Справа № 345/4391/15-а
Суддя: Бердан Н. В.
Дата ухвалення: 2015-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 345/4391/15-а
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.12.2015 року м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Бердан Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження в місті Калуші справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі про визнання неправомірними дій та спонукання до вчинення дій,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання неправомірними дій та спонукання до вчинення дій посилаючись на те, що 17.11.2015 року звернувся до відповідача по справі із заявою про зарахування періоду роботи в районах крайньої Півночі в 1,5 кратному розмірі та проведення у зв»язку з цим відповідного перерахунку пенсії. Однак, 25.11.2015р. відповідачем була надана відповідь № 370/л-15, відповідно до змісту якої Управління пенсійного фонду України міста Калуша та Калуського району Івано-Франківської області посилався на п. 5 Указу Президії ВР СРСР від 10.02.1960р. «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі» передбачено пільги, щодо обчислення стажу роботи, тобто у кратності 1.5, що поширювалися на працівників, які уклали письмові трудові договори про роботу у Крайній Півночі на термін не менше 5 років. Тому у звязку із відсутністю в матеріалах пенсійної справи документів, в яких зазначається про укладення строкового трудового договору період роботи в районах Крайньої Півночі чи в місцях, прирівняних до районів Крайньої Півночі позивачу зарахувати в 1.5 кратному розмірі немає підстав. У зв»язку з вищенаведеним, ОСОБА_1 змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів і просить визнати дії Управління пенсійного фонду України міста Калуша та Калуського району Івано-Франківської обл. неправомірними, щодо зарахування стажу роботи в районах крайньої Півночі з 09.04.1980 р по 18.07.1994р. в одинарному розмірі. Зобовязати Управління пенсійного фонду України міста Калуша та Калуського району Івано-Франківської обл. зарахувати стаж роботи у районах Крайньої Півночі з 09.04.1980 р по 18.07.1994р. в пільговому обчисленні 1 рік за 1 рік 6 місяців. Зобовязати Управління пенсійного фонду України міста Калуша та Калуського району Івано-Франківської області зробити перерахунок та виплату перерахованої пенсії з часу призначення пенсії.

Позивач в судове засідання не з»явився, проте подав заяву з проханням слухати справу у його відсутності, позов пвдтримує та просить його задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з»явилася однак подала заперечення проти позовних вимог з підстав викладених у письмовому запереченні, зазначивши, що пільгове обчислення стажу роботи в районі Крайньої Півночі проводилось до 31.12.1990 р. відповідно до п. 5 прикінцевих положень «Про загальнообовязкове пенсійне страхування». Тому УПФУ в м. Калуші та Калуському районі не має жодних законодавчо обґрунтованих підстав для зарахування стажу роботи на Крайній півночі після 01.01.1991р. А також пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки або письмового трудового договору, або довідки в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та користування пільгами передбаченими нормативно-правовими актами. Згідно записів у трудовій книжці позивача , ОСОБА_1 працював вахтово-експедиційним методом в місцевості, прирівняцній до районів Крайньої Півночі. Тобто на позивача не поширюється пільгове обчислення трудового стажу, оскільки він не укладав строкових договорів. Тому в задоволенні позову просить відмовити.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.11.2015р. позивач звернувся з письмовою заявою до Управління пенсійного фонду України міста Калуша та Калуського району Івано-Франківської обл. щодо перерахування пенсійного стажу роботи в районах Крайньої Півночі в пільговому обчисленні (а.с.13). 25.11.2015р. УПФУ в м. Калуші та Калуському р-ні відмовив позивачу у задоволенні заяви посилаючись на п. 5 Указу Президії ВР СРСР від 10.02.1960р. «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі» у звязку із відсутністю в матеріалах пенсійної справи документів, в яких зазначається про укладення строкового трудового договору період роботи в районах Крайньої Півночі чи в місцях, прирівняних до районів Крайньої Півночі (а.с. 4-5).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна донести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до п.4 ст.24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року періоду трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу і порядку і умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до Районів Крайньої півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген, зараховується до страхового стажу і порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі, та на місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», (далі Указ від 10 лютого 1960 року), постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами (абзац третій пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»).

Статтями 1-4 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 р. «Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено надання всім робітникам і службовцям державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій наступних пільг: виплату надбавок до заробітної плати; надання додаткових відпусток; можливість об'єднання відпусток, але не більш як за три роки; виплату різниці між розміром допомоги по соціальному страхуванню і фактичним заробітком (включаючи надбавки) в разі тимчасової втрати працездатності.

У статті 5 вищевказаного Указу зазначено про надання додаткових пільг, в тому числі щодо зарахування одного року роботи у вказаних районах за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності працівникам, які переводились, направлялись або запрошувались на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на п'ять років, а на островах Північного Льодовитого океану два роки.

Статтею 3 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.09.1967 р. № 1908-VII «Про розширення пільг на осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» встановлено скоротити тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 р., з п'яти до трьох років та надавати зазначені пільги особам, які прибули в ці райони і місцевості з власної ініціативи, за умови укладення ними трудових договорів на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану два роки.

Про надання пільг, передбачених статтями 1-4 Указу від 10.02.1960 р., незалежно від наявності письмового строкового трудового договору, а пільг, передбачених статтею 5 Указу від 10.02.1960 р., за умови укладання трудового договору, йдеться і в Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16.12.1967 р. № 530/П-28 (надалі «Інструкція»).

За змістом пункту 7 Інструкції трудові договори на певний строк (три або два роки) укладаються у письмовій формі міністерствами, відомствами, центральними установами, а також підприємствами, установами та організаціями, які розташовані в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з працівниками, які прибули на роботу в ці місцевості з інших районів держави.

Згідно з пунктом 6 Інструкції пільги, передбачені Указами від 10.02.1960 р. і від 26.09.1967 р., надаються працівникам експедицій, цілорічних партій, нафторозвідок, загонів, які розташовані (базуються) у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, а також працівникам експедицій та інших геологорозвідувальних і топографо-геодезичних організацій, які розташовані (базуються) поза районами Крайньої Півночі і місцевостями, прирівняними до районів Крайньої Півночі, направленим на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, в цілорічні партії, нафторозвідки, загони.

Відповідно до пункту 5.9 Основних положень про вахтовий метод організації робіт, затверджених постановою Держкомпраці СРСР, Секретаріату ВЦРПС та Міністерства охорони здоров'я СРСР від 31.12.1987 р. № 794/33-82, працівникам підприємств та організацій, які виїжджають для виконання робіт вахтовим методом у райони Крайньої Півночі або в прирівняні до них місцевості з інших районів держави, надаються пільги, передбачені статтями 1, 2, 3, 4 Указу від 10.02.1960 р.

Про надання таким працівникам пільг, передбачених статтею 5 Указу від 10.02.1960 р., у вказаній постанові не зазначено.

Що стосується Тимчасової угоди від 15.01.1991р. між Урядом України та Урядом РФ про гарантії прав громадян які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях які прирівняні до районів КП в галузі пенсійного забезпечення, то ця угода надає громадянам право на достроковий вихід на пенсію по старості за віком) за вказаних в ст..1 угоди умов, водночасне передбачає пільг при обчисленні стажу роботи в цих районах КП. Не йдеться про пільгове обчислення такого стажу і в ЗУ «Про пенсійне забезпечення» і «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

При цьому, в контексті спірних правовідносин суд також вважає за необхідне звернути увагу на розмежування понять «документи, які підтверджують право на пільгове обчислення страхового стажу» та «умови пільгового обчислення страхового стажу».

Так, перелік документів, які підтверджують право на пільгове обчислення страхового стажу, визначено абзацом третім пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за змістом якого пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Умови ж пільгового обчислення страхового стажу визначено статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 р. «Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» та Інструкцією про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16.12.1967 р. № 530/П-28. Відповідно до положень даних нормативно-правових актів, такими умовами є укладення з особами строкових трудових договорів про роботу в цих районах.

При цьому, для отримання права на пільгове обчислення страхового стажу в особи повинні бути наявні як документи, які підтверджують право на пільгове обчислення страхового стажу (трудова книжка, або письмовий трудовий договір, або довідка, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами), так і умови пільгового обчислення страхового стажу (факт укладення з особами строкових трудових договорів про роботу в цих районах) в сукупності.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що відсутні підстави для зарахування в пільговому обчисленні стажу і стажу роботи після 01.01.1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях які прирівняні до районів Крайньої Півночі.

В подібних правовідносинах, скасовуючи постанову першої та ухвалу апеляційної інстанцій, ВАС України вказав на те, що для отримання права на пільги особа повинна мати укладений строковий договір, це стосовно періоду до 01.01.1991р., а після цього періоду чинним законодавством не передбачено врахування цих періодів в пільгове обчислення (постанова ВАСУ від 02.07.2015р., від 28.05.2015р.).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підстав івищевикладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 99, 100, 158, 159, 160, 161, 162, 163Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі про визнання неправомірними дій та спонукання до вчинення дій - відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок Державного бюджету, так як позивач звільнений від сплати судового збору.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції

подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Калуський міськрайоннийсуд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України ,а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя