів нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу, суди не врахували, що відповідальність кожен з відповідачів може нести лише за протиправні дії чи бездіяльність, які він повинен вчинити в межах своєї компетенції або утриматись від їх вчинення.

Разом з тим, доводи касаційної скарги про те, що на спірні правовідносини поширюються строки, передбачені ч. 3 ст. 99 КАС України, та про необхідність врахування висновку по факту ДТП з участю ОСОБА_4 від 3 липня 1997 року, не заслуговують на увагу, оскільки ці доводи перевірялись судами першої та апеляційної інстанцій і їм дана належна правова оцінка.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно ч. 2 ст. 227 цього Кодексу підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, коли суди першої та апеляційної інстанцій неповно з'ясували обставини справи, тобто порушили норми процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а суд касаційної інстанції в силу положень ст. 220 КАС України не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій не можуть залишатися без змін і підлягають скасуванню на підставі ч. 2 ст. 227 КАС України з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27 березня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2013 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.В. Тракало

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк