Справа № 806/4867/15
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Шимонович Р.М.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"22" грудня 2015 р. Справа № 806/4867/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Мацького Є.М.

ОСОБА_2,

при секретарі Гунько Л.В. ,

за участю представника Відповідачів, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "21" жовтня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Державної фіскальної служби України, Володарсько-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області про зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2015р. ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, в якому просила:

- зобов'язати Державну фіскальну службу України (далі - ДФС) вилучити інформацію про неї з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, яка була надана при заповненні форми 1П;

- зобов'язати ДФС зберегти за нею форму обліку платників податків: за прізвищем, іменем та по батькові, роком народження та за місцем реєстрації (згідно дії статей 28, 294, 296 ЦК України);

- зобов'язати Володарсько-Волинську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Житомирській області (далі - Володарсько-Волинська ОДПІ) скасувати всю інформацію про неї, яка була надана при заповненні форми 1П; здійснювати її облік, як платника податків, за раніше встановленими формами обліку: без застосування цифрового ідентифікатора та ведення обліку платників податків без використання серії та номеру паспорту, а саме: за прізвищем, іменем та по батькові, роком народження та за місцем реєстрації;

- зобов'язати Володарсько-Волинську ОДПІ не вносити інформацію про неї до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів;

- зобов'язати Володарсько-Волинську ОДПІ проставити у її паспорті (на сторінках 7, 8 або 9) нову відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі без цифрового ідентифікатора та завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є віруючою та прихожанкою Української Православної Церкви, сповідує православну релігію, у зв'язку з чим письмово звернулась до відповідачів із заявами, у яких просила здійснювати в подальшому її облік як платника податків та інших обов'язків платежів за прізвищем, іменем та по батькові, проставити у її паспорті відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі без цифрового номера та завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою, не вносити без її згоди інформацію до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків. Проте, відповідачі фактично відмовили у вчиненні таких дій, посилаючись на норми Податкового кодексу України та за наслідками розгляду поданого позивачем повідомлення форми 1П проставили у її паспорті відмітку "ОСОБА_1 право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта". На переконання позивача така форма її обліку як платника податків зберігає цифровий кодифікатор, тобто індивідуальний номер людини, що суперечить її релігійним поглядам. Оскільки будь - який цифровий або літерно - цифровий індикатор замінює ім'я, в тому числі і в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, шифрує, кодує особисті дані як прізвище, ім'я та по батькові, дата народження та місце реєстрації, які є унікальними, конкретними даними про них. З огляду на що, позивач вважає, що вона має право обліковуватися як платник податків без цифрового ідентифікатора та без використання серії та номеру паспорту.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 21.10.2015р. відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_3.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказану постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Встановлено, що 10.03.2015 Володарсько-Волинською ОДПІ у паспорті ОСОБА_3 проставлено відмітку "ОСОБА_1 право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта" (а.с. 12).

Разом з тим, ОСОБА_3 звернулась до ДФС та Володарсько-Волинської ОДПІ із заявами від 07.07.2015 (а.с. 13, 20).

В указаних заявах зазначила, що, зважаючи на свої релігійні переконання (є віруючою, прихожанкою Української Православної Церкви), відмовляється від цифрового ідентифікатора та користування ним. Посилаючись на норми статей 22, 24, 34, 64 Конституції України, статті 11 Закону України "Про інформацію", статей 6, 7, 8, 15 Закону України "Про захист персональних даних", статей 28, 294, 296 ЦК України, просила не вносити про неї інформацію до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, зберегти за нею форму обліку платників податків (за прізвищем, іменем та по батькові, роком народження), а також проставити у її паспорті відмітку (на сторінках 7, 8 або 9) про наявність права на вчинення певних дій без присутності цифрового ідентифікатора -ІІН; серія та № паспорта та ін.

29.07.2015 ДФС на ім'я позивача надано відповідь за № 7319/К/99-99-11-02-02-14, в якій повідомлено, що фізична особа, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, зобов'язана особисто подати відповідному контролюючому органу повідомлення за формою 1П, яке є водночас заявою для обліку в окремому реєстрі Державного реєстру, та пред'явити паспорт громадянина України. Також зазначено, що контролюючі органи, відповідно до статей 63 та 70 Податкового кодексу України, не мають повноважень щодо ведення обліку платників податків у іншому порядку, за іншими формами, способами або видами (а.с.23-25).

Володарсько-Волинською ОДПІ, за результатами розгляду заяви позивача, надано останньому відповідь листом від 31.07.2015 за № 81/7/11-003, у якому контролюючий орган повідомив позивача, що у районній базі даних ДРФО не має реєстраційного номеру облікової картки платника податків на ОСОБА_3 (а.с. 15).

Наведені обставини слугували підставою звернення позивача з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень п.63.6. ст.63 ПК України, облік платників податків в органах державної податкової служби ведеться за податковими номерами. Порядок визначення податкового номера встановлюється центральним органом державної податкової служби.

Облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби, ведеться за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта. У паспортах зазначених осіб органами державної податкової служби робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта. Порядок внесення відмітки визначається центральним органом державної податкової служби.

Відповідно до п.70.5 ПК України, для заповнення облікової картки фізичної особи-платника податків використовуються дані документа, що посвідчує особу. Для заповнення повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) використовуються дані паспорта.

З метою єдиного державного обліку фізичних осіб, які зобов'язані сплачувати податки, збори у порядку на умовах, що визначаються Податковим кодексом України, Міністерство фінансів України Наказом № 1147 від 06.11.2012 року затвердило Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків.

Відповідно до п.4 Розділу І Положення визначено, що порядок проведення реєстрації фізичних осіб у Державному реєстрі включає, зокрема внесення до паспортів фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби, відмітки про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта.

Облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта громадянина України (далі - паспорт) без використання реєстраційного номера облікової картки. У паспортах зазначених осіб органами державної податкової служби робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта.

Отже, для здійснення обліку фізичних осіб-платників податків, які через свої релігійні переконання в установленому законом порядку відмовились від використання ідентифікаційного номера - використовується прізвище, ім'я, по батькові, а також серія та номер паспорта. Облік таких осіб ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта громадянина України.

При цьому відповідно до положень ст.35 Конституції України, кожен має право на свободу світогляду і віросповідання. Це право включає свободу сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, безперешкодно відправляти одноособово чи колективно релігійні культи і ритуальні обряди, вести релігійну діяльність.

Разом з тим згідно ч.4 ст.35 Конституції України, ніхто не може бути увільнений від своїх обов'язків перед державою або відмовитися від виконання законів за мотивами релігійних переконань.

Відповідно до ст.9 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод - кожен має право на свободу думки, совісті та релігії.

Свобода сповідувати свою релігію або переконання підлягає лише таким обмеження, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах громадської безпеки, для охорони публічного порядку, здоров'я чи моралі або захисту прав і свобод інших людей.

Відповідно до положень ст.63 Податкового Кодексу України, облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Взяттю на облік або реєстрації в органах державної податкової служби підлягають всі платники податків.

Платник податків зобов'язаний стати на облік у відповідних органах державної податкової служби за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об'єкти оподаткування і об'єкти, пов'язані з оподаткуванням, органи державної податкової служби за місцезнаходженням таких об'єктів у порядку, встановленому центральним органом державної податкової служби.

Крім того ст.19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Враховуючи викладене положення Податкового кодексу України є обов'язковими до застосування суб'єктами владних повноважень, а саме відповідачами на час виникнення спірних правовідносин та спрямовані на забезпечення встановленого Конституцією та Законами України публічного порядку.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що облік платників податків за паспортними даними в тому числі за серією та номером паспорта і раніше використовувався для ідентифікації фізичних осіб - платників податків, оскільки прізвище, ім'я та по батькові особи не є унікальними.

Відповідно до п.10 Розділу VIII вказаного вище Положення - у разі якщо фізична особа подавала Облікову картку і відомості про неї включено до Державного реєстру, але яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, вона зобов'язана особисто або через законного представника чи уповноважену особу подати відповідному органу державної податкової служби Повідомлення за формою № 1П (додаток 8), яке є водночас заявою для обліку в окремому реєстрі Державного реєстру, та пред'явити паспорт громадянина України.

Облік таких осіб в окремому реєстрі Державного реєстру здійснюється у порядку, визначеному цим Положенням. Підставою для виключення відомостей про фізичну особу з Державного реєстру є її облік в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки платника податків.

Таким чином, Положенням про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, чітко встановлено форму повідомлення, яке має подати фізична особа відповідному органу державної податкової служби у разі якщо вона через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, а саме, зазначене повідомлення подається за формою № Ш, яка є додатком № 8 до зазначеного Положення.

Судом з'ясовано, що ОСОБА_3 є віруючою та прихожанкою Української Православної Церкви (а.с. 11).

Із матеріалів справи вбачається, що позивач реалізувала своє право на відмову від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків через свої релігійні переконання, і контролюючий орган у її паспорті проставив відмітку про наявність права здійснювати ОСОБА_3 будь-які платежі за серією та номером паспорта.

Частиною 1 статті 35 Конституції України проголошено, що кожен має право на свободу світогляду і віросповідання. Це право включає свободу сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, безперешкодно відправляти одноособово чи колективно релігійні культи і ритуальні обряди, вести релігійну діяльність.

За змістом статті 9 "Свобода думки, совісті і релігії" Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу думки, совісті та релігії. Свобода сповідувати свою релігію або переконання підлягає лише таким обмеженням, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах громадської безпеки, для охорони публічного порядку, здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до частини 4 статті 35 Конституції України, ніхто не може бути увільнений від своїх обов'язків перед державою або відмовитися від виконання законів за мотивами релігійних переконань.

У статті 19 Основного Закону України закріплено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з приписами пунктів 63.1, 63.2 та 63.3 статті 63 ПК України, облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Взяттю на облік або реєстрації у контролюючих органах підлягають всі платники податків. Платник податків зобов'язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об'єкти оподаткування і об'єкти, пов'язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.

Враховуючи те, що Податковим кодексом України не передбачено можливості виключення або невнесення відомостей про особу до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків у випадку якщо через свої релігійні переконання такі особи відмовляються від прийняття реєстраційного номера, а навпаки передбачено ведення обліку таких осіб в окремому реєстрі Державного реєстру фізичних осіб - платників податків за прізвищем, ім'ям, по батькові та серією і номером паспорта, а не тільки за прізвищем, ім'ям та по-батькові, датою народження та місцем проживання, колегія суддів приходить до висновку щодо необґрунтованості позовних вимог.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 02.07.2015 року № К/800/58083/13, 17.06.2015 року № К/800/65005/13, 28.04.2015 року № К/800/14249/13.

З урахуванням зазначених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що позивач не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, в той час як відповідачем правомірність оспорюваних дій доказана повністю.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "21" жовтня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Є.М. Мацький

ОСОБА_2

Повний текст cудового рішення виготовлено "22" грудня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,Володарсько - Волинський район, Житомирська облас,12110

3- відповідачу/відповідачам: Державна фіскальна служба України Львівська площа,8,м.Київ-53,04655

4 - Володарсько-Волинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Житомирській області вул.Володарського,4,смт.Володарськ-Волинський,Володарсько - Волинський район, Житомирська облас,12100

5 - представнику позивача, ОСОБА_4, 03058, м.Київ - 58, а/ск - №95. - ,