Справа № П/811/2549/15
Суддя: С.В. Дегтярьова
Дата ухвалення: 2015-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2015 року Справа № П/811/2549/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дегтярьової С.В., розглянувши адміністративну справу

за позовом: Приватного малого підприємства науково-виробничої фірми "КІТ", м. Кіровоград, вул. Генерала Родимцева, 87 Г

до відповідача: Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області, 25009, м. Кіровоград, вул. Глінки, 2

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

Приватне мале підприємство науково-виробнича фірма "КІТ" звернулося з позовом до Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про:

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 10 червня 2014 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток в розмірі 2864087,00 грн. основного платежу та 1432044,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 10 червня 2014 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 2042089,00 грн. основного платежу та 1021045,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що не допускав порушень при формуванні податкового кредиту з ПДВ та валових витрат, а тому вважає податкові повідомлення-рішення такими, що не відповідають чинному законодавству.

Відповідачем до суду подано заперечення на позовну заяву відповідно до змісту якого, позов ним не визнається у повному обсязі.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

В період з 27 квітня по 20 травня 2015 року посадовими особами Кіровоградської ГУ ДФС у Кіровоградській області проведено документальну планову виїзну перевірку ПМП НВФ Кіт з питань достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати податків та зборів, а також дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року та з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 31.12.2014 року, за результатами якої складено акт від 27.05.2015 року №67/11-23-22-04/13748444, висновками якого, зокрема, є порушення, на думку відповідача:

- п.138.2, п.138.4, п.138.8 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.13 ПК України від 02.12.2010 року №2755-VІ (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на прибуток всього на суму 2864087 грн., в т.ч.:

за 2013 рік на суму 1257487,00 грн.;

за 2014 рік на суму 1606600,00 грн.;

- п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1 ст.201 ПК України, в результаті чого підприємством занижено ПДВ всього на суму 2042089,00 грн., в т.ч. по періодах:

за квітень 2013 року всього на суму ПДВ 23184,00 грн.;

за жовтень 2013 року всього на суму ПДВ 181275,00 грн.; -

за листопад 2013 року всього на суму ПДВ 145605,00 грн.;

за грудень 2013 року всього на суму ПДВ 369728,00 грн.;

за січень 2014 року всього на суму ПДВ 402,00 грн.;

за лютий 2014 року всього на суму ПДВ 403,00 грн.;

за березень 2014 року всього на суму ПДВ 403,00 грн.;

за квітень 2014 року всього на суму ПДВ 165340,00 грн.;

за травень 2014 року всього на суму ПДВ 231168,00 грн.;

за червень 2014 року всього на суму ПДВ 427,00 грн.;

за липень 2014 року всього на суму ПДВ 328616,00 грн.;

за серпень 2014 року всього на суму ПДВ 178178,00 грн.;

за вересень 2014 року всього на суму ПДВ 109382,00 грн.;

за жовтень 2014 року всього на суму ПДВ - 110864,00 грн.;

за листопад 2014 року всього на суму ПДВ 79974,00 грн.;

за грудень 2014 року всього на суму ПДВ 117140,00 грн. (а.с.27-134, т.1).

Позивачем подано до Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області заперечення на акт перевірки, на яке отримано відповідь про правомірність акту в повному обсязі (а.с.119-123, т.4).

Відповідачем прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення (а.с.25, 26, Т.1).

Рішенням Головного управлінням Державної фіскальної служби у Кіровоградській області від 17.08.2015 р. скаргу позивача залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення без змін (а.с.165-176, Т.1).

Грошові зобовязання за вказаними податковими повідомленнями-рішеннями винесено податковим органом, у звязку з завищенням позивачем, на думку відповідача, задекларованих витрат та податкового кредиту за господарськими операціями з ТОВ "Марафон 12", ПП "ТК Фаворит запчастини", ПП "Рапан", ТОВ "Юніті Гранд", ТОВ "Клинкор", ТОВ "Стикон Холдинг", ТОВ БК"Креатив Буд", ТОВ "Ельпіс", ПФ "Каскад ТСВ", ТОВ "Норіка", ТОВ "Дастік", ТОВ "Комфорт - Н", ТОВ "ТД Дана-Дніпро", які, на думку відповідача, не носять реального характеру.

Судом встановлено, що 08 лютого 2013 року між позивачем (замовник) та ТОВ Марафон 12 (виконавець) укладено договір поставки №13, за умовами якого виконавець зобовязується власними засобами і з власних матеріалів, на свій ризик, виробити та поставити продукцію згідно затверджених замовником та виконавцем ескізів і вимог, зазначених в специфікаціях, додатках до договору (цифровий друк на заготовках позивача), а замовник зобовязується прийняти та оплатити товар на умовах договору (а.с.181-188,т.1).

Судом встановлено, що відповідно до актів прийому передачі від 12.02.2013 року, 05.03.2013 року ПМП НВФ Кіт передало ТОВ Марафон 12 пластикові заготовки, на яких останній повинен був здійснити цифровий друк: рекламний ескіз «Соса-соla», «bon aqua» (а.с.186188 т.1).

ТОВ Марафон 12 лютому 2013 року надано ПМП НВФ Кіт послуги з цифрового друку на заготовках позивача на загальну суму 139104,00 грн., в обґрунтування чого позивачем суду надано копії рахунків-фактури, податкові накладні, акти здачіприйняття робіт (надання послуг) (а.с.189-194, 202-208,Т.1).

Керівництвом ТОВ Марафон 12 на позивачу направлено листа, відповідно до змісту якого повідомлено про те, що ТОВ Марафон 12 обєднується із ТОВ «ЕСТЕР ХХІ», а тому оплату за роботу належить здійснювати на реквізити ТОВ «ЕСТЕР ХХІ» (а.с.190 т.10).

Оплату послуг позивачем проведено в безготівковому порядку, що підтверджується платіжними дорученнями (а.с.217-227, т.1).

Суму ПДВ в розмірі 23 184,00 грн. позивачем віднесено до складу податкового кредиту за квітень 2013 року (а.с.202-204, 213, 231-242, т.4).

Судом встановлено, що висновок податковим органом про завищення суми податкового кредиту з ПДВ в розмірі 23184,00 грн. за взаємовідносинами з ТОВ Марафон 12 здійснено через невстановлення керівних органів за місцезнаходженням підприємства, а тому, на думку податкового органу, це свідчить про те, що правочини між ТОВ Марафон 12 та контрагентамипокупцями здійснені без мети настання реальних наслідків. Також податковий орган вважає в звязку з цим непідтвердженими суми витрат, що враховуються при визначенні обєкту оподаткування податком на прибуток ПМП НВФ Кіт по взаємовідносинам з ТОВ Марафон 12, на загальну суму 115920,00 грн. за 2013 рік (а.с.34, 85, т.1).

Також, судом встановлено, що 25 вересня 2013 року між позивачем (покупець) та ПП Фаворит запчастини (продавець) укладено договір №ДГ-0025, за умовами якого продавець зобовязується поставити і передати у власність покупця товар, а покупець зобовязується прийняти товар та оплатити (а.с.233-235, т.1).

ПП Фаворит запчастини у жовтні 2013 року реалізовано ПМП НВФ Кіт матеріали (наліпки, конверти, защита корзин, меблеве обладнання, спеціальне пакування, воблер пластиковий, тощо) на загальну суму 1087652,52 грн., в обґрунтування чого позивачем суду надано копії рахунку-фактури, видаткових накладних, податкових накладних (а.с.233-250, т.1, а.с.1-22, т.2).

Судом встановлено, що перевезення товару здійснював автоперевізник ФОП ОСОБА_1, що підтверджується рахунками-фактурою, актами виконаних робіт з доставки вантажу, платіжними дорученнями (25-35, т.2).

Оплату товару позивачем проведено в безготівковому порядку в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями (а.с.23-24, т.2).

Суму ПДВ в розмірі 181275,42 грн. позивачем віднесено до складу податкового кредиту за жовтень 2013 року (а.с.6-21, т.5.).

Судом встановлено, що висновок податковим органом про завищення суми податкового кредиту з ПДВ в розмірі 181275,42 грн. за взаємовідносинами з ПП Фаворит запчастини здійснено через невстановлення керівних органів за місцезнаходженням підприємства, а тому, на думку податкового органу, це свідчить про те, що правочини між ПП Фаворит запчастини та контрагентамипокупцями здійснені без мети настання реальних наслідків. Також податковий орган вважає, в звязку з цим, непідтвердженими суми витрат, що враховуються при визначенні обєкту оподаткування податком на прибуток ПМП НВФ Кіт по взаємовідносинам з ПП Фаворит запчастини, на загальну суму 906377,00 грн. за 2013 рік (а.с.36, 88 т.1).

Судом встановлено, що 04 листопада 2013 року між позивачем (покупець) та ПП «Рапан» укладено договір поставки №П-2, за умовами якого продавець зобов'язується поставити покупцю товар згідно видаткових накладних, а покупець зобовязується прийняти та оплатити його (а.с.65-66, т.2).

ПП «Рапан» у листопаді грудні 2013 року реалізовано ПМП НВФ Кіт товар (наліпки, конверти, защита корзин, меблеве обладнання, спеціальне пакування, воблер пластиковий, тощо) на загальну суму 5854437,24 грн., в обґрунтування чого позивачем суду надано копії рахунку-фактури, видаткових накладних, податкових накладних (а.с.67, 68, 72, 73, 77, 78, т.2).

Оплату товару позивачем проведено в безготівковому порядку, що підтверджується платіжними дорученнями (а.с.82, 83, 84-89, т.2).

На підтвердження перевезення товару від даного контрагента, позивачем надано договір перевезення вантажу автомобільним транспортом від 02.01.2013 року, укладеного між позивачем (замовник) та ФОП ОСОБА_1, рахункифактури, акт здачіприйняття робіт, платіжні доручення (а.с.93-99, т.2). Також перевезення від ПП «Рапан» здійснювало ТОВ «Юніті Гранд», господарські операції щодо якого аналізуватимуться нижче.

Суму ПДВ в розмірі 145139,90 грн. позивачем віднесено до складу податкового кредиту за листопад 2013 року (а.с.23-42, т.5.).

Суму ПДВ в розмірі 367761,00 грн. позивачем віднесено до складу податкового кредиту за грудень 2013 року (а.с.44-67, т.5.).

Матеріали справи містять копії постанов Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.09.2014 року та 03.12.2014 року, винесених у справах №П/811/2892/14 та №П/811/3966/14 відповідно. В ході розгляду даних справ суд надав оцінку договору поставки №П-2 від 04 листопада 2013 року, укладеного між позивачем (покупець) та ПП «Рапан» та визнав його реальним, а господарські операції на його виконання товарними. Дані постанови ухвалами Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду залишені без змін (а.с.37-56 т.2).

Судом встановлено, що висновок податковим органом про завищення суми податкового кредиту з ПДВ в розмірі 512900,90 грн. за взаємовідносинами з ПП «Рапан» здійснено через невстановлення керівних органів за місцезнаходженням підприємства, а тому, на думку податкового органу, це свідчить про те, що правочини між ПП «Рапан» та контрагентамипокупцями, в тому числі і №П-2 від 04 листопада 2013 року, здійснені без мети настання реальних наслідків. Також податковий орган вважає в звязку з цим непідтвердженими суми витрат, що враховуються при визначенні обєкту оподаткування податком на прибуток ПМП НВФ Кіт по взаємовідносинам ПП «Рапан», на загальну суму 4878698,00 грн., в тому числі: за 2013 рік на суму 2564505,00 грн., за 2014 рік на суму 2314193,00 грн. (а.с.39,т.1).

Судом встановлено, що 26 листопада 2013 року між позивачем (замовник) та ТОВ «Юніті Гранд» (перевізник) укладено договір про надання послуг з перевезення №ПОС-3, за умовами якого перевізник надає замовнику транспортні послуги по перевезенню товарів, які належать замовнику, по території України (а.с.105-106, т.2).

ТОВ «Юніті Гранд» у грудні 2013 року, січнілютому 2014 року надано ПМП НВФ Кіт послуги з перевезення вантажу на загальну суму 7245,00 грн., в обґрунтування чого позивачем суду надано копії рахунку-фактури, податкових накладних, акти здачіприйняття робіт, товарнотранспортні накладні (а.с.107-120, т.2).

Оплату товару позивачем проведено в безготівковому порядку в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями (а.с.121-123, т.2).

Суму ПДВ в розмірі 402,50 грн. позивачем віднесено до складу податкового кредиту за грудень 2013 року (а.с.44-67, т.5.).

Суму ПДВ в розмірі 402,50 грн. позивачем віднесено до складу податкового кредиту за січень 2014 року (а.с.69-76, 88-99, т.5).

Суму ПДВ в розмірі 402,50 грн. позивачем віднесено до складу податкового кредиту за лютий 2014 року (а.с.109-124, т.5).

Судом встановлено, що дані послуги позивачем придбавалися для перевезення товару (наліпки, конверти, защита корзин, меблеве обладнання, спеціальне пакування, воблер пластиковий, тощо), придбаного у ПП «Рапан» за договором поставки №П-2 від 04 листопада 2013 року, господарські операції щодо якого описано вище.

Судом встановлено, що висновок податковим органом про завищення суми податкового кредиту з ПДВ в розмірі 1207,50 грн. за взаємовідносинами з ТОВ «Юніті Гранд» здійснено через невстановлення керівних органів за місцезнаходженням підприємства (акт від 10.06.2014 року №378/20-33-22-03-07/35474982, складений Західною обєднаною ДПІ м.Харкова), а тому, на думку податкового органу, це свідчить про те, що правочини між ТОВ «Юніті Гранд» та контрагентамипокупцями здійснені без мети настання реальних наслідків. Також податковий орган вважає, в звязку з цим, непідтвердженими суми витрат, що враховуються при визначенні обєкту оподаткування податком на прибуток ПМП НВФ Кіт по взаємовідносинам з ТОВ «Юніті Гранд», на загальну суму 6038,00 грн., в тому числі: за 2014 рік на суму 6038,00 грн. (а.с.46-47, 97 т.1).

В ході судового розгляду встановлено, що Дніпропетровським окружним адміністративним судом у справі за позовом ТОВ «Юніті Гранд» про оскарження дій Західної обєднаної ДПІ м.Харкова надано оцінку акту від 10.06.2014 року №378/20-33-22-03-07/35474982, на підставі якого в подальшому відкориговано показники податкової звітності, та прийнято рішення яким визнано протиправним таке коригування на підставі акту від 10.06.2014 року №378/20-33-22-03-07/35474982 та встановлено помилковість позиції в частині безтоварної діяльності підприємства. Постановою Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд постанову суду першої інстанції в цій частині залишив без змін (а.с.124-140 т.2)

Судом встановлено, що 24 лютого 2014 року між позивачем (замовник) та ТОВ «Клінкор» (перевізник) укладено договір про надання послуг з перевезення №ПОС-8, за умовами якого перевізник надає замовнику транспортні послуги по перевезенню товарів (а.с.146-147, т.2).

ТОВ «Клінкор» в березні 2014 року надано ПМП НВФ Кіт послуги з перевезення вантажу (від ПП «Рапан» - продавця позивача) на загальну суму 2415,00 грн., в обґрунтування чого позивачем суду надано копії рахунку-фактури, податкову накладну, акт здачіприйняття робіт, товарнотранспортну накладну (а.с.148-152, т.2).

Оплату товару позивачем проведено в безготівковому порядку в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням (а.с.153, т.2).

Суму ПДВ в розмірі 402,50 грн. позивачем віднесено до складу податкового кредиту за березень 2014 року (а.с.126-145, т.5).

Судом встановлено, що висновок податковим органом про завищення суми податкового кредиту з ПДВ в розмірі 403,00 грн. за взаємовідносинами з ТОВ «Клінкор» здійснено через невстановлення керівних органів за місцезнаходженням підприємства, а тому, на думку податкового органу, це свідчить про те, що правочини між ТОВ «Клінкор» та контрагентамипокупцями здійснені без мети настання реальних наслідків. Також податковий орган вважає в звязку з цим непідтвердженими суми витрат, що враховуються при визначенні обєкту оподаткування податком на прибуток ПМП НВФ Кіт по взаємовідносинам з ТОВ «Клінкор», на загальну суму 2013,00 грн., в тому числі: за 2014 рік на суму 2013,00 грн. (а.с.49, 98-99, т.1).

Судом встановлено, що 04 квітня 2014 року між позивачем (замовник) та ТОВ «Стикон Холдинг» (перевізник) укладено договір про надання послуг з перевезення №ПОС-11, за умовами якого перевізник надає замовнику транспортні послуги по перевезенню товарів, які належать замовнику, по території України (а.с.154-155, т.2).

ТОВ «Стикон Холдинг» в квітні 2014 року надано ПМП НВФ Кіт послуги з перевезення вантажу (від ТОВ «БК «Креатин Буд» - продавця позивача) на загальну суму 2415,00 грн., в обґрунтування чого позивачем суду надано копії рахунку-фактури, податкову накладну, акт здачіприйняття робіт, товарнотранспортну накладну (а.с.156-160, т.2).

Оплату товару позивачем проведено в безготівковому порядку в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням (а.с.161, т.2).

Суму ПДВ в розмірі 402,50 грн. позивачем віднесено до складу податкового кредиту за квітень 2014 року (а.с.147-178, т.5).

Судом встановлено, що висновок податковим органом про завищення суми податкового кредиту з ПДВ в розмірі 403,00 грн. за взаємовідносинами з ТОВ «Стикон Холдинг» здійснено через невстановлення податковим органом керівних органів за місцезнаходженням підприємства, а тому, на думку податкового органу, це свідчить про те, що правочини між ТОВ «Стикон Холдинг» та контрагентамипокупцями здійснені без мети настання реальних наслідків. Також податковий орган вважає в звязку з цим непідтвердженими суми витрат, що враховуються при визначенні обєкту оподаткування податком на прибуток ПМП НВФ Кіт по взаємовідносинам з ТОВ «Стикон Холдинг», на загальну суму 2013,00 грн., в тому числі: за 2014 рік на суму 2013,00 грн. (а.с.50, 100, т.1).

Також, судом встановлено, що 02 квітня 2014 року між позивачем (покупець) та ТОВ БК Креатив Буд (продавець) укладено договір поставки №П-4, за умовами якого продавець зобовязується передати у власність покупця продукцію, а покупець зобовязується прийняти товар та оплатити (а.с.166-169, т.2).

ТОВ БК Креатив Буд у квітні реалізовано ПМП НВФ Кіт матеріали (наліпки, меблеве обладнання, воблер пластиковий, тощо) на загальну суму 989623,20 грн., в обґрунтування чого позивачем суду надано копії рахунку-фактури, видаткову накладну, податкову накладну (а.с.170-172, т.2).

Оплату товару позивачем проведено в безготівковому порядку в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням (а.с.173, 174, т.2).

Суму ПДВ в розмірі 164937,20 грн. позивачем віднесено до складу податкового кредиту за квітень 2014 року (а.с.147-178, т.5).

Судом встановлено, що висновок податковим органом про завищення суми податкового кредиту з ПДВ в розмірі 164937,20 грн. за взаємовідносинами з ТОВ БК Креатив Буд здійснено через невстановлення податковим органом керівних органів за місцезнаходженням підприємства, а також через те, що податкова декларація ТОВ БК Креатив Буд за квітень 2014 року прийнята до відома (не визнана як податкова). Дані обставини на думку податкового органу, свідчать про те, що правочини між ТОВ БК Креатив Буд та контрагентамипокупцями здійснені без мети настання реальних наслідків. Також податковий орган вважає в звязку з цим непідтвердженими суми витрат, що враховуються при визначенні обєкту оподаткування податком на прибуток ПМП НВФ Кіт по взаємовідносинам з ТОВ БК Креатив Буд , на загальну суму 824686,00 грн., в тому числі: за 2014 рік на суму 824686,00грн. (а.с51-52, 101, т.1).

В ході судового розгляду встановлено, що Дніпропетровським окружним адміністративним судом у справі за позовом ТОВ БК Креатив Буд» про оскарження дій ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська та визнання податкової декларації ТОВ БК Креатив Буд за квітень 2014 року поданою, визнано протиправними дії щодо невизнання податкової декларації з ПДВ за квітень 2014 року та визнано її поданою платником (а.с.175-179 т.2).

Також, судом встановлено, що 06 травня 2014 року між позивачем (покупець) та ТОВ Ельпіс (продавець) укладено договір поставки №П-6, за умовами якого продавець зобовязується поставити товар, а покупець зобовязується прийняти товар та оплатити (а.с.185-186, т.2).

ТОВ Ельпіс у травні реалізовано ПМП НВФ Кіт матеріали (наліпки, конверти, защита корзин, тощо) на загальну суму 1387008,60 грн., в обґрунтування чого позивачем суду надано копії рахунку-фактури, видаткову накладну, податкову накладну (а.с.187-189, т.2).

На підтвердження перевезення товару від даного контрагента позивачем надано договір про надання послуг з перевезення №ПОС-15 від 02.01.2013 року, укладений між позивачем (замовник) та ТОВ «Інкаст торг», рахунокфактуру, акт здачіприйняття робіт, податкову накладну, товарнотранспортну накладну, платіжне доручення (а.с.193-200, т.2).

Оплату товару позивачем проведено в безготівковому порядку в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням (а.с.190-192, т.2).

Суму ПДВ в розмірі 231168,10 грн. позивачем віднесено до складу податкового кредиту за травень 2014 року (а.с.180-216, т.5).

Судом встановлено, що висновок податковим органом про завищення суми податкового кредиту з ПДВ в розмірі 231168,10 грн. за взаємовідносинами з ТОВ Ельпіс здійснено через невстановлення керівних органів за місцезнаходженням підприємства, а тому, на думку податкового органу, це свідчить про те, що правочини між ТОВ Ельпіс та контрагентамипокупцями здійснені без мети настання реальних наслідків. Також податковий орган вважає в звязку з цим непідтвердженими суми витрат, що враховуються при визначенні обєкту оподаткування податком на прибуток ПМП НВФ Кіт по взаємовідносинам з ТОВ Ельпіс, на загальну суму 1155840,00 грн., в тому числі: за 2014 рік на суму 1155840,00 грн. (а.с.53, 104, т.1).

Також, судом встановлено, що 28 травня 2014 року між позивачем (покупець) та ПФ Каскад ТСВ (продавець) укладено договір поставки №П-8, за умовами якого продавець зобовязується поставити товар, а покупець зобовязується прийняти товар та оплатити (а.с.206-207, т.2).

ПФ Каскад ТСВ у червні реалізовано ПМП НВФ Кіт матеріали (наліпки, конверти, защита корзин, меблеве обладнання, спеціальне пакування, воблер пластиковий, тощо) на загальну суму 832678,50 грн., в обґрунтування чого позивачем суду надано копії рахунків-фактур, видаткові накладні, податкові накладні (а.с.208-250, т.2, а.с.1-2, т.3).

На підтвердження перевезення товару, позивачем надано договір про надання послуг з перевезення №ПОС-17 від 02.06.2014 року, укладеного між позивачем (замовник) та ПФ «Каскад ТСВ», рахунокфактуру, акт здачіприйняття робіт, податкову накладну, товарнотранспортну накладну (а.с.3-12, т.3).

Оплату товару позивачем проведено в безготівковому порядку в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням (а.с.10-11, т.3 ).

Судом встановлено, що суму ПДВ 138779,75 грн. позивачем включено до складу податкового кредиту в податковій декларації з ПДВ за липень 2014 року з помилковим індивідуальним податковим номером, що в серпні було виправлено уточнюючим розрахунком до декларації з ПДВ (а.с.107-108, т.1, 227 т.5 а.с.45-46, т.6).

Окрім того, в акті перевірки податковим органом зазначено, що ПФ Каскад ТСВ знаходиться в стані переходу до іншої ДПІ, в звязку з чим, податковий орган дійшов висновку, що операції між позивачем та ПФ Каскад ТСВ не спричиняють реального наслідку. Також податковий орган вважає в звязку з цим непідтвердженими суми витрат, що враховуються при визначенні обєкту оподаткування податком на прибуток ПМП НВФ Кіт по взаємовідносинам з ПФ Каскад ТСВ на загальну суму 693899,00 грн., в тому числі: за 2014 рік на суму 693899,00 грн. (а.с.57, 108, т.1).

Також, судом встановлено, що 01 липня 2014 року між позивачем (покупець) та ТОВ Норіка (продавець) укладено договір поставки №П-004, за умовами якого продавець зобовязується поставити товар, а покупець зобовязується прийняти товар та оплатити (а.с.16-18, т.3).

ТОВ Норіка у липні реалізовано ПМП НВФ Кіт матеріали (наліпки, конверти, защита корзин, тощо) на загальну суму 1139014,20 грн., в обґрунтування чого позивачем суду надано копії рахунків-фактури, видаткові накладні, податкові накладні (а.с.19-59, т.3).

Перевезення товару здійснював ФОП ОСОБА_1В, що підтверджується наданими позивачем копіями рахункуфактури, актом здачіприйняття робіт, товарнотранспортною накладною (а.с.75-78, т.3).

Оплату товару позивачем проведено в безготівковому порядку в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням (а.с.60-62 т.3 ).

Суму ПДВ в розмірі 189835,70 грн. позивачем віднесено до складу податкового кредиту за липень 2014 року (а.с.2-24, т.5).

Судом встановлено, що висновок податковим органом про завищення суми податкового кредиту з ПДВ в розмірі 189835,70 грн. за взаємовідносинами з ТОВ Норіка здійснено через невстановлення керівних органів за місцезнаходженням підприємства, а також через те, що податкова декларація ТОВ Норіка за липень 2014 року прийнята до відома (не визнана як податкова). Дані обставини на думку податкового органу, свідчать про те, що правочини між ТОВ Норіка та контрагентамипокупцями здійснені без мети настання реальних наслідків. Також податковий орган вважає в звязку з цим непідтвердженими суми витрат, що враховуються при визначенні обєкту оподаткування податком на прибуток ПМП НВФ Кіт по взаємовідносинам з ТОВ Норіка на загальну суму 949179,00 грн., в тому числі: за 2014 рік на суму 949179,00 грн. (а.с.58, 109, т.1).

В ході судового розгляду встановлено, що Дніпропетровським окружним адміністративним судом у справі за позовом ТОВ Норіка про оскарження дій ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська та визнання податкової декларації ТОВ БК Креатив Буд за липень 2014 року поданою, визнано протиправними дії щодо відмови у прийнятті податкової декларації з ПДВ за липень 2014 року та визнано її поданою платником. Постанову суду першої інстанції ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду залишено без змін (а.с.63-74 т.3).

Також, судом встановлено, що 17 липня 2014 року між позивачем (покупець) та ТОВ Дастік (продавець) укладено договір поставки №5, за умовами якого продавець зобовязується поставити товар, а покупець зобовязується прийняти товар та оплатити (а.с.83-85, т.3).

ТОВ Дастік у серпні-листопаді реалізовано ПМП НВФ Кіт матеріали (наліпки, конверти, защита корзин, тощо), в обґрунтування чого позивачем суду надано копії рахунків-фактур, видаткові накладні, податкові накладні (а.с.86-203, т.3).

Перевезення товару здійснював ФОП ОСОБА_1В, що підтверджується наданими позивачем копіями рахунківфактур, актів здачіприйняття робіт, товарнотранспортними накладними, платіжними дорученнями (а.с.214-235, т.3).

Оплату товару позивачем проведено в безготівковому порядку, що підтверджується платіжним дорученням (а.с.204-213, т.3 ).

Суму ПДВ в розмірі 178178,40 грн. позивачем віднесено до складу податкового кредиту за серпень 2014 року (а.с.30-33, 58-68, т.5). Суму ПДВ в розмірі 109382,35 грн. позивачем віднесено до складу податкового кредиту за вересень 2014 року (а.с.72-80, 99-109, т.5). Суму ПДВ в розмірі 110863,73 грн. позивачем віднесено до складу податкового кредиту за жовтень 2014 року (а.с.112-130, т.5). Суму ПДВ в розмірі 79974,47 грн. позивачем віднесено до складу податкового кредиту за листопад 2014 року (а.с.133-156, т.5).

Судом встановлено, що висновок податковим органом про завищення суми податкового кредиту з ПДВ в розмірі 478398,95 грн. за взаємовідносинами з ТОВ Дастік здійснено через невстановлення керівних органів за місцезнаходженням підприємства, а також через те, що податкові декларації ТОВ Дастік за вересень та жовтень 2014 року прийняті до відома (не визнані як податкові). Дані обставини на думку податкового органу, свідчать про те, що правочини між ТОВ Дастік та контрагентамипокупцями здійснені без мети настання реальних наслідків. Також податковий орган вважає в звязку з цим непідтвердженими суми витрат, що враховуються при визначенні обєкту оподаткування податком на прибуток ПМП НВФ Кіт по взаємовідносинам з ТОВ Дастік на загальну суму 2391995,00 грн., в тому числі: за 2014 рік на суму 2391995,00 грн.

В ході судового розгляду встановлено, що Дніпропетровським окружним адміністративним судом у справах за позовами ТОВ Дастік про оскарження дій ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська та визнання податкових декларацій за вересень та жовтень 2014 року поданими, визнано протиправними дії щодо відмови у прийнятті податкових декларацій з ПДВ за вересень та жовтень 2014 року та визнано їх поданими платником (а.с.236-244 т.3, 1-10 т.4).

Також, судом встановлено, що 16 грудня 2014 року між позивачем (покупець) та ТОВ Комфорт-Н (продавець) укладено договір поставки №7, за умовами якого продавець зобовязується поставити товар, а покупець зобовязується прийняти товар та оплатити (а.с.16-17, т.4).

ТОВ Комфорт-Н у грудні реалізовано ПМП НВФ Кіт матеріали наліпки, конверти, защита корзин, тощо), в обґрунтування чого позивачем суду надано копії рахунків-фактури, видаткові накладні, податкові накладні (а.с.18-42, т.4).

Перевезення товару здійснював ФОП ОСОБА_1В, що підтверджується наданими позивачем копіями договору перевезення від 02.01.2014 року, рахунківфактури, актів здачіприйняття робіт, товарнотранспортних накладних, платіжними дорученнями (а.с.45-53, т.4).

Оплату товару позивачем проведено в безготівковому порядку, що підтверджується платіжним дорученням (а.с.43-44, т.4 ).

Суму ПДВ в розмірі 117139,84 грн. позивачем віднесено до складу податкового кредиту за грудень 2014 року (а.с.158-176, т.5).

Судом встановлено, що висновок податковим органом про завищення суми податкового кредиту з ПДВ в розмірі 117139,83 грн. за взаємовідносинами з ТОВ Комфорт-Н здійснено через невстановлення податковим органом керівних органів за місцезнаходженням підприємства, а тому, на думку податкового органу, це свідчить про те, що правочини між ТОВ Комфорт-Н та контрагентамипокупцями здійснені без мети настання реальних наслідків. Також податковий орган вважає в звязку з цим непідтвердженими суми витрат, що враховуються при визначенні обєкту оподаткування податком на прибуток ПМП НВФ Кіт по взаємовідносинам з ТОВ Комфорт-Н на загальну суму 585699,00 грн. за 2014 рік (а.с.68, 118, т.4).

Під час перевірки, відповідач також дійшов до висновку, що позивачем завищено податковий кредит за листопад 2013 року в сумі 465,00 грн. оскільки товариством не вірно відображено період виписки податкової накладної ПП «Вітос Принт» №66 від 22.10.2013 року в сумі 465,00 грн., а саме: в податковій звітності зазначена дата 11.2013 року. А тому, відповідно даних системи автоматизованого співставлення податкових зобовязань і податкового кредиту в розрізі контрагентів, між сумами податкових зобовязань та податкового кредиту з податку на додану вартість рахуються розбіжності в сумі 465,00 грн. (а.с.82, т.1).

Судом досліджено податкову звітність позивача з ПДВ за листопад 2013 року. У відповідності до додатку 5 до декларації з ПДВ за листопад 2013 року позивач включив до податкового кредиту податок на додану вартість за взаємовідносинами з ПП «Вітос Принт» у сумі 465,00 грн. (а.с.29, т.5).

Аналізуючи реєстр виданих та отриманих податкових накладних за листопад 2013 року судом встановлено, що позивачем включено до податкового кредиту податкову накладну №66 від 22.11.2013 року на суму 2790,00 грн., в тому числі ПДВ в сумі 465,00 грн. по взаємовідносинам з ПП «Вітос Принт» (а.с.33-43, т.5).

Доказів, того, що ПМП НВФ Кіт не вірно відобразив період виписки податкової накладної ПП «Вітос Принт» , відповідачем до суду не надано.

Також, в ході перевірки, відповідачем зазначено, що ПМП НВФ Кіт в грудні 2013 року двічі включив до складу податкового кредиту в податковій декларації за грудень 2013 року суму ПДВ в розмірі 1564,80 грн. по взаємовідносинам з ТОВ «РА «Самміт» (а.с.82, т.1).

Аналізуючи реєстр виданих та отриманих податкових накладних за грудень 2013 року судом встановлено, що позивачем дійсно двічі включено до податкового кредиту податкову накладну №2 від 03.12.2013 року на суму 7824,00 грн., в тому числі ПДВ в сумі 1564,80 грн. по взаємовідносинам з ТОВ «РА «Самміт» (а.с.56-68, т.5). А тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 10 червня 2014 року в частині 1564,80 грн. основного платежу задоволенню не підлягають.

В ході перевірки, відповідачем зазначено, що ПМП НВФ Кіт в червні 2014 року повторно включив до податкового кредиту за травень 2014 року податкову накладну №10 від 26.05.2014 року, оскільки таким правом вже скористався у травні 2014 року (а.с.82 т.1).

Судом досліджено податкову звітність позивача з ПДВ за травень 2014 року. У відповідності до додатку 5 до декларації з ПДВ за травень 2014 року позивач включив до податкового кредиту податок на додану вартість за взаємовідносинами з ФОП ОСОБА_2 у сумі 1666,67 грн. (а.с.187, т.5).

Однак, відповідно до реєстру виданих та отриманих податкових накладних за травень 2014 року судом встановлено, що податковий кредит в сумі 1666,67 грн. включено на підставі податкових накладних:

- №2 від 05.05.2014 року на суму 6298,08 грн. в т.ч. ПДВ 1049,68 грн.;

- №9 від 26.05.2014 року на суму 1140,00 грн. в т.ч. ПДВ 190,00 грн.;

- №10 від 26.05.2014 року на суму 2561,92 грн. в т.ч. ПДВ 426,99 грн.(а.с.205-212 т.5).

Окрім того, у відповідності до додатку 5 до декларації з ПДВ за червень 2014 року позивач включив до податкового кредиту податок на додану вартість за взаємовідносинами з ФОП ОСОБА_2 у сумі 2199,51 грн. (а.с.227, т.5).

Відповідно до реєстру виданих та отриманих податкових накладних за червень 2014 року судом встановлено, що податковий кредит в сумі 2199,51 грн. включено на підставі податкових накладних:

- №10 від 26.06.2014 року на суму 2561,92 грн. в т.ч. ПДВ 426,99 грн.

- №15 від 26.06.2014 року на суму 10000,00 грн. в т.ч. ПДВ 1666,67 грн.(а.с.252 т.5).

Тобто, позивачем податкову накладну №10 від 26.05.2014 року на суму ПДВ 426,99 грн. по взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_2, включено до податкового кредиту лише за травень 2014 року, що свідчить про безпідставність позиції податкового органу про завищення податкового кредиту за червень 2014 року в сумі 427,00 грн.

Також судом встановлено, що податковим органом визначено позивачу оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням № від 10 червня 2014 року суму податку на прибуток за господарськими операціями з ТОВ ТД Дана-Дніпро.

В ході судового розгляду встановлено, що 01 квітня 2013 року між позивачем (покупець) та ТОВ ТД Дана-Дніпро (продавець) укладено договір поставки №ДГ-0000016, за умовами якого продавець зобовязується поставити товар, а покупець зобовязується прийняти товар та оплатити (а.с.70-71, т.4).

ТОВ ТД Дана-Дніпро у квітні-червні реалізовано ПМП НВФ Кіт матеріали (наліпки, конверти, защита корзин, воблер пластиковий, тощо), в обґрунтування чого позивачем суду надано копії рахунків-фактур, видаткових накладних, податкових накладних (а.с.72-80, т.4).

Перевезення товару здійснював ФОП ОСОБА_1В, що підтверджується наданими позивачем копіями рахунківфактур, актів виконаних робіт з поставки вантажу (а.с.92-95, т.4).

Оплату товару позивачем проведено в безготівковому порядку в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням (а.с.81-91, т.4 ).

В акті перевірки відповідач зазначає, неможливо провести звірку за господарськими операціями ТОВ ТД Дана-Дніпро через невстановлення керівних органів за місцезнаходженням підприємства, в звязку з чим, податковий орган дійшов висновку, що операції між позивачем та ТОВ ТД Дана-Дніпро не спричиняють реального наслідку, а тому валові витрати підлягають зменшенню (а.с.69, т.1).

У відповідності до п.п.138.1. Податкового кодексу України, витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу.

Згідно з п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п.138.4 ст.138 Податкового кодексу України, витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Суд зазначає, що визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку на додану вартість та валових витрат є подальше використання таких товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи - платника податку.

Згідно з п.п.14.1.36 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Тобто обов'язковими ознаками господарської діяльності є здійснення її суб'єктами господарювання у сфері суспільного виробництва; спрямування її на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг. При цьому результати зазначеної діяльності - продукція, роботи чи послуги - мають вартісний характер і цінове вираження.

Відповідно до відомостей з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України одним із видів діяльності позивача є, зокрема, виробництво меблів для офісів і підприємств торгівлі (а.с.111, т.4).

В ході розгляду справи встановлено, що позивач придбаний товар використовує у власній господарській діяльності, а саме у виготовленні стендів, меблів, прикасових модулів, промсекцій, стійок з логотипами виробників та торгових марок для обєктів торгівлі на замовлення таких підприємств як ТОВ «Проктер Енд Гембл Трейдінг Україна», ТОВ «Нестле», ТОВ «Марс Україна», ТОВ «Асистент», ТОВ «Хенкель Україна», ІП «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед», ТОВ «Ріглі Україна», ТОВ «Джаз Лайт», ТОВ «ОСОБА_2 Україна», ТОВ «Біотрейд» тощо, про що надав відповідні докази, а саме: договори, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, акти здачі-прийняття робіт, оборотно-сальдові відомості, платіжні доручення тощо по взаємовідносинам з (а.с.1-253, т.7, а.с.1-255, т.8, а.с.1-250, т.9, а.с.1-249, т.10, а.с.1-21, 72-250, т.11, а.с.1-250, т.12, а.с.1-68, 148-164, т.13).

В обґрунтування наявності технічної можливості для здійснення господарської діяльності, позивачем надано договір купівлі-продажу нежитлового приміщення від 14.08.2008 року площею 921,6 кв.м., довідку ОКП «КООБТІ» про належність нерухомого майна, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно на ПМП НВФ «Кіт», договір оренди нежитлового приміщення, акт прийому-передачі нежитлового приміщення (а.с.22, 23-30, 31-42, т.11).

Окрім цього, Кіровоградська ОДПІ Головного управління ДФС у Кіровоградській області під час перевірки дійшла висновку про те, що правочини позивача з ТОВ "Марафон 12", ПП "ТК Фаворит запчастини", ПП "Рапан", ТОВ "Юніті Гранд", ТОВ "Клинкор", ТОВ "Стикон Холдинг", ТОВ БК"Креатив Буд", ТОВ "Ельпіс", ПФ "Каскад ТСВ", ТОВ "Норіка", ТОВ "Дастік", ТОВ "Комфорт - Н", ТОВ "ТД Дана-Дніпро" є нікчемними, з підстав описаних по кожному контрагенту за текстом постанови. При цьому в основу даного висновку відповідачем покладено акти зустрічної звірки вищезазначених контрагентів позивача (а.с.93-136, т.13).

Посилання в акті перевірки в обґрунтування безпідставності формування податкового кредиту з ПДВ та валових витрат на те, що неможливо провести податковим органом перевірки контрагентів позивача, а також посилання на неприйняття податкових декларацій цих підприємств не є підставами для зняття податкового кредиту та збільшення грошового зобовязання з податку на прибуток підприємств оскільки такі не містяться в законі.

Більш того, можливі порушення податкового законодавства контрагентами позивача в подальшому не можуть бути покладені в основу відповідальності позивача з огляду на те, що останній за дії контрагентів її не несе.

Окрім цього, як описано в даній постанові іншими судами надавалась оцінка дій податкових органів на предмет правовірності з проведення коригувань податкової звітності та дій з відмови в прийнятті податкових декларацій, за результатами яких такі дії визнано протиправними, а тому в обґрунтування правомірності своєї позиції відповідачем вони покладені бути не можуть.

Суд вважає, що подальша відсутність контрагентів позивача за місцем реєстрації, відсутність інформації щодо наявності у них необхідних умов для здійснення господарських операцій, основних фондів, виробничих активів, офісних та складських приміщень не може бути підставою для висновку податкового органу про завищення податкового кредиту та валових витрат, оскільки такий висновок суперечить законодавству.

Відповідно до частини 2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно п.123.1. Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу,

- тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування

- тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Судом встановлено, що позивачу протягом 1095 днів визначались контролюючим органом суми грошового зобов'язання з ПДВ та прибутку, а тому при вирішенні питання про застосування розміру штрафної санкції дані обставини податкових органом враховані (а.с.29-30 т.1, 53-54 т.14).

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що податкове повідомлення рішення № від 10 червня 2014 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 2042089,00 грн. основного платежу та 1021045,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій підлягає частковому скасуванню в частині 2040524,2 грн. (2042089,00 грн. 1564,80 грн.) основного платежу та 1020262,60 грн. (1021045,00 грн. (1564,80грн.*50%).

Позовні вимоги в частині скасування податкового повідомлення-рішення № від 10 червня 2014 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток в розмірі 2864087,00 грн. основного платежу та 1432044,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що у даному провадженні позивач оскаржував податкові повідомлення-рішення на суму 7359265,00 грн., але позовні вимоги задовольняються в частині 7356917,80 грн. В позові відмовлено на суму 2347,20 грн.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною 3 статті 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Так, за подання до суду адміністративного позову з майновими вимогами на загальну суму 7359265,00 грн., судовий збір відповідно до пп.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції на час подання) мав становити 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати, що складав 4872,00 грн. Причому позивач сплачує 10% від цієї суми.

За наслідками судового розгляду відмовлено в задоволені позовних вимог на суму 2347,20 грн., що відповідає 1,55 грн. ((4872,00 грн. х 2347,20 грн.): 7359265,00 грн.). Тому присудженню підлягає 485,65 грн. (487,20 грн. 1,55 грн.).

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 86, 94, 159 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення НОМЕР_1 від 10 червня 2014 року, винесене Кіровоградською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області, яким Приватному малому підприємству науково-виробничій фірмі "КІТ" збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 2042089,00 грн. основного платежу та 1021045,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями в частині 2040524,20 грн. основного платежу та 1020262,60 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 10 червня 2014 року, винесене Кіровоградською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області, яким Приватному малому підприємству науково-виробничій фірмі "КІТ" збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 2864087,00 грн. основного платежу та 1432044,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Присудити Приватному малому підприємству науково-виробничій фірмі "КІТ", , судовий збір у розмірі 485,65 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області .

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10- денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України з дня отримання копії постанови у повному обсязі, апеляційної скарги.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду ОСОБА_3