Справа № 826/13489/15
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2015-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

28 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е.,

при секретарі: Сергійчук Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 листопада 2015 року у справі адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління державної охорони України про визнання неправомірними та скасування наказів,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Управління державної охорони України про визнання неправомірними та скасування наказів. Свої вимоги обгрунтовує тим, що оскаржувані накази та дисциплінарне стягнення є протиправними та такими, що прийнятті з порушенням вимог чинного законодавства України, а тому підлягають скасуванню.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 листопада 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позов.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, оскаржувану постанову суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено наступне.

Наказом начальника Управління державної охорони України № 68-ос від 28.05.2008 року підполковника ОСОБА_2 прийнято на військову службу в Управління державної охорони України.

Наказом начальника Управління державної охорони України № 5-ос від 14.01.2015 року полковника ОСОБА_2 призначено на посаду начальника 1 Служби Департаменту з роботи з особовим складом Управління державної охорони України.

Відповідно до службової записки № 2/14-591 с/з від 28.08.2015 року інспекції УДО України на підставі усного наказу Начальника УДО України полковника ОСОБА_2 було тимчасово усунуто від виконання службових обов'язків за порушення військової дисципліни, що виявилось у можливій причетності ОСОБА_2 до розповсюджень підроблених посвідчень У ДО України відповідно до рапорту директора ДОЗО УДО України № 1/3/1-1826 дек від 9.05.2015 року.

Наказом УДО України від 22.05.2015 року № 68-ос полковника ОСОБА_2 зараховано у розпорядження Начальника УДО України зі збереженням усіх видів грошового забезпечення за посадою, яку він займав (посадових окладів, окладів за військовими званнями та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що носять постійний характер та премії) згідно з підпунктом «є» п. 48 Положення про проходження військової служби за контрактом військовослужбовцями Управління державної охорони України, затвердженого Указом Президента України від 19 жовтня 2007 року № 982/2007 (у разі усунення військовослужбовця від виконання службових обов'язків за порушення військової дисципліни на період, необхідний для проведення службового розслідування (перевірки) та прийняття відповідного рішення, але не більше двох місяців), звільнивши його з посади начальника 1 Служби Департаменту з роботи з особовим складом Управління державної охорони України.

Згідно наказу Управління державної охорони України від 26.05.2015 року № 315 призначено службове розслідування за фактом причетності окремих військовослужбовців УДО України до підроблення посвідчень військовослужбовців Управління державної охорони України та їх використання.

За наслідками проведення службового розслідування відповідачем складено висновок службового розслідування за фактом причетності окремих військовослужбовців УДО України до підроблення посвідчень військовослужбовця УДО України та їх використання, затверджений Начальником Управління державної охорони України 06.06.2015 року від 06.06.2015 року, згідно якого своїми діями полковник ОСОБА_2, підполковник ОСОБА_3, майор ОСОБА_4 порушили вимоги норм:

ст. 17 Закону України «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб», згідно якої військовослужбовці Управління державної охорони України зобов'язані суворо дотримуватися вимог законодавства та військових статутів, кваліфіковано і сумлінно виконувати покладені на них службові обов'язки;

ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, згідно якої військовослужбовці повинні свято і непорушно додержуватися Конституції України та законодавства України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати вий обов'язок;

ст. 3 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, згідно якої, військовослужбовці повинні свідомо ставитися до виконання військового обовязку, нести особисту відповідальність за дотримання військової присяги, виконання своїх обов'язків, вимог військових статутів;

ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, згідно якої військова дисципліна зобов'язує кожного військовослужбовця поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Комісією запропоновано за недотримання вищевказаних вимог закону на підставі ст. 68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України (стягнення які накладаються на офіцерів), притягнути до дисциплінарної відповідальності правами Начальника УДО України: полковника ОСОБА_2 понизити у військовому званні.

Наказом Управління державної охорони України № 347 від 11.06.2015 року «Про накладення дисциплінарного стягнення» полковнику ОСОБА_2, який перебуває у розпорядженні начальника Управління державної охорони України понижено військове звання на один ступінь.

Наказом Управління державної охорони України № 77 від 11.06.2015 року продовжено перебування у розпорядженні Начальника Управління державної охорони України зі збереженням всіх видів грошового забезпечення за посадами, які вони займали (посадових окладів, окладів за військовим званнями та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що носять постійний характер та премії) підполковнику ОСОБА_2

Вважаючи, накази про накладення дисциплінарного стягнення (пониження військового звання на один ступінь), про продовження перебування у розпорядженні Начальника Управління державної охорони України, про виведення позивача у розпорядження такими, що винесено з порушенням вимог чинного законодавства, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є неправомірними та необгрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтями 1, 2, 3 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» встановлено, що військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту визначено, що військова дисципліна зобов'язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Загальні обов'язки військовослужбовців передбачені статтею 11 Закону України від 24 березня 1999 року № 548-XIV, яким затверджено Статут внутрішньої служби Збройних Сил України.

Так, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов'язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов'язки, зокрема, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов'язок; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» Управління державної охорони України є державним правоохоронним органом спеціального призначення, підпорядкованим Президентові України та підконтрольним ОСОБА_5 України.

Статтею 17 Закону України «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» передбачено, що військовослужбовці Управління державної охорони України зобов'язані:

1) наполегливо і послідовно втілювати в життя політику держави в сфері оборони і забезпечення національної безпеки України;

2) суворо додержуватися вимог законодавства та військових статутів, кваліфіковано і сумлінно виконувати покладені на них службові обов'язки;

3) підтримувати належний рівень професійних і правових знань, спеціальної, бойової та фізичної підготовки;

4) захищати і поважати конституційні права і свободи людини і громадянина, бути зразком високої культури, скромності та витримки.

За вчинені правопорушення військовослужбовці Управління державної охорони України несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну або кримінальну відповідальність згідно з законом.

Згідно з п. 47-1 Положення про проходження військової служби за контрактом військовослужбовцями Управління державної охорони України, затвердженого Указом Президента України від 19 жовтня 2007 року № 982/2007 усунення військовослужбовців від виконання службових обов'язків здійснюється відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Відповідно до ст. 47 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», невиконання (неналежне виконання) службових обов'язків, що призвело до людських жертв чи інших тяжких наслідків або створило загрозу настання таких наслідків, є підставою для усунення військовослужбовців від виконання службових обов'язків.

Рішення про усунення військовослужбовця від виконання службових обов'язків приймається прямим командиром (начальником) та оформляється наказом, про що негайно доповідається в порядку підпорядкованості із зазначенням причин і обставин усунення.

Судом першої інстанції було встановлено, що у порушення вищевказаних вимог закону письмовий наказ про усунення позивача від виконання службових обов'язків не приймався.

Разом з тим, згідно службової записки № 2/14-591 с/з від 28.08.2015 року інспекції УДО України на підставі усного наказу Начальника УДО України полковника ОСОБА_2 було тимчасово усунуто від виконання службових обов'язків за порушення військової дисципліни.

Згідно з п. 48 Положення про проходження військової служби за контрактом військовослужбовцями Управління державної охорони України, затвердженого Указом Президента України від 19 жовтня 2007 року № 982/2007 зарахування військовослужбовців у розпорядження начальника Управління державної охорони України допускається, зокрема, як передбачено пунктом «є» у разі усунення військовослужбовця від виконання службових обов'язків за порушення військової дисципліни на період, необхідний для проведення службового розслідування (перевірки) та прийняття відповідного рішення, але не більше двох місяців.

За військовослужбовцями Управління, зарахованими у розпорядження начальника Управління державної охорони України, зберігається матеріальне та грошове забезпечення всіх видів за посадами, які вони займали, якщо інше не передбачено законодавством.

Таким чином, судом першої інстанції було встановлено, що зарахування позивача в розпорядження відбулось на підставі усного наказу про усунення його від виконання службових обов'язків.

Підстави, порядок організації і проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Управління державної охорони України (далі - УДО України), оформлення його результатів та прийняття за ним рішення визначає Інструкція про порядок проведення службового розслідування в Управлінні державної охорони України, затверджена Наказом Управління державної охорони № 454 від 03.10.2011 року (далі - Інструкція 454).

Відповідно до п.п. 1.2, 1.3 розділу 1 Інструкції 454, службове розслідування це комплекс заходів, які проводяться в межах компетенції з метою встановлення обставин, причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення, відповідальність за яке передбачена законами України, а також визначення ступеня вини військовослужбовця, чиї дії або бездіяльність стали причиною його скоєння.

Службове розслідування може проводитися перед прийняттям начальником рішення про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення.

Згідно з п. 2.1. розділу 2 Інструкції 454, підставами для проведення службового розслідування можуть бути факти, зокрема, невиконання або неналежного виконання під час службової діяльності вимог чинного законодавства, наказів начальників (керівників) чи інших розпорядчих документів, що негативно вплинуло на стан виконання покладених на УДО України завдань або створило загрозу здоров'ю чи життю людей, призвело до людських жертв чи інших тяжких наслідків, порушень військової дисципліни або громадського порядку, прав та законних інтересів осіб, заподіяння шкоди державі, підприємству, установі, організації чи об'єднанню громадян.

Пунктом 2.2. Інструкції 454 визначено, що підстави для призначення службового розслідування можуть міститися в рапортах військовослужбовців УДО України, матеріалах перевірок, письмових зверненнях громадян України, іноземців та осіб без громадянства, запитах і зверненнях народних депутатів України, заявах або повідомленнях правоохоронних органів, підприємств, установ, організацій та їх посадових осіб, об'єднань громадян, засобів масової інформації або в інших документах, отриманих в установленому законодавством України порядку.

Також судом першої інстанціх було встановлено, що підставою для призначення службового розслідування щодо, зокрема, ОСОБА_2 став рапорт директора ДОЗО УДО України № 1/3/1-1826 дек від 19.05.2015 року (а.с. 35-36).

Відповідно до п.п. 5.6., 5.7 Інструкції 454 військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право, зокрема, знати підстави проведення стосовно нього службового розслідування, брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі надавати усні чи письмові пояснення, робити заяви, подавати документи, вимагати додаткового вивчення пояснень осіб, причетних до службового розслідування, а також проведення опитування інших осіб, яким відомі обставини, що досліджуються під час службового розслідування, відмовлятися давати будь-які пояснення щодо себе, членів сім'ї чи близьких родичів, коло яких визначено чинним законодавством України, ознайомлюватися з висновком за результатами службового розслідування разом з усіма матеріалами; оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки і в порядку, що визначені чинним законодавством України.

У разі відмови надати пояснення військовослужбовцем, стосовно якого проводиться службове розслідування, посадовою особою, що його проводить, складається відповідна довідка.

Відповідно до матеріалів справи 21.05.2015 року та 22.05.2015 року у позивача відібрано письмові пояснення з приводу його можливої причетності до розповсюджень підроблених посвідчень УДО України, які долучено до матеріалів службового розслідування. Під час проведення службового розслідування письмові пояснення відібрано від ОСОБА_3 ОСОБА_4 та ОСОБА_6

Положеннями вказаної інструкції не встановлено обовязку УДО України повідомляти особу, відносно якої проводиться службове розслідування, про його проведення та ознайомлювати військовослужбовців УДО України з матеріалами та висновком службового розслідування, проте, надано право особі, відносно якої таке розслідування проводиться, брати у ньому участь, ознайомлюватися з висновком за результатами службового розслідування разом з усіма матеріалами; оскаржувати рішення, прийняте за його результатами.

За змістом висновку службового розслідування Директор ДОЗО ДО України полковник ОСОБА_7, доповів рапортом Начальнику ДО України про те, 04 березня 2015 року під час проведення охоронних входів в оточенні адміністративної будівлі Адміністрації Президента України (м. Київ, вул. Банкова, 11) на пункті попередньої фільтрації № 2 перехрестя вул. Лютеранської та Круглоуніверстетської) офіцером безпеки 2 Служби ДППОЗ УДО України старшим лейтенантом ОСОБА_8 приблизно о 10 год. 00 хв. - 10 год.10 хв. У невстановленої особи було вилучене посвідчення військовослужбовця УДО України серії ПС № 74981, 5; видане на ім'я полковника ОСОБА_9 з зазначенням посади начальника відділу Служби безпеки Президента України, дійсне до 31 грудня 2016 року з явними ознаками підробки.

В ході проведення оперативно-розшукових заходів працівниками карного розшуку Печерського РУ ГУМВС України в м. Києві спільно з військовослужбовцями ДОЗО України 21.05.2015 було встановлено місце проживання громадянина ОСОБА_9 та було здійснено його затримання та доставлено до відділення міліції для опитування.

ОСОБА_9 пояснив, що у 2011 році він познайомився в м. Києві, з ОСОБА_2, який в подальшому, запропонував йому виготовити посвідчення військовослужбовця УДО України для пред'явлення працівникам ДАІ МВС України, на що останній погодився.

За змістом висновку службового розслідування, підполковник ОСОБА_2 пояснив, що з метою виготовлення посвідчення громадянину ОСОБА_9 до нього звернулася особа на ім'я «Дмитро», з яким його познайомив двоюрідний брат матері приблизно в 2012 році.

ОСОБА_2 надав «Дмитру» власне службове посвідчення військовослужбовця УДО України та бланк обкладинки з надписом «Управління державної охорони України», який ОСОБА_2 отримав під час виконання своїх службових обов'язків.

В подальшому, ОСОБА_2 спільно з «Дмитром» на його орендованій квартирі на кольоровому сканері, зробили копію його службового посвідчення. Через декілька днів, також на прохання «Дмитра», ОСОБА_9 передав через нього диск з власною фотокарткою. Приблизно через тиждень ОСОБА_10 передав громадянину ОСОБА_9 виготовлене посвідчення військовослужбовця УДО України видане на ім'я останнього.

Відповідно до службової записки начальника 3 Служби ДРОС полковника ОСОБА_11, в журналах обліку видачі посвідчень № 6/1-331-11 від 04.01.2011 року та № 2/6/1-407-13 від 04.01.2015 року посвідчення серії ПС №74981 на ім'я ОСОБА_9 та серії ПС № 74981 на ім'я ОСОБА_12 не реєструвалися та не видавалися (а.с. 84).

Згідно довідки заступника директора ДРОС підполковника ОСОБА_13, полковник ОСОБА_2, з 07.05.2009 року по 11.05.2012 року перебував посаді начальника 3 відділу Служби кадрового забезпечення УДО України (серед функціональних обов'язків зазначеного відділу виготовлення та облік службових посвідчень співробітників УДО України).

Також під час розгляду справи встановлено, що слідчим відділом Печерського РУ ГУМВС України в м. Києві за вищевказаним фактом внесені відомості до ЄРДР № 0001611 від 05.03.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

02.06.2015 року кримінальне провадження № 0003575 за фактом підроблення посвідчення працівника Управління Державної охорони України, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 358 ч. 3 КК України направлено за підслідністю до військової прокуратури Київського гарнізону. Матеріали службового розслідування від 05.06.2015 року за №2/14-191 які направлено УДО України до військової прокуратури Київського гарнізону Центрального регіону України приєднані до матеріалів кримінального провадження № 0003575.

Частиною 5 статті 5 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» встановлено, що присвоєння та позбавлення військових звань, пониження та поновлення у військовому званні військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, переатестація громадян України, які мають спеціальні звання або класні чини, для присвоєння військових звань здійснюються в порядку, визначеному статутами Збройних Сил України, положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Відповідно до п. 39 Положення про проходження військової служби за контрактом військовослужбовцями Управління державної охорони України, затвердженого Указом Президента України від 19.10.2007 року № 982/2007, позбавлення осіб рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу (крім осіб вищого офіцерського складу) військових звань, пониження їх у військовому званні на один ступінь у порядку дисциплінарного стягнення та поновлення у попередньому військовому званні до полковника (капітана 1 рангу) включно проводиться начальником Управління державної охорони України згідно з вимогами Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Статтею 84 Дисциплінарного статуту визначено, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

На військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення (ст. 83 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України).

Відповідно до ч.ч. 3-5 ст. 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов'язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Діяльність командира щодо підтримання військової дисципліни оцінюється не кількістю накладених ним дисциплінарних стягнень, а виконанням обов'язків з додержанням вимог законів і статутів Збройних Сил України, повним використанням дисциплінарної влади для наведення порядку і запобігання порушенням військової дисципліни.

Кожний військовослужбовець зобов'язаний сприяти командирові у відновленні та постійному підтриманні порядку й дисципліни.

Згідно з ст. 68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення, зокрема, пониження військового звання на один ступінь.

Наказом Управління державної охорони України № 347 від 11.06.2015 року «Про накладення дисциплінарного стягнення» полковнику ОСОБА_2, який перебуває у розпорядженні начальника Управління державної охорони України понижено військове звання на один ступень, тобто до підполковника.

Підставою прийняття вказаного наказу слугував висновок службового розслідування від 05.06.2015 року.

Крім цього, відповідно до ст. 35 Закону України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" наказ можна віддавати усно або письмово.

Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що Начальник Управління державної охорони України у спірних правовідносинах діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, законами України та нормативно-правовими актами УДО України.

Отже, відповідачем визначена законом процедура притягнення до дисциплінарної відповідальності дотримана.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог та відсутності підстав для їх задоволення.

Отже, доводи апеляційної скарги спростовуються наведеним вище, а тому підстави для її задоволення відсутні.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим ухвалене судом на підставі повного та всебічного зясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 листопада 2015 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Т.М. Грищенко

ОСОБА_14

Повний текст виготовлено 28.12.2015 року.

.

Головуючий суддя Мельничук В.П.

Судді: Мацедонська В.Е.

ОСОБА_15