Справа № 826/23543/15
Суддя: Грищенко Т.М.
Дата ухвалення: 2015-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
29 грудня 2015 року м. Київ
Суддя Київського апеляційного адміністративного суду Грищенко Т.М., перевіривши матеріали апеляційної скарги Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 грудня 2015 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 грудня 2015 року адміністративний позов задоволено повністю.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу.
Перевіривши апеляційну скаргу, вважаю, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам статті 187 КАС України.
Так, до апеляційної скарги не додано належним чином оформлений документ про сплату апелянтом судового збору передбаченого п.п. 1 п. 3 Розділу VIII Прикінцевих та перехідних положень КАС України, а саме: судовий збір при зверненні до адміністративного суду сплачується в порядку, встановленому законодавством для державного мита.
У п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, яка набрала чинності станом на дату виникнення в апелянта права на апеляційне оскарження, встановлено, що за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.
У п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинною на момент звернення позивача до суду першої інстанції із заявою у цій справі, було закріплено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру (який подано фізичною особою) справляється судовий збір у розмірі: 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.
У Законі України «Про Державний бюджет на 2015 рік» станом на 01.01.2015 р. було встановлено розмір мінімально заробітної плати 1218,00 грн.
Отже, з викладених правових норм вбачається, що за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції у справі за позовом майнового характеру судовий збір становить 535,92 грн. (487,20х110%).
Однак, апелянтом судовий збір сплачено не було та не надано суду жодних доказів, які б підтверджували наявність у нього пільг зі сплати судового збору, у відповідності до ст.5 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній станом на момент виникнення в нього права на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у даній справі.
Так, ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві було подано клопотання про звільнення від сплати судового збору, в якому зазначено, що апелянт є бюджетною установою, крім того, асигнувань на подачу позовних заяв, апеляційних скарг, касаційних скарг до судових органів, бюджетом на 2015 рік не передбачено, на даний час кошти відсутні.
Дослідивши матеріали справи та доводи апелянта, які викладені в його клопотанні про звільнення від сплати судового збору, суд вважає, що дана заява задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.
Згідно ч. 1 ст. 88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Як зазначено в Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 23 січня 2015 року "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України "Про судовий збір", як зазначає у своїх рішеннях Вищий адміністративний суд України, обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для її звільнення від сплати судового збору, не є вказані аргументи і підставою для відстрочення його сплати (ухвали Вищого адміністративного суду України від 20 січня 2014 року № 36722122, від 15 квітня 2014 року № 38331796, від 29 липня 2014 року № 39942890).
Аналіз такого врегулювання та судової практики дає підстави зробити висновок про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас, якщо ці бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.
Також, щодо твердження апелянта про те, що він буде позбавлений права на оскарження рішення до суду апеляційної інстанції, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, що відображено також у п. 3 ч. 1 ст. 7 КАС України.
Таким чином, таке звільнення апелянта від сплати судового збору може розцінюватися, як надання окремим учасникам судового процесу процесуальних переваг перед іншими. Саме з цим законодавець пов'язує закріплення на законодавчому рівні обов'язку сплати судового збору для суб'єктів владних повноважень та виключення їх з переліку осіб, які звільнені від сплати судового збору.
Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» зобов'язано Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.
Таким чином, на підставі наведеного, суд вважає за необхідне у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовити.
За наведених обставин в їх сукупності, прихожу до висновку, що подана апеляційна скарга не може бути прийнятою до розгляду, та підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.
Відповідно до вимог ч.3 ст.189 КАС України до апеляційної скарги яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст.187 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 цього Кодексу, відповідно до яких апеляційна скарга залишається без руху.
Керуючись ст.ст. 108, 187, 189 КАС України,
У задоволенні клопотання Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві про звільнення від сплати судового збору відмовити.
У разі невиконання вимог суду до зазначеного вище строку апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута апелянту.
Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Суддя: Т.М. Грищенко