Справа № 2-а-10800/11
Суддя: Букрєй С. П.
Дата ухвалення: 2011-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.09.2011

Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Букрєй С.П., розглянувши у скороченому провадженні в м. Артемівську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Артемівську Донецької області про визнання дій неправомірними та стягнення невиплаченої соціальної надбавки дитині війни,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, 18.05.2011 року (згідно штемпелю на конверті) звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Артемівську (надалі УПФУ) Донецької області про визнання дій неправомірними та стягнення невиплаченої соціальної надбавки дитині війни, в якому зазначила, що має статус "дитини війни", у звязку з чим у відповідності до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" її пенсія повинна підвищуватись на 30 % мінімальної пенсії за віком Відповідач зазначену доплату не нараховував та не виплачував у встановленому законом розмірі. Позивач звернувся до відповідача щодо перерахування пенсійного забезпечення з урахуванням щомісячної доплати у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ЗУ Про соціальний захист дітей війни, але отримав відмову з якою не згоден. Просить визнати дії відповідача по відмові у невиплаті соціальної надбавки як дитині війни неправомірними та стягнути з останнього на її користь невиплачену соціальну надбавку як дитині війни за період з 01.12.2010 року по 31.05.2011 року та в подальшому згідно діючого законодавства.

Ухвалою судді Артемівського міськрайонного суду від 29.08.2011р. відкрито скорочене провадження у даній справі.

Відповідно до положень ст.183-2 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку скороченого провадження без виклику сторін.

У письмових запереченнях відповідача проти позову зазначено, що порядок надання пільг, передбачених ст.6 ЗУ " Про соціальний захист дітей війни" , Кабінетом Міністрів України у 2006 р. не було зроблено. Законом України " Про Державний бюджет України на 2007 рік" дія ст. 6 ЗУ " Про соціальний захист дітей війни" була призупинена, тому, незважаючи на рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. " 1-29/2007 , яким визнано неконституційним п.12 ст.71 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2007 рік", видатки на підвищення дітям війни не передбачено, як і не визначено, за рахунок яких коштів і джерел, в якому порядку, який чином обчислювати вказаний розмір. Законодавством України не передбачено автоматичного відновлення дії норми, яка втратила чинність на підставі нормативно-правового акту, який визнано у подальшому неконституційним.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" до дітей війни віднесені особи, які є громадянами України та яким на час закінчення Другої світової війни

( 2 вересня 1945 року) було менше 18 років.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, віднесена до категорії дітей війни, знаходиться на обліку в УПФУ в м.Артемівську Донецької області, що підтверджується довідкою відповідача й відміткою на пенсійному посвідченні позивача.

Згідно довідки відповідача у 2006-2007 роках позивачу надбавка по категорії "Діти війни" не виплачувалась. Зазначене підвищення виплачувалось позивачу з 01.01.2008 р.-47,00 грн.; з 01.04.2008 р.-48,10 грн.; з 01.07.2008 р.-48,20 грн.; з 01.10.2008 р.-49,80 грн.

Відповідно до ст.6 ЗУ " Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 р. , що набув чинності з 01.01.2006 р., дітям війни пенсія або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога , що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень, дає Закон України Про прожитковий мінімумвід 15 липня 1999 року №966-14, а також Законом України „Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 5 жовтня 2000 року № 2017-Ш, згідно статті 1 якого прожитковий мінімум використовується для визначення, у тому числі мінімального розміру пенсії за віком, який відповідно до статті 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Частиною 3 статті 4 даного Закону (в редакції Закону №2505-4 від 25 березня 2005 року, що діє з 31 березня 2005 року) передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Згідно ст.. 1 ЗУ Про встановлення прожиткового мінімуму і мінімальної заробітної плати№ 1646 від 20.10.2009 року з 01.01.2010 року прожитковий мінімум для непрацездатних осіб встановлений у розмірі 695.00 грн., з 01.04.2010 року 706 грн., з 01.07.2010 року 709 грн., з 01.10.2010 року 723 грн., з 01.12.2010 року 734 грн.

Відповідно до Закону України Про державний бюджет на 2011 ріквід 23.12.2010 року № 2857-VІ прожитковий мінімум для осіб, що втратили працездатність з 01.01.2011 року складає - 750 грн., 01.04.2011 року 764 грн.

19 червня 2011 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік№ 3491-VI від 14.06.2011 року, Пунктом 7 частини І якого прикінцеві положення доповнено пунктом 4 такого змісту: у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи(796-12) (Відомості Верховної ради України, 1992 р., № 13, ст.. 178 з наступними змінами), статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни(2195-15) (Відомості Верховної Ради України, 2005 р., № 4, ст.. 94 з наступними змінами), статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (2262-12) (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 29 ст.399 з наступними змінами) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання пункту 7 Закону України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 ріквід 14 червня 2011 року № 3491-6 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову від 06 липня 2011 року № 745 Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету, яка відповідно до пункту 5 Указу Президента України Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинностівід 10 червня 1997 року № 503/97 набрала чинності з 23 липня 2011 року. Пунктом 6 вищезазначеної Постанови зазначено: установити дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захистута Про жертви нацистських переслідувань) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у розмірі 49,80 грн..

Таким чином, позивач мав право на отримання з 01.12.2010 р. по 22.07.2011 року, соціальної надбавки дитині війни у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни в редакції, яка діяла в цей період.

Судом встановлено, що за період з 01.12.2010 року по 22.07.2011 року фактично позивачу була нарахована та виплачена відповідачем соціальна надбавка дитині війни у меншому розмірі, ніж встановлено ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо відмови позивачу у здійсненні нарахування та виплати підвищення до пенсії як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 01.12.2010 року по 22.07.2011 року слід визнати протиправними.

Суд вважає також, що вимоги про стягнення з відповідача доплати до пенсії у визначеній позивачем грошовій сумі не підлягають задоволенню, оскільки такі виплати не були йому нараховані, а суд не може перебирати на себе функцію здійснення перерахунку та нарахування пенсії замість органу, на який покладено такі повноваження.

Між тим, відповідно до ст. 11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін, про захист яких вони просять.

Враховуючи те, що суд не вправі виконувати функції субєкта владних повноважень, покладені на нього законом, та питання щодо здійснення перерахунку пенсії відносяться до компетенції органів Пенсійного фонду України, суд для повного захисту порушених прав позивача відповідно до ст.. 11 КАС України вважає необхідним зобовязати Управління пенсійного фонду України в м.Артемівську Донецької області здійснити нарахування та виплату щомісячної надбавки до пенсії позивачу, як особі, що має статус дитини війни, за період з 01.12.2010 року по 22.07.2011 року відповідно до вимог ст.. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнив редакції, яка діяла в цей період, у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, з урахуванням фактично здійснених виплат.

В іншій частині, враховуючи положення пункту 7 Прикінцевих положень Закону України Про внесення змін до Закону України Про державний бюджет на 2011 рік від 14.06.2011 року та Постанови Кабінету Міністрів України Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджетувід 06.07.2011 року № 745, що набула чинності 23 липня 2011 року, вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Оскільки відповідач є державною бюджетною установою, суд вважає можливим у відповідності до ст. 94 КАС України звільнити його від сплати судових витрат на користь держави.

Керуючись ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99-100,183-2, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Артемівську Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити нарахування та виплату невиплаченої соціальної надбавки дитині війни - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного Фонду України в м.Артемівську Донецької області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 підвищення до пенсії як дитині війни у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 01.12.2010 року по 22.07.2011 року.

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в м.Артемівську Донецької області здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 як особі, що має статус дитини війни у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 01.12.2010 року по 22.07.2011 року відповідно до вимог ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни з урахуванням фактично здійсненних виплат.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Звільнити відповідача від сплати судових витрат.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м.Артемівську Донецької області виконати постанову негайно в частині стягнення за один місяць.

Постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя С. П.Букрєй