Справа № 2а-428/10
Суддя: Подобєд О. К.
Дата ухвалення: 2010-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 2а-428/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2010 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області

у складі головуючого судді Подобєд О.К.

при секретареві Севастьяновій Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпродзержинська адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора дорожньо-патрульної служби відділу Державтоінспекції з обслуговування адміністративної території м. Дніпродзержинська Управління Державтоінспекції ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про скасування постанови та закриття провадження за постановою АЕ № 134085 від 27.01.2010 року у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача інспектора дорожньо-патрульної служби відділу Державтоінспекції з обслуговування адміністративної території м. Дніпродзержинська Управління Державтоінспекції ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 а про визнання неправомірним рішення відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, скасування постанови та закриття провадження за постановою АЕ №134085 від 27.01.2010 р у справі про адміністративне правопорушення.

В своїй позовній заяві та у судовому засіданні позивач посилався на те, що 27.01.2010 року відповідачем відносно нього була винесена постанова АЕ № 134085 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП.

Відповідно до постанови вказано, що 27 січня 2010 року о 09.00 годині рухаючись в м. Дніпродзержинску по проспекту Леніна не виконав вимоги дорожнього знаку 4.3 „Рух ліворуч здійснив рух прямо по вулиці Мурахтова на перехресті з проспектом Леніна. Позивач заперечує вчинення вказаного правопорушення, вважає, що складання протоколу та винесення постанови було з грубим порушенням норм Кодексу України про адміністративні правопорушення, що відповідач дав невірну оцінку дорожній обстановці в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП. Пояснив, що рухаючись прямо він був в змозі візуально бачити цей знак, в звязку з тим, що він був перекритий вантажним автомобілем КАМАЗ. Знак був розташований на висоті близько двох метрів, що унеможливило його візуальне спостереження з мого боку. Згідно п.10 ДСТУ 4100-2002 „Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила користування знаки повинні бути розташовані таким чином, щоб забезпечити достатню видимість інформації, призначеної учасникам дорожнього руху як в світле так і в темний час доби та зручність в користуванні. При встановленні вказівних знаків вино повинні забезпечувати чітку спрямованість переданої інформації тільки для тих учасників руху, для яких він встановлений. 27 січня 2010 року о 09.00 годині рухаючись в тім же напрямку цього знаку вже не було, а ввечері він зявився. 29 січня 2010 року цей знак вже зник. Він звертався в інформаційно-аналітичного відділу за розясненням щодо підстав встановлення цього знаку. Ніякої відповіді він не отримав.

Просив скасувати постанову АЕ № 134085 від 27.0.12010 року про притягнення його до адміністративної відповідальності та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідач судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Подав до суду клопотання про поновлення строку для оскарження постанови, оскільки не міг оскаржити постанову у встановлений законом термін у звязку з хворобою.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, вважає, що вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.01.2010 року ОСОБА_1, рухаючись в м. Дніпродзержинску по проспекту Леніна не виконав вимоги дорожнього знаку 4.3 „Рух ліворуч здійснив рух прямо по вулиці Мурахтова на перехресті з проспектом Леніна, був зупинений відповідачем для складання протоколу і винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за те, що не пропустив пішоходів чим здійснив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Ні в постанові, ні в протоколі не наведено доказів, які б підтверджували вчинення даного правопорушення (відсутні дані про свідків, схема ділянки дороги, де вчинено правопорушення). На що позивач вказав у поясненнях у протоколі про адміністративне правопорушення і ці його доводи не спростовані наявними у справі доказами.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

При винесені постанови про накладення адміністративного стягнення посадовою особою не було дотримано вимог зазначеної норми, а саме не враховано характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, інспектором не обєктивно досліджені та вивчені обставини, що мають значення для винесення обґрунтованої постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч.2 ст.122 КпАП України Порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти пяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.11 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. В матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують доводи відповідача.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення не доведений склад правопорушення. Відсутні пояснення свідків і інші докази, а є пояснення позивача, згідно яких, останній не згоден з правопорушенням.

Таким чином, інспектор ДАІ при винесені спірної постанови не зясував вини позивача, не встановив винної особи в скоєні правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, не довів факт правопорушення. Позивачем були надані фотографії міста події у яких вбачається відсутність знаку 4.3. «Рух ліворуч».

За таких обставин суд вважає, що в діях позивача відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП.

Вирішуючи питання щодо закриття справи про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_1 суд доходить висновку, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

У відповідності до ст. 284 КпАП України по справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного штрафу; про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КпАП України; про закриття справи. В даному випадку суд не є органом, що виніс оскаржувану постанову по справі про адміністративне правопорушення, тому в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Таким чином, судом встановлено, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню в частині скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову інспектора дорожньо-патрульної служби відділу ДАІ м. Дніпродзержинська УДАІ МУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 серії АЕ № 134085 від 27.01.2010 р про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122 ч.1 КупАП - скасувати.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги, якщо вони не були подані у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд, шляхом подачі у 10-ти денний строк, з дня проголошення постанови, а в разі складання постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 КАСУ- з дня складання в повному обсязі, заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції, або без подання заяви про апеляційне оскарження, шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10-ти днів з дня проголошення.

Повний текст рішення складено 25.05.2010 р.

Суддя О.К. Подобєд