Справа № 377/1355/15-а
Суддя: Теремецька Н. Ф.
Дата ухвалення: 2015-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №377/1355/15-а

Провадження №2-а/377/100/15

25 грудня 2015 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді Теремецької Н.Ф., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Славутичі Київської області про визнання неправомірною відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах та зобовязання призначити пенсію на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку,-

УСТАНОВИВ:

3 грудня 2015 року до суду позивачем подано позовну заяву, в якій вона просить визнати неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в м.Славутичі Київської області у призначенні їй пенсії згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» зі зниженням пенсійного віку згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»; зобовязати управління Пенсійного фонду України в м.Славутичі Київської області призначити та виплачувати їй пенсію згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» зі зниженням пенсійного віку згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» відповідно до поданої заяви від 30.12.2014 року, а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати по оплаті судового збору в сумі 487 гривень 20 копійок.

Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що 10 жовтня 2014 року вона набула право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», п.а) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як особа, яка працювала на роботах, визначених списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. З 01.09.2000 року по 17.09.2002 року та з 06.06.2003 року по 09.08.2004 року вона працювала в КБМП «Укренергобуд». З 05.10.2005 року по 30.11.2005 року вона працювала в товаристві з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий центр Київбудпроект». Вищезазначені періоди роботи проводились у зоні відчуження на роботах, передбачених списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пенсію на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», п. а) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що підтверджується довідками про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного комітету СРСР з праці та соціальних питань від 09.03.1988 року № 122, № 13-206 від 10.08.2004 року та № 21/ПВ від 27.10.2014 року, виданих вищезазначеними підприємствами. Відповідно до вищезазначених довідок стаж роботи у зоні відчуження на роботах, передбачених списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пенсію на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку складає 5 років 1 місяць 9 днів, що дає право на зниження пенсійного віку на 6 років 8 місяців, тобто право на пенсію вона набула 10.10.2014 року, тому 30 грудня 2014 року вона подала заяву про призначення пенсії до УПФУ в м.Славутичі Київської області, але рішенням начальника УПФУ в м. Славутичі від 11.06.2015 р. № 2721/03, яке вона отримала 20.06.2015 року їй було відмовлено у зарахуванні періоду роботи з 05 жовтня 2005 року по 30 листопада 2005 року на пільгових умовах з посиланням на відсутність первинних підтверджуючих документів та в звязку з цим і було відмовлено у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку. Не погоджуючись з даним рішенням, вона звернулася до суду з адміністративним позовом. Постановою Славутицького міського суду Київської області від 14 вересня 2015 року було визнано неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області у зарахуванні ОСОБА_1 періоду роботи з особливо шкідливими умовами праці у товаристві з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий центр «Київбудпроект» з 5 жовтня 2005 року по 30 листопада 2005 року до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій і показників, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку відповідно до п.а) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м Славутичі Київської області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з особливо шкідливими умовами праці у товаристві з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий центр «Київбудпроект» з 05 жовтня 2005 року по 30 листопада 2005 року до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій і показників, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку відповідно до п.а) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Проте, після зарахування періоду роботи з особливо шкідливими умовами праці у товаристві з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий центр «Київбудпроект» з 5 жовтня 2005 року по 30 листопада 2005 року до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій і показників, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку відповідно до п. а) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відповідачем так і не було призначено їй пенсію з 30.12.2014 року.

Відповідачем подано заперечення на позовну заяву, мотивовані тим, що на час звернення позивача до УПФУ в м.Славутичі Київської області, тобто 30.12.2014 року, із заявою про призначення пенсії стаж роботи ОСОБА_1 за списком № 1 становив 4 роки 6 місяців 13 днів. До спеціального стажу позивача не було зараховано період роботи з 05.10.2005 року по 30.11.2005 року згідно довідки 21/ПВ від 27.10.2014 року. Зважаючи на вказані обставини, рішенням УПФУ у м.Славутичі № 2721 від 11.06.2015 року позивачу було відмовлено у призначенні пенсії. Дане рішення ОСОБА_1 було оскаржено в судовому порядку. Постановою Славутицького міського суду Київської області від 14.09.2015 року у справі № 377/834/15-а було зобовязано УПФУ в м.Славутичі Київської області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 05.10.2005 року по 30.11.2005 року, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах. На виконання вказаного рішення суду позивачу здійснено перерахунок стажу роботи з урахування періоду з 05.10.2005 року по 30.11.2005 року. Перерахунок було здійснено станом на дату прийняття судового рішення 14.09.2015 року. Після здійснення перерахунку стаж роботи позивача за списком № 1 становить 5 років 26 днів. Зобовязання УПФУ у м.Славутичі здійснити призначення пенсії з урахуванням вказаного період роботи з дня звернення з заявою про призначення пенсії, рішенням суду від 14.09.2015 року передбачено не було. Згідно положень ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років на та наявності страхового стажу не менше 15 років. З урахуванням наявного спеціального стажу 5 років 26 днів пенсійний вік ОСОБА_1 за правилами ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» може бути знижений на 6 років 8 місяців. Тобто після здійснення розрахунку стажу роботи станом на 14.09.2015 року ОСОБА_1 не має права на пенсію і отримає його після досягнення 53 років 4 місяців.

В судове засідання сторони не зявилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Позивач надала до суду заяву, в якій просила проводити судове засідання за її відсутності в письмовому провадженні та задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

В поданих запереченнях начальник УПФУ в м.Славутичі Київської області просила проводити судове засідання за відсутності представника УПФУ в м.Славутичі Київської області, у звязку з чим суд відповідно до ст. 128 КАС України розглянув справу у порядку письмового провадження.

Перевіривши надані докази, оглянувши архівну пенсійну справу позивача, зясувавши обставини справи та визначивши відповідні їм правовідносини, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 30 грудня 2014 року подала до УПФУ в м. Славутичі Київської області заяву про призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із зниженням пенсійного віку згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Із трудової книжки позивача видно, що в період з 01.09.2000 року по 17.09.2002 року та з 06.06.2003 року по 09.08.2004 рік ОСОБА_1 працювала в колективному будівельно-монтажному підприємстві «Укренергобуд», з 05.10.2005 року по 30.11.2005 року вона працювала вона працювала в ТОВ «Науково-виробничий центр «Київбудпроект».

Вищезазначені періоди роботи проводились у зоні відчуження на роботах, передбачених списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пенсію на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», п. а) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що підтверджується довідками про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного комітету СРСР з праці та соціальних питань від 09.03.1988 року № 122, № 13-206 від 10.08.2004 року та № 21/ПВ від 27.10.2014 року, виданих вищезазначеними підприємствами, що знаходяться в матеріалах архівної пенсійної справи позивача.

Рішенням начальника УПФУ в м. Славутичі від 11.06.2015 р. № 2721/03 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», п. а) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з тих підстав, що її стаж роботи за списком № 1 складає 4 роки 6 місяців 13 днів, а довідка 21/ПВ від 27.10.2014 року не може бути зарахована до пільгового стажу з посиланням на відсутність первинних підтверджуючих документів.

Не погодившись з відмовою відповідача, позивач звернулася до адміністративного суду з позовом.

Постановою Славутицького міського суду Київської області від 14 вересня 2015 року, яка набрала законної сили 11 листопада 2015 року, в межах заявлених позовних вимог було визнано неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області у зарахуванні ОСОБА_1 періоду роботи з особливо шкідливими умовами праці у товаристві з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий центр «Київбудпроект» з 5 жовтня 2005 року по 30 листопада 2005 року до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій і показників, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку відповідно до п.а) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м Славутичі Київської області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з особливо шкідливими умовами праці у товаристві з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий центр «Київбудпроект» з 05 жовтня 2005 року по 30 листопада 2005 року до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій і показників, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку відповідно до п.а) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Як вбачається із заперечень, поданих на позовну заяву, на виконання вказаної постанови суду позивачу здійснено перерахунок стажу роботи з урахування періоду з 05.10.2005 року по 30.11.2005 року. Перерахунок було здійснено станом на дату прийняття судового рішення 14.09.2015 року. З урахуванням наявного спеціального стажу 5 років 26 днів пенсійний вік ОСОБА_1 за правилами ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» може бути знижений на 6 років 8 місяців від пенсійного віку, передбаченого ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», тобто після здійснення розрахунку стажу роботи станом на 14.09.2015 року ОСОБА_1 не має права на пенсію і отримає його після досягнення 53 років 4 місяців.

Не погодившись з відмовою відповідача призначити їй пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та п.а) ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 30 грудня 2014 року, позивач звернулася до адміністративного суду з даним позовом.

Вирішуючи публічно-правовий спір, суд виходить із встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Відповідно до п. 2 Розділу XV. Перехідні положення Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності з 01.01.2004 р., пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими та важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди:

1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в редакції чинній на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії до відповідача, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць;

чоловіки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-XII час роботи, служби (в тому числі державної) з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження зараховується до стажу роботи, стажу державної служби, вислуги років, яка надає право на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»: до 1 січня 1988 року у потрійному, а з 1 січня 1993 року у полуторному розмірі (у тому числі за Списком № 1. З 1 січня 1993 року та в наступні роки пільги з обчислення стажу роботи у зоні відчуження визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановами Кабінету Міністрів України від 29.02.1996 р. № 250, від 30.06.1998 р. № 982, від 07.02.2000 р. № 223, від 29.01.2003 р. № 137, від 27.04.2006 р. № 571, від 10.09.2008 р. № 831 (з наступними змінами), прийнятими відповідно до ст. 39 і 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», встановлено, зокрема, що з 1 січня 1996 року по 1 січня 2015 року особам, які працюють на Чорнобильській АЕС і у зоні відчуження час, роботи зараховується до загального трудового стажу та стажу, що дає право на пільгову пенсію за Списком № 1, в полуторному розмірі.

Згідно преамбули Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV, який набрав чинності з 01.01.2004 р., цей Закон розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообовязкове державне соціальне страхування, визначає, зокрема, принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 24 цього закону, страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообовязковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина 2 цієї статті).

За правилом абз. першого частини третьої цієї статті страховий стаж обчислюється у місяцях.

Періоди роботи після призначення пенсії зараховуються до страхового стажу на загальних підставах (абз. восьмий цієї частини).

Згідно ч. 1 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до ч. 2 цієї статті органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень ч. 1 ст. 58 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду.

Згідно п.п. 1.1. Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002 року № 8-2 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25 лютого 2008 року № 5-5), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 травня 2002 року за № 442/6730, управління Пенсійного фонду України (далі - Фонд) у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах (далі - Управління) є органами Фонду, підпорядкованими відповідно головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - регіональні управління), що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду.

Відповідно до п.п. 1.2. Положення управління у своїй діяльності керуються Конституцією та законами України, актами та дорученнями Президента України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем'єр-міністра України, наказами Міністерства соціальної політики України, дорученнями Віце-прем'єр-міністра України - Міністра соціальної політики України, його першого заступника та заступника, наказами Фонду та постановами правління Фонду, дорученнями Голови правління Фонду, актами Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування та наказами регіональних управлінь.

Згідно п. 3 п.п. 2.1. Положення одним з основних завдань Управління є призначення (перерахунок) пенсій.

Як видно з матеріалів архівної пенсійної справи позивача, станом на день подання заяви до УПФУ в м.Славутичі Київської області ОСОБА_1, тобто 30 грудня 2014 року, стаж її роботи за списком № 1 становить 5 років 26 днів, загальний страховий стаж позивача становить 30 років 2 місяці 4 дні.

Таким чином, відповідно до п. а) ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка була чинною на час подання ОСОБА_1 заяви до відповідача про призначення пенсії, пенсійний вік позивача знижується на 6 років 8 місяців від пенсійного віку, встановленого ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення», тобто від 55 років. Оскільки на час звернення позивача до УПФУ в м.Славутичі Київської області, ОСОБА_1 досягла 49 років 6 місяців, то вона мала право на пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до п.а) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Суд не погоджується з доводами відповідача, викладеними в запереченнях про те, що при визначенні права на пенсію позивачу необхідно керуватися ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції Закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» N 213-VIII від 02.03.2015 року, тому що зміни у вказану статтю були внесені після подання позивачем заяви про призначення пенсії і тому до уваги їх не приймає.

Як вбачається із Прикінцевих положень Закону N 213-VIII, він зворотної сили немає, тому до спірних правовідносин, які виникли між позивачем та відповідачем застосовуються положення ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», які були чинними на час їх виникнення, тобто на дату подання ОСОБА_1 заяви до УПФУ в м.Славутичі про призначення пенсії. Саме станом на 30.12.2014 року чинною була редакції ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», якою було передбачено, що працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам, тобто жінкам зменшується пенсійний вік від пенсійного віку, передбаченого ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення», тобто 55 років.

Рішенням начальника УПФУ в м. Славутичі від 11.06.2015 р. № 2721/03 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку з тих підстав, що стаж роботи ОСОБА_1 станом на 30.12.2014 року за списком № 1 складав 4 роки 6 місяців 13 днів, а довідка 21/ПВ від 27.10.2014 року не була врахована до пільгового стажу з посиланням на відсутність первинних підтверджуючих документів.

Враховуючи, що відмова відповідача у зарахуванні позивачу періоду роботи з особливо шкідливими умовами праці у товаристві з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий центр «Київбудпроект» з 5 жовтня 2005 року по 30 листопада 2005 року згідно довідки форми 122 № 21/ПВ від 27.10.2014 року до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 була визнана судом неправомірною, то і відмова призначити пенсію позивачу з 30.12.2014 року є неправомірною, оскільки фактично позивачу було відмовлено у призначенні пенсії з 30.12.2014 року, тому що в стаж за списком № 1 не було враховано періоду роботи у товаристві з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий центр «Київбудпроект» з 5 жовтня 2005 року по 30 листопада 2005 року згідно довідки форми 122 № 21/ПВ від 27.10.2014 року.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що на день звернення позивача із заявою до УПФУ в м.Славутичі Київської області про призначення пенсії, тобто станом на 30.12.2014 року, вона досягла 49 років 6 місяців, стаж позивача за списком № 1 становив 5 років 26 днів, загальний страховий стаж становив 30 років 2 місяці 4 дні, вона мала право на призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 6 років 8 місяців відповідно до п. а) ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка була чинною на час подання ОСОБА_1 заяви до відповідача про призначення пенсії.

Відповідачем не доведено у відповідності до ч.2 ст. 71 КАС України правомірності відмови позивачу в призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до п. а) ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 30.12.2014 року.

За таких обставин управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області неправомірно відмовило у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку ОСОБА_1 з 30.12.2014 року відповідно до п. а) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», тому необхідно зобовязати УПФУ в м.Славутичі Київської області призначити позивачу пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до п.а) Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки позивач звернулася в межах строку звернення до суду, передбаченого ч.2 ст. 99 КАС України, бо вона дізнався про порушення свого права 20 червня 2015 року, коли отримала рішення начальника УПФУ в м. Славутичі від 11 червня 2015 р. № 2721/03, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», п. а) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно п.1 ч.1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів у межах суми стягнення за один місяць.

Таким чином вимоги позивача щодо звернення до негайного виконання даної постанови в повному обсязі не підлягають задоволенню, оскільки вони суперечать п.1 ч.1 ст. 256 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що судове рішення ухвалено не на користь сторони, яка є державним органом, то на користь позивача необхідно стягнути документально підтверджені понесені судові витрати по оплаті судового збору з УПФУ в м.Славутичі Київської області за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. 160 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій і показників, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку відповідно до п. а) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 30.12.2014 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м Славутичі Київської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій і показників, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку відповідно до п. а) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 30.12.2014 року.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору на суму 487 гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Славутицький міський суд. Апеляційні скарги можуть бути подані протягом десяти днів з дня одержання копії постанови у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційних скарг, якщо вони не були подані.

У разі подання апеляційних скарг постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Постанова в повному обсязі виготовлена 28 грудня 2015 року

Суддя Н. Ф. Теремецька