Справа № 808/9117/15
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2015-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

808/9117/15

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОДАННЯ БЕЗ РУХУ

28 грудня 2015 року

(15 год. 45 хв.)

Справа № 808/9117/15

м. Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Сацький Р.В., перевіривши матеріали подання Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕМІТ» про стягнення коштів за податковим боргом, -

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2015 року о/об 12 год. 17 хв. до Запорізького окружного адміністративного суду (далі – суд) надійшло подання від Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - заявник) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕМІТ» (далі – боржник) про стягнення коштів за податковим боргом.

Згідно із пунктом 3 частини 1 статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними передбачених законом повноважень здійснюється на підставі подання таких органів щодо стягнення коштів за податковим боргом.

Статтею 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено перелік особливих вимог, що пред'являються до подання податкового органу, та особливий перелік процесуальних дій суду, які можуть учинятися в процесі розгляду такого подання.

Водночас у частині, що не врегульована статтею 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, вимоги до подання визначаються загальними нормами, зокрема статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України (лист Вищого адміністративного суду України від 02 лютого 2011 року № 149/11/13-11).

Відповідно до частини 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви зокрема додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року (в редакції чинній на момент звернення податкового органу до суду) судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом (частина 1 статті 2 Закону України «Про судовий збір»).

Частиною 1 статті 3 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: 1) позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі; 2) позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи; 3) позивачі - у справах про стягнення аліментів; 4) позивачі - у справах щодо спорів, пов'язаних з виплатою компенсації, поверненням майна, або у справах щодо спорів, пов'язаних з відшкодуванням його вартості громадянам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні" ; 5) особи, які страждають на психічні розлади, та їх представники - у справах щодо спорів, пов'язаних з розглядом питань стосовно захисту прав і законних інтересів особи під час надання психіатричної допомоги; 6) позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення; 7) громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб; 8) інваліди Великої Вітчизняної війни та сім'ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи; 9) інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів; 10) позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи; 11) виборці - у справах про уточнення списку виборців; 12) військовослужбовці, військовозобов'язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов'язаних з виконанням військового обов'язку, а також під час виконання службових обов'язків; 13) учасники бойових дій, Герої України - у справах, пов'язаних з порушенням їхніх прав; 14) позивачі - у справах у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту"; 15) фізичні особи (крім суб'єктів підприємницької діяльності) - кредитори, які звертаються з грошовими вимогами до боржника щодо виплати заборгованості із заробітної плати, зобов'язань внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян, виплати авторської винагороди та аліментів, - після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом.

Суд звертає увагу заявника на те, що перелік статті 5 Закону України «Про судовий збір» є вичерпним, податковий орган не вказаний у цьому переліку, тому не звільняється від сплати судового збору за подання про стягнення коштів за податковим боргом, оскільки подання є формою звернення Державної фіскальної служби України визначене процесуальним законодавством, а саме Кодексом адміністративного судочинства України.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання адміністративного позову майнового характеру суб’єкт владних повноважень сплачує 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та за позов не майнового характеру 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» розмір мінімальної заробітної плати на день подачі позову позивачем становить 1218, 00 грн..

Так, заявник в поданні просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕМІТ» податковий борг на загальну суму 29 712, 00 грн..

Суд звертає увагу на те, що вимога є майнового характеру, а судовий збір повинен бути сплачений у розмірі 1 218,00 грн..

Так, в матеріалах подання відсутні докази сплати судового збору у відповідності до статті 4 Закону України «Про судовий збір», чим порушено вимоги частини 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, з урахуванням викладеного заявнику необхідно надати докази сплати судового збору за звернення з поданням до суду про стягнення коштів за податковим боргом у розмірі 1 218,00 грн..

Крім цього в поданні заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Суддя вважає заявлене клопотання необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.88 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Судові витрати – це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв'язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв'язку з вирішенням конкретної справи.

З урахуванням наведених норм права, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст.88 КАС України, ст.8 Закону України «Про судовий збір», повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв'язку із цим обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

Відповідно до ч.1 ст. 10 КАС України, усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом, а згідно з ч. 2, не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників адміністративного процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Оскільки не надано жодного належного доказу відсутності на рахунках контролюючого органу грошових коштів тому матеріали подання не надають можливості задовольнити вказане клопотання й звільнити позивача від судових витрат.

Суд звертає увагу на те, що не передбачення кошторисом видатків на 2015 рік витрат на сплату судового збору, є лише внутрішньо економічним питанням структурного підрозділу ДФС України.

Разом з тим, податковим органом не надано доказів до суду, скрутного матеріального становища, як регіонального управління ДФС, так і центрального органу ДФС України.

Крім того, частина 1 статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України має диспозитивний характер та надає суду право, а не обов’язок застосування такої норми про звільнення заявника від сплати судового збору.

На підставі вище викладено суд вважає, що клопотання Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню, оскільки підстава зазначена заявником, не є поважною, винятковою та такою, що підтверджується доказами.

З огляду на невідповідність подання вимогам частині 1 статті 108 КАС України слід залишити без руху та надати заявнику строку для усунення вказаних недоліків.

Відповідно до частини 4 статті 183-3 КАС України у разі недотримання вимог частини третьої цієї статті суд повідомляє про це заявника та надає йому строк, але не більше ніж 24 години, для усунення недоліків.

Керуючись статтями 106, 108, 158, 160, 165, 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

1. Подання Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕМІТ» про стягнення коштів за податковим боргом – залишити без руху.

2. Надати Державній податковій інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області строк для усунення недоліків подання до 29 грудня 2015 року до 12 год. 00 хв.

3. Державній податковій інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області необхідно у встановлений судом строк для усунення недоліків подання подати до канцелярії Запорізького окружного адміністративного суду: докази сплати судового збору за звернення з поданням до суду про стягнення коштів за податковим боргом з урахуванням вимог зазначених у цій ухвалі у розмірі 1 218,00 грн..

4. Роз’яснити, що згідно з пунктом 1 частини 3 статті 108 КАС України, якщо у встановлений судом строк, позивач не усуне недоліки позовної заяви, її буде повернуто позивачу з усіма доданими до неї матеріалами.

5. Копію цієї ухвали надіслати Державній податковій інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Сацький

29 грудня 2015 року 12:00