Справа № 806/5002/15
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2015-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року м.Житомир справа № 806/5002/15

категорія 12.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Черняхович І.Е.,

секретар судового засідання Захарченко О.Є.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомира, -

Невмержицької В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомира, житлової комісії військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати дії квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомира та житлової комісії військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у забезпеченні жилим приміщенням або грошовою компенсацією за належне ОСОБА_1 для отримання приміщення;

- зобов`язати квартирно-експлуатаційний відділ м. Житомира та житлову комісію військової частини НОМЕР_1 надати житлове приміщення для проживання згідно з нормами, встановленими законодавством України, або виплати належну грошову компенсацію;

- зобов`язати квартирно-експлуатаційний відділ м. Житомира та житлову комісію військової частини НОМЕР_1 в місячний строк надати звіт про виконання рішення суду у цій справі у порядку, передбаченому ст. 267 КАС України.

В обґрунтування позову зазначає, що є військовослужбовцем у відставці та перебуває на квартирному обліку в житловій комісії військової частини НОМЕР_1 , однак при зверненні з метою отримання належного житла, позивач отримав відмову, яку вважає протиправною та такою, що порушує його законні права та інтереси.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення позивача та заперечення представника відповідача, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу у Збройних силах України. Наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України генерал - полковника Г.П.Воробйова від 16 травня 2013 року № 249 ОСОБА_1 звільнено з військової служби у відставку за п. "б" частини шостої ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (за станом здоров`я).

Згідно з довідкою від 23 вересня 2015 року № 4735 позивач перебуває на квартирному обліку у житловій комісії Житомирського гарнізону: номер в загальній черзі гарнізону - 460 від 30.07.2002, номер в черзі осіб, які мають право на забезпечення житлом у першу чергу - 228 від 26.09.2013 та номер в черзі осіб, які мають право на забезпечення житлом позачергово - 288 від 24.07.2013 (а.с. 16).

Представник відповідача зауважив, що у зв`язку з отриманням статусу ветерана військової служби ОСОБА_1 , внесено зміни в квартирну справу та зараховано в першочергову чергу із 26.09.2013 під № 228 (а.с.44).

З метою отримання належного йому житла ОСОБА_1 звертався до начальника квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомира та голови житлової комісії військової частини НОМЕР_1 . Листом від 23.09.2015 № 4735 начальник квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомира посилаючись на порядок забезпечення військовослужбовців житлом згідно з чергою квартирного обліку, повідомило, що житлове питання його сім`ї буде вирішено згідно з чергою квартирного обліку у міру надходження житла до гарнізону.

Однак, як пояснив в судовому засіданні позивач, відмова у вирішенні його квартирного питання суперечить вимогам чинного законодавства України та порушує його права.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-XII) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

У статті 12 Закону №2011-XII визначено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР (далі - ЖК) та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 29 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 року № 1081 (далі - Порядок) визначено, що військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.

Відповідно до п. 32 Порядку, військовослужбовцям житло надається згідно з чергою. Черговість надання житла визначається за часом зарахування на облік (включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень).

Із системного аналізу зазначених правових норм випливає, що жодним нормативним актом не встановлено переважне право на одержання жилих приміщень перед всіма іншими категоріями поза черговиків для ветеранів військової служби, які потребують поліпшення житлових умов.

Наведене дає підстави для висновку про те, що позивач має бути забезпечений житлом у порядку черги після того, як будуть забезпечені житлом особи, які перебувають у списку осіб, що мають право на позачергове одержання житла раніше нього, що відповідатиме положенням статті 43 ЖК.

Аналогічна правова позиція висловлена в Постанові Верховного суду України від 07.07.2015 у справі № 2а -9526/12/2670.

Щодо виплати грошової компенсації ОСОБА_1 за належне для отримання жиле приміщення, представник відповідача зауважив, що станом на день розгляду справи відсутній механізм виплати військовослужбовцям компенсації за належне для отримання житлове приміщення та надав до суду ряд документів, що це підтверджують (а.с. 38-39).

З огляду на викладене, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 158-163, 168, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя І.Е.Черняхович

Повний текст постанови виготовлено: 24 грудня 2015 р.