Справа № 815/6477/15
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2015-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6477/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 року 09 год.15 хв. м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасишиної О.М., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі адміністративну справу за позовом Колективного підприємства «Продтовари» до ОСОБА_1 управління держпраці в Одеській області, начальника головного управління держпраці в Одеській області про визнання незаконними дій та визнання протиправним наказу від 16.10.2015 року № 129, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов Колективного підприємства «Продтовари» до ОСОБА_1 управління держпраці в Одеській області, начальника головного управління держпраці в Одеській області про визнання незаконними дій та визнання протиправним наказу від 16.10.2015 року № 129.

Ухвалою від 23.12.2015 року Одеським окружним адміністративним судом відкрито провадження по даній справі.

Позивач неодноразово уточнював позовні вимоги та згідно останніх уточнень до позовної заяви наданих до суду 16.12.2015 року просив суд:

визнати незаконними дії ОСОБА_1 управління держпраці в Одеській області Державної служби України з питань праці щодо проведення планової перевірки колективного підприємства «Продтовари» та витребування документів у колективного підприємства «Продтовари»;

визнати протиправним наказ ОСОБА_1 управління держпраці в Одеській області Державної служби України з питань праці на проведення перевірки від 16.10.2015 року № 129.

Представники позивача у судовому засіданні 16.12.2015 року уточнений адміністративний позов підтримали, на заявлених вимогах наполягали з підстав, викладених в позовній заяві та наданих уточненнях, зазначили, що не враховуючи законодавче обмеження щодо проведення перевірок 23 жовтня 2015 року надав Позивачу повідомлення про проведення планової перевірки субєкту господарської діяльності та направив співробітників до Позивача з метою здійснення перевірки. Колективне підприємство «Продтовари» не надавало жодних заявок на проведення перевірок, за попередній рік отримало дохід менш ніж 20 мільйонів гривень, а також факт ненадання Відповідачами передбаченого законодавством дозволу у формі відповідного розпорядження Кабінету Міністрів України, а також наказу на проведення перевірки, вважає, що Відповідачем були здійснені незаконні дії щодо підписання повідомлення про проведення планової перевірки субєкту господарської діяльності, а дії щодо початку проведення перевірки, враховуючи норми закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 року за наявності наказу № 129 від 16.10.2015 року ОСОБА_1 управління держпраці в Одеській області Державної служби України з питань праці про проведення перевірки суперечить законодавству. Позивач зазначає, що він є таким субєктом господарської діяльності, на якого поширюється дія мораторію на проведення перевірок.

Представник відповідача - ОСОБА_1 управління держпраці в Одеській області в судове засідання 16.12.2015 року з'явився, зазначив, що призначення перевірки було проведено з дотриманням вимог чинного законодавства України та на позивача не поширюються мораторій на проведення перевірки.

Начальник головного управління держпраці в Одеській області у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Враховуючи вищезазначене, на підставі ч.6 ст. 128 КАС України суд вирішив розглянути справу в порядку письмового провадження.

Вислухавши пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали справи, надані докази по справі під час розгляду справи, судом встановлені наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що Колективне підприємство «Продтовари» 23 жовтня 2015 року отримало повідомлення № 15/16.5/02-83 від 20.10.2015 року про проведення планової перевірки субєкту господарської діяльності. Це повідомлення було надане Позивачу ОСОБА_1 управлінням держпраці в Одеській області Державної служби України з питань праці та підписане начальником ОСОБА_1 управління Держпраці в Одеській області ОСОБА_2.

Повідомлення № 15/16.5/02-83 від 20.10.2015 року видане на підставі ст.4 закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». У тексті повідомлення зазначено, що перевірку буде проведено з 03.11.2015 року по 09.11.2015 року на предмет дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, з питань нагляду та контролю за додержання законодавства про працю, зайнятості населення, загальнообовязкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Позивач не погоджуючись із діями ОСОБА_1 управління держпраці в Одеській області Державної служби України з питань праці щодо проведення планової перевірки колективного підприємства «Продтовари» та витребування документів у колективного підприємства «Продтовари», а також прийнятим наказом ОСОБА_1 управління держпраці в Одеській області Державної служби України з питань праці на проведення перевірки від 16.10.2015 року № 129 звернувся до суду.

Вислухавши пояснення сторін у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 96 (далі - Положення № 96), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у звязку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообовязкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Держпраці України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Пунктом 7 вказаного Положення Держпраці України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Відповідач є органом державної влади та відповідно, його діяльність має підпорядковуватись вимогам наведеної норми ст.19 Конституції України, вимогам закону України від 28.12.2014 року № 71 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», постанови КМУ № 408 від 13.08.2014 року. Так, право Відповідача 1 на проведення перевірки підлягає законодавчим обмеженням та реалізується з дотримання певного порядку, встановленого законом.

Пунктом 3 Прикінцевих положень закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» № 71-VIII встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою субєкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно з даними, наведеними у податкової декларації з податку на прибуток позивача за 2014 рік (а.с. 47-58), рівень доходу Позивача менш 20 мільйонів гривень.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» № 71-VIII, пунктом 3 Прикінцевих положень якого встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою субєкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Суд зазначає, зазначений пункт 3 Прикінцевих положень не є зміною або доповненням до Податкового кодексу України, а створює цілком самостійну норму, яка поширюється на всі без винятків контролюючі органи, в тому числі і на Державну службу України з питань праці ОСОБА_1 управління держпраці в Одеській області.

Відтак, зважаючи на встановлені судом обставини, з урахуванням положень діючого законодавства, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо проведення перевірки та винесені відповідного наказу є протиправними.

На підставі вищевикладеного, судом встановлено, що дії щодо проведення перевірки позивача не відповідають діючому законодавству України, є безпідставними і суперечать фактичним обставинам справи, відтак дії ОСОБА_1 управління держпраці в Одеській області Державної служби України з питань праці щодо проведення планової перевірки колективного підприємства «Продтовари» та витребування документів у колективного підприємства «Продтовари» є протиправними, як і наказ ОСОБА_1 управління держпраці в Одеській області Державної служби України з питань праці на проведення перевірки від 16.10.2015 року № 129.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 21.1. ст. 21 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації.

З аналізу вказаної правової норми випливає, що рішення, дії чи бездіяльність субєкта владних повноважень повинні бути прийняті чи здійснені в межах компетенції відповідного органу та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, не порушувати інтересів держави, прав та інтересів фізичних та юридичних осіб, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), відповідати вимогам діючого законодавства.

Встановлення невідповідності діяльності субєкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову, однак лише за умови, що встановлено порушення прав, свобод та інтересів позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 70 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 1 ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З урахуванням зазначеного, на підставі встановлених в судовому засіданні фактів та обставин, враховуючи, що мотивація та докази, наведені відповідачами не дають адміністративному суду підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію представника позивача, а останнім доведено суду обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відтак, такі позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 159 - 163, 167, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Колективного підприємства «Продтовари» до ОСОБА_1 управління держпраці в Одеській області, начальника головного управління держпраці в Одеській області про визнання незаконними дій та визнання протиправним наказу від 16.10.2015 року № 129- задовольнити повністю.

Визнати незаконними дії ОСОБА_1 управління держпраці в Одеській області Державної служби України з питань праці щодо проведення планової перевірки колективного підприємства «Продтовари» та витребування документів у колективного підприємства «Продтовари».

Визнати протиправним наказ ОСОБА_1 управління держпраці в Одеській області Державної служби України з питань праці на проведення перевірки від 16.10.2015 року № 129.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо рішення було прийняте у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії такого рішення. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили у відповідності зі статтею 254 КАС України.

Суддя О.М. Тарасишина