Справа № 802/3727/15-а
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2015-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/3727/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Чернюк А.Ю.

Суддя-доповідач: Кузьмишин В.М.

24 грудня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Сушка О.О. Боровицького О. А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вендичанська цегла" на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вендичанська цегла" до Могилів-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про скасування рішень,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вендичанська цегла" (далі ТОВ Вендичанська цегла", позивач) звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Могилів - Подільської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області (далі відповідач) про скасування рішень.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 17 листопада відмовлено позивачу у задоволенні позову.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неповне з'ясування обставин у справі, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Представник апелянта у судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином.

Представником апелянта подана заява про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв'язку із неможливістю його участі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 196, п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, колегія суддів визнала за можливе здійснювати апеляційний розгляд за відсутності представників сторін у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції- без змін виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Вендичанська цегла" зареєстроване державним реєстратором виконавчого комітету Могилів - Подільської міської ради 02.04.2013 року за №0000614, яке знаходиться за адресою вул. 50-річчя Жовтня 17, смт. Вендичани, Могилів - Подільський район, Вінницька обл., 24032.

Судом з'ясовано, що за ТОВ "Вендичанська цегла" станом на день розгляду справи рахується заборгованість по єдиному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 319919, 62 грн., що підтверджується вимогою про сплату боргу (недоїмки), яка міститься в матеріалах справи.

Розрахунок штрафних санкцій був досліджений судом за періоди: з 22.10.2013 року до 10.04.2015 року та з 21.11.2013 року до 28.08.2015 року.

Судом також встановлено, що в проваджені Вінницького окружного адміністративного суду перебувала справа №802/474/14-а за позовом Могилів - Подільської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Вінницькій області до ТОВ «Вендичанська цегла» про стягнення боргу.

Предметом даної адміністративної справи було стягнення з ТОВ «Вендичанська цегла» заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 17.03.2014 року стягнуто з ТОВ «Вендичанська цегла» заборгованість в сумі 213293,36 грн. за період з 9 по 12 місяці 2013 року. Заборгованість ТОВ «Вендичанська цегла» підтверджувалась податковою вимогою №Ю-14-17 від 06.02.2014 року.

Тобто, відповідно до розрахунку штрафних санкцій, які досліджено судом ( а. с. 21, 23), до загальної суми заборгованості, входить і заборгованість за 2013 рік, яка фактично визнана правомірною і була стягнута рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 17 березня 2014 року.

Відповідно до ст. 72 КАС України підставою для звільнення від доказування обставин, які були встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи (а), щодо якої встановлено ці обставини.

За змістом п.1 ч.1 ст.1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно до п.1 ст.4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платниками єдиного внеску є підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами, у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Базою нарахування єдиного внеску є суми нарахованої заробітної плати з видами виплат, які включають основу та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні витрати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суми винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

За змістом ч. 5 ст. 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", єдиний внесок для платників, зазначених у п. 1 ч. 1 ст. 4 цього Закону встановлюється у відсотках до визначеної абзацом першим п. 1 ч. 1 ст. 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску відповідно до класів професійного ризику виробництва, до яких віднесено платників єдиного внеску, з урахуванням видів їх економічної діяльності, визначених у Додатку до Порядку визначення страхових тарифів для підприємств, установ та організацій на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.09.2000 р. №1423.

Згідно ч. 8 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Базовим звітним періодом є календарний місяць.

Згідно з ч. 4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

На підставі вищевикладеного Могилів - Подільська об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Вінницькій області сформувала рішення № від 06.07.2015 року та № від 10.09.2015 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску в загальній сумі 150963,13 коп.

Тобто суд першої інстанції правильно встановив, що станом на 10.11.15 року за позивачем рахується недоїмка в сумі 319919,62 грн.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується із тим, що позивачем, не надано жодних доказів про вжиття заходів для погашення заборгованості зі сплати внесків, крім того не доведено протиправність прийнятих рішень.

Доказів, які б свідчили про погашення боргу на день розгляду справи або ж спростувати доводи відповідача до суду не подано.

Беручи до уваги те, що заявлену до стягнення суму заборгованості позивач у встановлені строки до бюджету не сплатив, наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується матеріалами справи, доказів її погашення станом на день розгляду справи не надано, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на наведене, на виконання свого обов'язку відповідачем доведено правомірність винесення свого рішення.

З врахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а відтак, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вендичанська цегла" залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Сушко О.О. Боровицький О. А.