Справа № 806/2762/15
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гурін Д.М.
Суддя-доповідач:Моніч Б.С.
УХВАЛА

іменем України

"22" грудня 2015 р. Справа № 806/2762/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Моніча Б.С.

суддів: Жизневської А.В.

Котік Т.С.,

при секретарі Єрикаловій О.О. ,

за участю

представника відповідачів,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "24" вересня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Державної фіскальної служби України, Володарсько-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби про зобов'язання вчинити певні дії ,-

ВСТАНОВИВ:

17 липня 2015 року ОСОБА_3 звернулась з позовом до Державної фіскальної служби України, Володарсько-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про зобов`язання вчинити певні дії, а саме:

- зобов'язати Державну фіскальну службу України вилучити інформацію, яка була надана під час отримання податкового номеру та у подальшому не вносити про нього інформацію до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, використовуючи цифрові кодифікатори;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України зберегти за ним форму обліку платника податків за прізвищем, іменем та по-батькові, роком народження та за місцем реєстрації;

- зобов'язати Володарсько-Волинську об'єднану державну податкову інспекцію ГУ ДФС у Житомирській області вилучити інформацію про нього, яка була надана під час видачі податкового номеру та в подальшому здійснювати його облік як платника податку за раніше встановленими формами обліку: без застосування цифрового ідентифікатора та без використання серії та номеру паспорта (за прізвищем, іменем та по-батькові, роком народження та за місцем реєстрації);

- зобов'язати Володарсько-Волинську об'єднану державну податкову інспекцію ГУ ДФС у Житомирській області знищити інформацію про нього у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів;

- зобов'язати Володарсько-Волинську об'єднану державну податкову інспекцію ГУ ДФС у Житомирській області проставити у його паспорті відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі без цифрового ідентифікатора та завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою.

В обґрунтування позову зазначила, що є віруючою, сповідує православну релігію і через свої релігійні погляди не бажає, щоб її ім'я ототожнювалося з будь-яким цифровим замінником. Таке право закріплено Конституцією та чинним законодавством України. Для реалізації вказаного права зверталася до відповідачів, але їй було протиправно відмовлено в оформленні її права здійснювати будь-які платежі без цифрового ідентифікатора.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 24.09.2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_3 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити. В апеляційній скарзі позивач посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 звернулась до ДФС України та Володарсько-Волинської ОДПІ із заявами від 12 березня 2015 року (а.с.13, 16).

У вказаних заявах зазначила, що, зважаючи на свої релігійні переконання (є віруючою, прихожанкою Української Православної Церкви), відмовляється від цифрового ідентифікатора та користування ним. Посилаючись на норми статей 22, 24, 34, 64 Конституції України, статтю 11 Закону України "Про інформацію", статей 6, 7, 8, 15 Закону України "Про захист персональних даних", статей 28, 294, 296 Цивільного кодексу України, просила не вносити про неї інформацію до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, зберегти за нею форму обліку платників податків (за прізвищем, іменем та по батькові, роком народження), а також проставити у її паспорті відмітку (на сторінках 7, 8 або 9) про наявність права на вчинення певних дій без присутності цифрового ідентифікатора - ІІН; серія та номер паспорта та ін.

31 березня 2015 ДФС України на ім'я позивача надано відповідь за №2938/К/99-99-11-02-02-14, в якій повідомлено, що фізична особа, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, зобов'язана особисто подати відповідному контролюючому органу повідомлення за ф. 1П, яке є водночас заявою для обліку в окремому реєстрі Державного реєстру, та пред'явити паспорт громадянина України. Також зазначено, що контролюючі органи, відповідно до статей 63 та 70 Податкового кодексу України, не мають повноважень щодо ведення обліку платників податків у іншому порядку, за іншими формами, способами або видами (а.с.17-18).

Володарсько-Волинською ОДПІ, за результатами розгляду заяви позивача, надано відповідь листом від 17 квітня 2015 року за №10/7/11-003, у якому контролюючий орган повідомив позивача, що для громадян України, які за релігійними чи іншими переконаннями відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, Податковим кодексом України, запроваджено облік фізичних осіб - платників податків за прізвищем, ім'ям, по батькові та серією і номером паспорта. Для реалізації такого права фізична особа - платник податків, яка відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків зобов'язана особисто подати відповідному контролюючому органу Повідомлення за формою №1П. Оскільки таке повідомлення за формою №1П подано не було, то для відмови від прийнятого реєстраційного номера облікової картки платника податків позивачу необхідно заповнити Повідомлення за формою №1П (а.с.11).

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку, що Податковим кодексом України не передбачено можливості виключення або невнесення відомостей про особу до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків у випадку якщо через свої релігійні переконання такі особи відмовляються від прийняття реєстраційного номера, а навпаки передбачено ведення обліку таких осіб в окремому реєстрі Державного реєстру фізичних осіб - платників податків за прізвищем, ім'ям, по батькові та серією і номером паспорта, а не тільки за прізвищем, ім'ям та по-батькові, датою народження та місцем проживання, то дії відповідачів відповідали вимогам діючого законодавства, були правомірними.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, виходячи з такого.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Пунктом 63.5 статті 63 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - ПК України) визначено, що всі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, визначеному цим Кодексом.

Облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (п. 63.1 ст. 63 ПК України).

Згідно зі п. 63.6 ст. 63 ПК України, облік платників податків у контролюючих органах ведеться за податковими номерами. Порядок визначення податкового номера встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта. У паспортах зазначених осіб контролюючими органами робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта. Порядок внесення відмітки визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

В силу приписів пункту 70.5 статті 70 ПК України фізична особа - платник податків, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, зобов'язана особисто подати відповідному контролюючому органу повідомлення та документи для забезпечення її обліку за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером паспорта, а також пред'явити паспорт. Фізична особа подає облікову картку фізичної особи - платника податків або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) до контролюючого органу за своєю податковою адресою, а фізична особа, яка не має постійного місця проживання в Україні, - контролюючому органу за місцем отримання доходів або за місцезнаходженням іншого об'єкта оподаткування. Для заповнення облікової картки фізичної особи - платника податків використовуються дані документа, що посвідчує особу. Для заповнення повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) використовуються дані паспорта.

Відповідно до статей 63 та 70 глави 6 розділу II Податкового кодексу України з метою визначення єдиної методики реєстрації фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр) розроблено Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, яке затверджено наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.12.2013 N 779 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 грудня 2013 р. за N 2211/24743.

За змістом пункту 4 розділу І Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, яке затверджено наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.12.2013 N 779 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 грудня 2013 р. за N 2211/24743 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Положення), цим Положенням визначаються порядок та процедура: обліку осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта; внесення до паспортів фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, відмітки про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта.

Пунктом 2 розділу ІІ Положення визначено, що порядок проведення реєстрації фізичних осіб у Державному реєстрі включає зокрема: внесення до паспортів фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, відмітки про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта.

У відповідності до п. 2 р. VIII Положення облік фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та подали до контролюючого органу Повідомлення, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки платника податків.

Згідно зі п.п. 3, 4, 6, 8 р. VIII Положення, фізична особа подає Повідомлення до контролюючого органу за своїм місцем проживання або за власним бажанням - до контролюючого органу за місцем отримання доходів або за місцезнаходженням іншого об'єкта оподаткування. Для заповнення Повідомлення використовуються дані паспорта та інших документів, які подаються у разі зміни паспортних даних. Після приймання Повідомлення контролюючим органом здійснюється перевірка щодо наявності реєстрації фізичної особи у Державному реєстрі за реєстраційним номером облікової картки платника податків або в окремому реєстрі за серією та номером паспорта. Після отримання підтвердження щодо можливості внесення відмітки за зверненням фізичної особи, яка подала Повідомлення, контролюючий орган вносить до паспорта відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта, форму якої наведено в додатку 9 до цього Положення. Датою взяття на облік в окремому реєстрі Державного реєстру вважається дата внесення відмітки до паспорта.

Відповідно до пункту 9 розділу VIII Положення №779 у разі якщо фізична особа, до паспорта якої внесено відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта, раніше була зареєстрована в Державному реєстрі за реєстраційним номером облікової картки платника податків, то після взяття на облік в окремому реєстрі Державного реєстру реєстраційний номер облікової картки платника податків закривається (датою закриття є дата внесення відмітки до паспорта громадянина України), а у разі наявності у паспорті громадянина України відмітки про реєстраційний номер облікової картки така відмітка анулюється у порядку, встановленому цим розділом.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що для здійснення обліку фізичних осіб-платників податків, які через свої релігійні переконання в установленому законом порядку відмовились від використання ідентифікаційного номера - використовується прізвище, ім'я, по батькові, а також серія та номер паспорта. Облік таких осіб ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта громадянина України. При цьому Положенням про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків чітко встановлено форму повідомлення, яке має подати фізична особа відповідному контролюючому органу у разі якщо вона через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків. Так, повідомлення подається за формою № 1П, яка є додатком № 8 до зазначеного Положення.

Колегія суддів, дослідивши повідомлення за формою 1П, які були подані позивачем встановила, що вони не відповідають встановленим вимогам, оскільки, не заповнені всі необхідні графи та не пред'явлено паспорт громадянина України. Отже, позовна вимога щодо зобов'язання Володарсько-Волинської ОДПІ проставити в паспорті ОСОБА_3 відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі без цифрового ідентифікатора задоволенню не підлягає.

Частиною 1 статті 35 Конституції України проголошено, що кожен має право на свободу світогляду і віросповідання. Це право включає свободу сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, безперешкодно відправляти одноособово чи колективно релігійні культи і ритуальні обряди, вести релігійну діяльність.

За змістом статті 9 "Свобода думки, совісті і релігії" Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу думки, совісті та релігії. Свобода сповідувати свою релігію або переконання підлягає лише таким обмеженням, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах громадської безпеки, для охорони публічного порядку, здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до частини 4 статті 35 Конституції України, ніхто не може бути увільнений від своїх обов'язків перед державою або відмовитися від виконання законів за мотивами релігійних переконань.

У статті 19 Конституції України закріплено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі приписами п.п. 63.1, 63.2 та 63.3 ст. 63 ПК України, облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Взяттю на облік або реєстрації у контролюючих органах підлягають всі платники податків. Платник податків зобов'язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об'єкти оподаткування і об'єкти, пов'язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.

Отже, положення Податкового кодексу України є обов'язковими до застосування суб'єктами владних повноважень, а саме відповідачами, та спрямовані на забезпечення встановленого Конституцією та Законами України публічного порядку.

Колегія суддів зазначає, що Податковим кодексом України не передбачено можливості виключення або невнесення відомостей про особу до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків у випадку якщо через свої релігійні переконання такі особи відмовляються від прийняття реєстраційного номера, а навпаки передбачено ведення обліку таких осіб в окремому реєстрі Державного реєстру фізичних осіб - платників податків за прізвищем, ім'ям, по батькові та серією і номером паспорта, а не тільки за прізвищем, ім'ям та по батькові, датою народження та місцем реєстрації.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що на даний час чинне законодавство України не надає повноважень відповідачам на здійснення обліку фізичних осіб - платників податків лише за прізвищем, ім'ям та по батькові, датою народження та місцем реєстрації, як того вимагає позивач.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги посилання позивача про те, що дія норм Податкового кодексу України звужує його права, оскільки норми зазначеного Кодексу не визнані неконституційними, у встановленому порядку.

Окрім того, відповідно до статті 92 Конституції України виключно законами України встановлюються система оподаткування, податки і збори.

Також, не заслуговує на увагу покликання позивача на положення статей 32, 34, 35 Конституції України, статей 28, 294, 296 Цивільного кодексу України, статей 5, 8, 11,15 Закону України "Про захист персональних даних", оскільки на правовідносини між позивачем та відповідачем поширюються норми чинного податкового законодавства, яке є спеціальним, а саме: ПК України та Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів від 10.12.2013 року № 779.

Отже, коли позивачем не дотримано вимог законодавства щодо способу реалізації права на відмову від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, не надання податковому органу необхідного обсягу інформації за встановленою формою для вчинення належних дій, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків, що відмова відповідача у задоволенні заяв позивача, є правомірною.

Аналогічна правова позиція висловлена Вищим адміністративним судом України в ухвалах від 05 березня та 28 квітня 2015 року по справах № К/800/14246/13 та № К/800/2629/13 відповідно.

Такі висновки суду першої інстанції узгоджуються і з практикою Європейського суду з прав людини, яку висловлено у Рішенні від 03.12.2009 № 40010/04 у справі "Тамара Скугар та інші проти Росії", яка стосувалась відмови віруючих православної церкви від ідентифікації у податкових правовідносинах за номером, зазначив, що захищаючи особисту сферу, стаття 9 Конвенції не завжди гарантує право поводити себе у публічній сфері життя так, як того вимагають релігійні погляди. Держава, розробляючи та застосовуючи власні внутрішні процедури, не може залежати від точки зору окремих громадян, яка базується на їх релігійних віруваннях. Європейського суду з прав людини дійшов висновку, що спосіб організації державної податкової бази даних з використанням індивідуальних номерів платників податків не є втручанням держави у реалізацію права заявниці на свободу релігії, гарантованого статтею 9 Конвенції.

Також Європейський суд з прав людини відмічав, що обов'язок по сплаті податків є загальним, який не має специфічних усвідомлених наслідків в собі. Влада щодо оподаткування прямо визнається системою Конвенції, і приписується державі у статті 1, Першого протоколу.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Постанову прийнято судом першої інстанції з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "24" вересня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Б.С. Моніч

судді: А.В. Жизневська

Т.С. Котік

Повний текст cудового рішення виготовлено "28" грудня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

Представник ОСОБА_4 АДРЕСА_2;

АДРЕСА_3

3- відповідачу/відповідачам: Державна фіскальна служба України Львівська площа,8,м.Київ-53,04655 Володарсько-Волинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби вул.Володарського,4,м.Володарськ-Волинський,Володарсько - Волинський район, Житомирська облас,12100

4-третій особі: - ,