Справа № 817/1477/15
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Кравчук Т.О.
Суддя-доповідач:Моніч Б.С.
УХВАЛА

іменем України

"22" грудня 2015 р. Справа № 817/1477/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Моніча Б.С.

суддів: Жизневської А.В.

Котік Т.С.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Департаменту екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "21" вересня 2015 р. у справі за позовом Приватного підприємства "ГРІНПЕТ" до Департаменту екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинення певних дій ,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Грінпет" звернулось з позовом до Департаменту екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій відповідача щодо визначення позивачу строку дії Дозволу на спеціальне водокористування №913/Рвн з 05.02.2015 року по 05.02.2018 року та зобов'язання відповідача визначити строк дії Дозволу на спеціальне водокористування №913/Рвн з 09.09.2014 року по 09.09.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 26.11.2014 року підприємство звернулося до Департаменту екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації з клопотанням на отримання дозволу на спеціальне водокористування. Проте, лише 05.02.2015 року Департаментом екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації було видано для Приватного підприємства "Грінпет" Дозвіл на спеціальне водокористування №913/Рвн, термін дії якого починається з 05.02.2015 року.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 21.09.2015 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії відповідача щодо визначення строку дії Дозволу на спеціальне водокористування для Приватного підприємства "Грінпет" №913/Рвн з 05.02.2015 року по 05.02.2018 року.

Зобов'язано відповідача визначити строк дії Дозволу на спеціальне водокористування для Приватного підприємства "Грінпет" №913/Рвн з 09.09.2014 року по 09.09.2017 року.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати постанову Рівненського окружного адміністративного суду та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 07.09.2011 року Приватним підприємством "Грінпет" отримано від Державного управління охорони навколишнього природнього середовища в Рівненській області Дозвіл на спеціальне водокористування №913/Рвн, термін дії якого встановлено до 08.09.2014 року.

Таким чином, Приватне підприємство "Грінпет" є водокористувачем, який здійснює спеціальне водокористування: забір води з підземного водоносного горизонту (свердловини), яка є водним об'єктом загальнодержавного значення, з подальшим очищенням та використання води з цієї свердловини для виробничих та господарсько-побутових потреб (зокрема, розлив в бутлі та продаж споживачам, про що зазначено у виписці з ЄДРПОУ).

Враховуючи закінчення дії Дозволу від 07.09.2011 року №913/Рвн, Приватне підприємство "Грінпет" 02.09.2014 отримало від Рівненського обласного лабораторного центру Держсанепідемслужби України протокол дослідження питної води №104 та результат санітарно-мікробіологічного дослідження №1963.

Також 05.09.2014 року позивач звернувся до Волинської геологічної експедиції ДП "Українська геологічна компанія" з проханням розглянути пакет документів та видати рекомендації для погодження дозволу на спеціальне водокористування.

25.11.2014 року позивачем було отримано лист ДП "Українська геологічна компанія" №76-11/14 про направлення рекомендацій від 24.10.2014 року щодо погодження дозволу на спеціальне водокористування з відповідними рекомендаціями.

26.11.2014 року Приватне підприємство "Грінпет" звернулося до Департаменту екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації з клопотанням на отримання дозволу на спеціальне водокористування.

Оскільки відповідачем в місячний термін не було прийнято рішення щодо погодження або відмову у виданні дозволу на спеціальне водокористування, позивач звернувся із заявою про видання такого дозволу.

Листом від 29.12.2014 року №2354/02/2-06-14 Департамент екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації повідомив позивача, що станом на 26.12.2014 року він не отримав висновку Державної служби геології та надр України щодо можливості видачі дозволу і тільки після одержання такого висновку департаментом буде можливе прийняття рішення щодо видачі дозволу на спеціальне водокористування.

Таким чином, лише 05.02.2015 року Департаментом екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації було видано позивачу Дозвіл на спеціальне водокористування №913/Рвн, термін дії якого починається з 05.02.2015 року та закінчується 05.02.2018 року.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо відмови у продовженні терміну дозволу та з терміном видачі нового Дозволу, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції покликався на те, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів правомірності свої дій.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 48 Водного кодексу України від 06.06.1995 року №213/95-ВР, спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.

Згідно статті 49 Водного кодексу України спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу.

Дозвіл на спеціальне водокористування видається:

Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями - у разі використання води водних об'єктів загальнодержавного значення;

органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами за погодженням із Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями - у разі використання води водних об'єктів місцевого значення.

Дозвіл на спеціальне водокористування надається безоплатно.

Строк видачі дозволу на спеціальне водокористування або надання письмового повідомлення про відмову в його видачі становить не більше тридцяти календарних днів з дня надходження на розгляд заяви та відповідних документів.

Відповідно до ст.50 Водного кодексу України, строки спеціального водокористування встановлюються органами, які видали дозвіл на спеціальне водокористування. Спеціальне водокористування може бути короткостроковим (до трьох років) або довгостроковим (від трьох до двадцяти п'яти років).

Порядок погодження та видачі дозволів на спеціальне водокористування затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2002 року №321.

Пунктом 2 Порядку №321 встановлено, що дозволи видаються у разі використання води водних об'єктів загальнодержавного значення - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями.

Відповідно до пункту 3 Порядку №321, дозволи видаються за клопотанням водокористувачів з обґрунтуванням потреби у воді, яке погоджується у разі використання підземних вод - з Держгеонадрами або дочірніми підприємствами НАК "Надра України" за переліком, який затверджує Мінприроди.

Згідно п.4 Порядку №321, дозволи видаються органами, що зазначені в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, в місячний термін з дня подання в установленому порядку клопотання, а органами, зазначеними в абзаці третьому цього пункту, - в установлені ними терміни.

Клопотання водокористувачів розглядаються у місячний термін.

Отже, порядком погодження та видачі дозволів на спеціальне водокористування, який затверджено постановою КМУ від 13.03.2002р. №321 не передбачено можливості переривання, скорочення терміну дії дозволу на спеціальне водокористування, а містить положення щодо продовження терміну спеціального водокористування та щодо припинення права спеціального водокористування.

Аналізуючи попередній і наступний дозволи на спеціальне водокористування, суд першої інстанції вірно зазначає, що фактично в період з 09.09.2015 року по 04.02.2015 року спеціальне водокористування ПП "Грінпет" було припинено.

Крім того ст. 55, 56 Водного кодексу України визначають підстави та порядок припинення права спеціального водокористування.

Статтею 55 Водного кодексу України від 06.06.1995 року №213/95-ВР визначено, що право юридичних та фізичних осіб на спеціальне водокористування припиняється у разі: 1) якщо відпала потреба у спеціальному водокористуванні; 2) закінчення строку спеціального водокористування; 3) ліквідації підприємств, установ чи організацій; 4) передачі водогосподарських споруд іншим водокористувачам; 5) визнання водного об'єкта таким, що має особливе державне значення, наукову, культурну чи лікувальну цінність; 6) порушення умов спеціального водокористування та охорони вод; 7) виникнення необхідності першочергового задоволення питних і господарсько-побутових потреб населення; 8) систематичного невнесення збору в строки, визначені законодавством. Законодавством України можуть бути передбачені й інші підстави для припинення права спеціального водокористування.

Згідно зі статтею 56 Водного кодексу України припинення права спеціального водокористування здійснюється:

1) за клопотанням водокористувача у випадках, передбачених пунктом 1 статті 55 цього Кодексу;

2) за рішенням органу, що видав дозвіл на спеціальне водокористування, у випадках, передбачених пунктами 2 - 4 статті 55 цього Кодексу;

3) за рішенням Кабінету Міністрів України або відповідних рад у випадках, передбачених пунктами 5 і 7 статті 55 цього Кодексу;

4) на вимогу органу, який видав дозвіл на спеціальне водокористування, у випадках, передбачених пунктами 6 і 8 статті 55 цього Кодексу.

З аналізу наведених норм права вбачається, що припинення права на спеціальне водокористування здійснюється органом, що видав дозвіл на спеціальне водокористування і лише за наявності підстав, передбачених чинним законодавством. Вказані статті не мають правових підстав, які надавали б державним органам охорони навколишнього природного середовища повноваження переривати чи скорочувати термін дії дозволу на спеціальне водокористування.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було подано до Департаменту екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації повний пакет документів, необхідних для одержання документа дозвільного характеру, жодних недостовірних відомостей в цих документах виявлено не було, негативні висновки за результатами проведених експертиз та обстежень, необхідних для видачі документа дозвільного характеру, також не мали місця.

Право спеціального водокористування, яке виникло у відповідача на підставі Дозволу на спеціальне водокористування №913/Рвн від 07.09.2011 року зі строком дії до 08.09.2014 року, повинно було припинитись шляхом прийняття органом, що видав дозвіл, відповідного рішення.

Натомість, визначивши при наданні нового дозволу на спеціальне водокористування період з 05.02.2015р. по 05.02.2018р., Департаментом екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації фактично з 09.09.2014р. по 04.02.2015р. припинено позивачеві право спеціального водокористування, без достатніх підстав та з порушенням порядку, передбачених ст.ст. 55, 56 Водного кодексу України. При цьому окремий розпорядчий документ про припинення права спеціального водокористування прийнято не було.

Доказів протилежного відповідачем суду не надано.

Отже, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про визнання дій Департаменту екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації щодо визначення Приватному підприємству "Грінпет" строку дії Дозволу на спеціальне водокористування №913/Рвн з 05.02.2015 року по 05.02.2018 року протиправними.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог про зобов'язання відповідача визначити строк дії Дозволу на спеціальне водокористування №913/Рвн з 09.09.2014 року по 09.09.2017 року, оскільки відповідач безпідставно припинив право спеціального водокористування позивача на відповідний термін і станом на час розгляду справи суд вже не може відновити порушене право.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Проте, відповідачем цього обов'язку не виконано та не доведено належними доказами, що, встановивши строк дії Дозволу на спеціальне водокористування №913/Рвн з 05.02.2015 року, він діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законом.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що відповідачем було припинено право спеціального водокористування, то колегія суддів не може взяти надані з цього приводу докази з огляду на наступне.

В апеляційній скарзі відповідач стверджував, що відповідне рішення надсилав позивачу, а коли суд звернув увагу на відсутність доказів такого надсилання - повідомив, що надсилання такого рішення не є обов'язковим, а тому відповідне рішення було передано в дозвільний центр в м.Рівне.

Крім того, суд першої інстанції в судовому засіданні витребовував від відповідача документ, який би підтверджував припинення права спеціального водокористування ПП "Грінпет". Такий документ суду наданий не був.

У своїй відповіді на запит суду відповідач не вказує жодної причини ненадання цього доказу суду першої інстанції і не зазначає, з яких підстав суд апеляційної інстанції має його враховувати.

Згідно положень ч.4 ст.187 КАС України, суд апеляційної інстанції не може прийняти зазначене рішення як доказ, оскільки відповідачем не повідомлено про поважність ненадання цього доказу суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не впливають на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "21" вересня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Б.С. Моніч

судді: А.В. Жизневська

Т.С. Котік

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Приватне підприємство "ГРІНПЕТ" вул.Станіславська,буд.6,с.Олександрія,Рівненський район, Рівненська область,35320

Представник Троянчук Д.М. Рівненська обл., Рівненський р-н.,с.Городок,вул.Садова, буд.9

3- відповідачу/відповідачам: Департамент екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації вул.Толстого,20,м.Рівне,33028

4-третій особі: - ,