Справа № 807/84/15
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2015-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 грудня 2015 рокум. Ужгород№ 807/84/15

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Микуляк П.П.

при секретарі Кречко Л.В.

за участю:

позивача: Фінансового управління Ужгородської міської ради, представники - ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

відповідача: Державної фінансової інспекції в Тернопільській області, представник - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фінансового управління Ужгородської міської ради до Державної фінансової інспекції в Тернопільській області про визнання протиправною та скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 09 грудня 2015 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 14 грудня 2015 року.

Фінансове управління Ужгородської міської ради звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної фінансової інспекції в Тернопільській області про визнання протиправною та скасування вимоги.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Державною фінансовою інспекцією у Тернопільській області проведено планову ревізію Ужгородського міського бюджету за період з 01.01.2012р. по 01.07.2014р., за результатами якої складено Акт від 01.07.2014 № 08-22/189.

На підставі Акту ревізії від 01.07.2014р. відповідачу було сформовано та направлено вимогу зобовязального характеру № 19-08-12-15/5456 від 06.08.2014 року щодо усунення порушень, виявлених ревізією Ужгородського міського бюджету.

Позивач вважає, що вищевказана вимога є протиправною, суперечить нормам чинного законодавства та підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити їх в повному обсязі. Просили врахувати надані ними додаткові пояснення (а.с.18-19 Т.2, а.с. 24-25а Т.2).

Відповідач в судове засідання не з'явився та не забезпечив явку свого представника, але подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі (а.с.65 Т.2), проти задоволення позовних вимог заперечив, з мотивів викладених в письмових запереченнях (а.с.175 Т.1) , просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши подані позивачем документи та матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що Державною фінансовою інспекцією у Тернопільській області відповідно до Основних напрямів контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції та її територіальних органів на 2014 рік, п. 3.1 Плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції України на ІІ квартал 2014 року, на підставі направлень від 19.06.2014р. за № 1152, № 1153, виданих в.о. Голови Державної фінансової інспекції України ОСОБА_3, начальником відділу інспектування органів державної влади Держфінінспекції в Тернопільській області ОСОБА_4 та головним державним фінансовим інспектором відділу інспектування органів державної влади Держфінінспекції в Тернопільській області ОСОБА_5 проведено ревізію Ужгородського міського бюджету з 01.01.2012р. по 01.07.2014р.

За результатами проведеної ревізії складено Акт ревізії Ужгородського міського бюджету за період з 01.01.2012р. по 01.07.2014р. № 08-22/189 (а.с.179-193 Т.1).

На підставі акту ревізії відповідачем було складено та направлено вимогу зобовязального характеру № 19-08-12-15/5456 від 06.08.2014р. «Про усунення порушень, виявлених ревізією Ужгородського міського бюджету» (далі Вимога) , де зазначено:

1.Опрацювати матеріали ревізії та вжити заходи щодо усунення та подальшого недопущення виявлених порушень.

2. У 2013 році фактичні витрати закладів охорони здоровя м. Ужгород на лікування жителів Ужгородського району відповідно до умов укладеного договору перевищують обсяг отриманого міжбюджетного трансферту з Ужгородського районного бюджету на суму 2151,12 тис. грн. Таким чином, в 2013 році за рахунок коштів міського бюджету проведено видатки в сумі 2151,12 тис. грн., які повинні здійснюватися за рахунок коштів Ужгородського районного бюджету, чим порушено п. 3 ч. 1 ст. 89, ч. 4 ст. 93 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010р. № 2456-VI (зі змінами) та умови укладеного договору, в якому передбачено, що у випадку, якщо видатки на лікування жителів Ужгородського району перевищують суму міжбюджетного трансферту, до договору будуть внесені відповідні зміни за ініціативою однієї із сторін.

Витрати міського бюджету м. Ужгорода протягом 2012-2013 років та І півріччя 2014 року на лікування хворих з інших районів Закарпатської області та інших міст, при відсутності укладених між відповідними органами місцевого самоврядування та Ужгородською міською радою договорів про передачу коштів на виконання делегованих повноважень, склали 17586,98 тис. гривень.

В звязку з чим:

- провести взаємозвірку здійснених витрат в 2013 році по наданню послуг з охорони здоровя населенню Ужгородського району та за результатами проведеного перерахунку забезпечити повернення (в тому числі в судовому порядку) до міського бюджету витрат, понесених на лікування громадян Ужгородського району в сумі 2151,12 тис. грн., компенсацію яких не проведено Ужгородською районною радою;

- ініціювати перед міським головою укладання договорів про відшкодування вартості лікування громадян інших адміністративно-територіальних одиниць (передачу видатків на виконання делегованих повноважень) з іншими органами місцевого самоврядування Закарпатської області.

3. Комунальним підприємством Ужгородської міської ради «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» в порушення п. 2 рішення сесії Ужгородської міської ради від 09.12.2011р. № 369, п. 2 рішення сесії міської ради від 28.12.2012р. № 757 та п. 2 рішення сесії міської ради від 19.12.2013р. № 1145, КП «Водоканал міста Ужгорода» протягом 2012-2013 років та І півріччя 2014 року кошти в сумі 432,65 тис. грн., які вивільнені у результаті отримання пільги по земельному податку, спрямовано на цілі, що не відповідають цілям, встановлених рішеннями сесії міської ради.

В звязку з чим:

- забезпечити повернення (в тому числі в судовому порядку) до Ужгородського міського бюджету використаних за нецільовим призначенням коштів, вивільнених в результаті надання пільги по сплаті податку на землю, в сумі 432,65 тис. гривень.

4. Закарпатським обласним КП «Міжнародний аеропорт Ужгорода» в порушення п. 2 рішення сесії Ужгородської міської ради від 28.12.2012р. № 758, кошти в сумі 47,67 тис. грн., які вивільнені у результаті отримання пільги по земельному податку, спрямовано на цілі, що не відповідають цілям, встановлених рішенням сесії міської ради.

В звязку з чим:

- забезпечити повернення (в тому числі в судовому порядку) до Ужгородського міського бюджету використаних за нецільовим призначенням коштів, вивільнених в результаті надання пільги по сплаті податку на землю, в сумі 47,67 тис. гривень.

5. В порушення вимог рішення сесії Ужгородської міської ради від 08.04.2011р. № 147 та п. 9 ч. 1 ст. 69 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010р. № 2456-VI, Ужгородським міським бюджетом протягом 2012-2013 років недоотримано доходів від надходжень частини чистого прибутку комунального підприємства «Уж-тепло» на загальну суму 106,20 тис. гривень.

В звязку з чим:

- забезпечити надходження до Ужгородського міського бюджету (в тому числі в судовому порядку) частини чистого прибутку комунального підприємства «Уж-тепло» в сумі 106,20 тис. гривень.

6. Внаслідок не перерахування коштів від втрат сільськогосподарського виробництва громадянином ОСОБА_6, який отримав земельну ділянку зі зміною цільового призначення, в порушення вимог ч. 1 ст. 209 Земельного кодексу України від 25.10.2001р. № 2768-ІІІ (зі змінами) бюджетами Ужгородської області недоотримано належних доходів на загальну суму 0,63 тис. грн., в тому числі: Закарпатським обласним бюджетом 0,15 тис. грн., Ужгородським міським бюджетом 0,48 тис. гривень.

В звязку з чим:

- забезпечити надходження до Ужгородського міського бюджету та Закарпатського обласного бюджету втрат сільськогосподарського виробництва відповідно в сумі 0,48 тис. грн. та 0,15 тис. грн. (в тому числі в судовому порядку з громадянина ОСОБА_6 коштів в сумі 0,63 тис. грн.).

7. Ініціювати перед міським головою, департаментом міського господарства Ужгородської міської ради та комунальним підприємством «Ужгородпарквідео» підготовку проекту рішення органу місцевого самоврядування в частині забезпечення дієвої організації платного паркування на території міста.

Даною вимогою передбачено обовязковість її виконання та запропоновано подати інформацію про вжиті заходи та виконання вимог разом з копіями завірених первинних, розпорядчих та інших документів надіслати в термін до 06.10.2014р. за адресою: 46021, м. Тернопіль, вул. Грушевського, 8.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України № 2939-ХІІ «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні»: головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобовязань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообовязкового державного соціального страхування, бюджетних установах і субєктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі-підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю субєктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Згідно Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23.04.2011р. № 499/2011 (далі-Положення): Державна фінансова інспекція України (Держфінінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальність винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Згідно п. 7 Положення Держфінінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах або міжрайонні, об'єднані в районах та містах територіальні органи, головних інспекторів у районах та містах.

Відповідно до п. 6 Положення Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також вищевказаними Положеннями установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів Держфінінспекція України має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями п. 7 ст. 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», згідно з якими органу державного фінансового контролю надано право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави стверджувати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині є обов'язковою до виконання.

Однак, що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Враховуючи викладене, у органу державного фінансового контролю наявне право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

В даній справі, Державна фінансова інспекція у Тернопільській області у п. 2, 3, 4, 5, 6 Вимоги предявила вимоги зобовязального характеру, які вказують на виявлені збитки, їхній розмір та їх стягнення.

Зважаючи на те, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансово контролю, тобто за окремим позовом органу Державної фінансової інспекції, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не за поданням адміністративного позову підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права неодноразово була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 15.04.2014р. (справа № 21-40а14), від 13.05.2014р. (справа № 21-89а14), від 18.09.2014р. (справа № 21-332а14), від 20.01.2015р. (справа № 21-601а14).

Таким чином, виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що виявлені збитки, заподіяні державі чи обєкту контролю не можуть бути примусово стягнуті шляхом направлення вимоги про усунення порушень.

Разом з тим, згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні»: законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обовязковими для виконання службовими особами обєктів, що контролюються.

З огляду на вищенаведене, суд доходить до висновку, що п. 1 Вимоги, яким Фінансове управління Ужгородської міської ради зобов'язано опрацювати матеріали ревізії, вжити заходи щодо усунення та подальшого недопущення виявлених порушень та п. 7 Вимоги, яким зобовязано ініціювати перед міським головою, департаментом міського господарства Ужгородської міської ради та комунальним підприємством «Ужгородпарквідео» підготовку проекту рішення органу місцевого самоврядування в частині забезпечення дієвої організації платного паркування на території міста відповідає нормам чинного законодавства та підлягає до безумовного виконання позивачем.

Відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, про які зазначається вимозі, ще не встановлює способу їх відшкодування, а сам спосіб відшкодування є як відомо або добровільним, або можливе за зверненням самого органу державного фінансового контролю до суду з відповідним позовом, де правильність обчислення визначається судом, який розглядає поданий позов. А такий спосіб не буде порушувати та обмежувати права позивачів.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною ОСОБА_4 України, а також застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 КАС України.

З огляду на вищенавелене, беручи до уваги Постанови Верховного Суду України від 15.04.2014р. (справа № 21-40а14), від 13.05.2014р. (справа № 21-89а14), від 18.09.2014р. (справа № 21-332а14), від 20.01.2015р. (справа № 21-601а14), позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Керуючись ст. ст. 70, 71, 72, 86, 160-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов Фінансового управління Ужгородської міської ради до Державної фінансової інспекції в Тернопільській області про визнання протиправною та скасування вимоги - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати пункти 2, 3, 4, 5, 6, Вимоги Державної фінансової інспекції в Тернопільській області від 06.08.2014 року №19-08-12-15/5456.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

СуддяОСОБА_7