Справа № 593/1010/15-а
Суддя: Данилів О. М.
Дата ухвалення: 2015-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/593/56/2015
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"25" листопада 2015 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої - судді Данилів О.М.
при секретарі Паньків М.М.
за участі позивача ОСОБА_1
його захисника Горського О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач, вважаючи дії комісара Бережанського районного військового комісаріату Тернопільської області неправомірними, а винесену ним 8 липня 2015 року постанову № 15/2015 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.210-1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 1530 грн., незаконною, звернувся до суду із адміністративним позовом, у якому просить скасувати вищезазначену постанову.
В судовому засіданні позивач та його захисник підтримали заявлені вимоги та просили позов задоволити. В обґрунтування заявлених позовних вимог дали пояснення, аналогічні змісту позовної заяви, вважають, що в діях позивача відсутній склад згаданого адміністративного правопорушення, а оскаржуване ними рішення відповідачем прийняте незаконно, безпідставно, без обґрунтування належними і допустимими доказами.
Представник ІНФОРМАЦІЯ_2 із позовом не погодився, представив суду своє письмове заперечення.
Суд, заслухавши пояснення позивача, його захисника, свідків, взявши до уваги пояснення представника відповідача та представлене ним суду письмове заперечення, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Статтею 18 КАСУ передбачено підсудність адміністративних справ місцевим загальним судам з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
У відповідності до вимог статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу.
Судом встановлено, що постановою № 15/2015, винесеною 8 липня 2015 року військовим комісаром Бережанського ОРВК позивача ОСОБА_1 , як сільського голову сіл Рогачина та Волиці Бережанського району, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.210-1 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1530 грн., посилаючись на те, що він у порушення абзацу 10 ст.18 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" протягом четвертої-пятої хвилі мобілізації не забезпечив належним чином оповіщення військовозобовязаних на території Рогачинської сільської ради, а також не забезпечив прибуття громадян до ІНФОРМАЦІЯ_3 , яким було вручено повістки.
В судовому засіданні позивач пояснив, що він належним чином виконував покладені на нього обовязки, передбачені Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" так як особисто разом із представниками Бережанського районного військового комісаріату та працівниками внутрішніх справ особисто розносив та вручав повістки військовозобовязаним, які проживають на території підвідомчої йому сільської ради. Для своєчасного та належного оповіщення ним навіть використовувався власний автомобіль, вважає, що в його діях відсутній склад вищевказаного правопорушення, а тому він не повинен бути притягнутий до адміністративної відповідальності за правопорушення, якого фактично не вчиняв. Стверджує, що свої обов`язки виконував сумлінно і належним чином організував вказані заходи, а саме: 13 військовозобов`язаних ним було направлено для проходження медичної комісії, що свідчить про належне забезпечення оповіщення вказаних громадян та їх прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Про належне виконання ним своїх обовязків, тобто належне забезпечення оповіщення свідчать відривні талони про вручення військовозобов`язаним повісток та журнал реєстрації військовозобов`язаних, направлених на проходження медичної комісії. Вищевказані документи, як докази належного виконання ним своїх обовязків, знаходяться у відповідача.
Для всебічного та обєктивного розгляду заявлених ним вимог позивач представив суду для огляду список жителів Рогачинської сільської ради, яким ним протягом 4-5 хвиль мобілізації були вручені повістки та як свідків просив допитати жителів с. Волиця Бережанського району ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та працівника Бережанського РВ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_5 .
В своїх поясненнях позивач також зазначив, що постанова про притягнення його до відповідальності була винесена у його відсутності, а так як про її існування він дізнався лише 17 липня 2015 року, тому із зазначених підстав пропустив десятиденний строк на її оскарження, просить суд продовжити йому строк на оскарження постанови, так як він ним був пропущений із поважних причин.
Далі у своїх поясненнях позивач вказав, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови не дотримався вимог ст.280 КУпАП, оскільки ним не повно зясовано всі обставини справи, не взято до уваги надані ним пояснення про те, що оповіщення військовозобовязаних ним проводилось належним чином, але так як велика кількість військовобовязаних перебуває за межами держави, він не має повноважень проводити їх розшук, чи вручати повістки родичам. Крім цього, щоб уникнути зайвих непорозумінь, він жодного разу сам не ходив вручати повістки, а спеціально проводив оповіщення населення та вручення повісток за участі представників райвідділу міліції та військкомату.
Вважає постанову, якою на нього накладеного адміністративне стягнення, незаконною, оскільки в протоколі про адмінправопорушення, в порушення вимог ст. 256 КУпАП не зазначено, в чому саме полягає допущене ним порушення щодо оповіщення, не зазначено кількість військовозобов`язаних, яких він мав оповістити та організувати їх прибуття, тобто не розкрито суті адмінправопорушення.
Допитана у якості свідка ОСОБА_4 пояснила, що їй відомо, що сільський голова ОСОБА_1 особисто неодноразово ходив по селу і вручав повістки військкомату. У неї особисто він був шість разів. Не було її дітей вдома, оскільки один син на той час був в Москві, а другий - в Іспанії про що вона за розясненням позивача власноручно написала пояснення у райвійськкомат.
Свідок ОСОБА_2 пояснив, що сільський голова ОСОБА_1 дійсно сумлінно розносив повістки із військкомату і підтвердженням цьому є повістка, яку він вручив саме йому. Запевняє, що фактично більша працездатна частина населення сіл Рогачина та Волиці виїхали на заробітки, а тому їм практично повістку вручити неможливо і у не врученні повісток цим особам вини сільського голови немає, зазначені особи просто роками відсутні по місцю проживання.
Свідок ОСОБА_3 пояснила, що вона особисто неодноразово бачила, як позивач разом із представниками равідділу міліції та військкомату розносили та вручали повістки по селу. Їй особисто відомо, що така повістка була вручена позивачем її сусіду ОСОБА_6 . В своїх поясненнях свідок далі зазначила, що вона приходила в сільську раду за довідкою, однак її не могла отримати так як їх голова був відсутній по місцю роботи, оскільки займався врученням повісток. Запевняє, що позивач належним чином виконував покладені на нього обовязки по проведенню оповіщення населення про мобілізацію, однак оскільки у них в селі немає роботи, то основна частина мужчин, які можуть працювати, поїхали на заробітки і впродовж багатьох років перебувають за кордоном, а тому відповідно відсутні по місцю проживання.
Допитаний у якості свідка ОСОБА_5 підтвердив, що він був запрошений сільським головою Рогачинської сільської ради, як представник міліції і приймав участь у врученні повісток військкомату. Разом із позивачем вони вручали повістки жителям с. Рогачин та Волиця. Підтверджує, що позивач не був упередженим, і як представник місцевої влади, він супроводжував представника військкомату за адресами наявного у них списку, не виділяючи жодного господарства.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
І хоч представник відповідача не погодився із заявленими позивачем вимогами та представивши суду своє письмове заперечення, просив відмовити позивачу у задоволенні його вимог за їх безпідставністю, однак всі представлені представником відповідача суду письмові докази не стосуються предмету доказування, оскільки із оглянутої у судовому засіданні постанови видно, що позивача притягнуто до відповідальності саме за невиконання чи неналежне виконання ним оповіщення військовозобовязаних на території Рогачинської сільської ради, що мали місце протягом 4-5 хвиль мобілізації, а у представленому суду запереченні представником відповідача перечисляються невиконання позивачем вищезазначених дій, що мали місце вже протягом 6 хвилі мобілізації, за виключенням мобілізаційного завдання за № 721 від 14 квітня 2015року, яким позивач, як голова Рогачинської сільської ради до 18 квітня 2015 року був зобовязаний організувати та забезпечити в установленому порядку своєчасне оповіщення та прибуття в Бережанський ОРВК одного військовослужбовця для проходження медичного огляду.
Крім цього, позивач в судовому засіданні пояснив, що він вищевказане розпорядження виконав своєчасно і в повному обсязі, вручивши повістку ОСОБА_7 , і зазначений військовозобовязаний своєчасно зявився до військкомату та пройшов медичний огляд в Бережанах, а потім, як йому відомо, він був направлений військкоматом в Тернопіль на повторну медичну комісію, тобто обвинувачення відповідача і щодо цих вимог є безпідставними і голослівними.
А так як допитані по клопотанню позивача свідки підтвердили, що позивач як сільський голова, неодноразово разом із представниками райвіськкомату та представниками райвідділу міліції неодноразово розносив по селі виклики та розяснював військовозобовязаним про необхідність зявится в райвійськкомат, тобто зазначені свідки підтвердили пояснення, дані у судовому засіданні і самим позивачем.
Крім цього, незважаючи на вимоги КАС України, представник відповідача, не погоджуючись із позовними вимогами позивача, хоч представив суду своє письмове заперечення, однак не представив суду належних доказів вини позивача, які б підтверджували обґрунтованість винесененої оскаржуваної позивачем постанови, а також не представив тих доказів, які би спростовували твердження позивача.
Отже, викладене дає підстави вважати, що відповідачем не вжито заходів для забезпечення всебічного, повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. А тому, оцінюючи всі перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними та підлягають до задоволення.
На підставі ст.ст. 210-1, 235, 256, 278-280, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керуючись ст.ст. 2, 18, 69-71, 159-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію від 21 жовтня 1993 року, № 3543-Х11, суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Позов ОСОБА_1 задоволити.
Поновити ОСОБА_1 пропущений ним процесуальний строк для звернення до суду із адміністративним позовом.
Визнати незаконною та скасувати постанову № 15/2015 військового комісара Бережанського обєднаного районного військового комісаріату Тернопільської області від 8 липня 2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, а провадження по справі закрити.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.
Суддя Бережанського
районного суду Тернопільської області Данилів О.М.