Справа № 821/3620/15-а
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2015-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/3620/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Бездрабка О.І.,

суддів - Василяки Д.К., Пекного А.С.,

при секретарі - Вітічак О.Р.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Агрофірми радгосп "Білозерський" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень про застосування фінансових санкцій № 000434 та № 000435 від 21.10.2015 р.,

встановив:

Агрофірма радгосп "Білозерський" (далі - позивач) звернулася з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач, ДФС України), в якому просить визнати протиправними та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій від 21.10.2015 р. №№ 000434, 000435.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що при застосуванні розміру фінансових санкцій відповідачем не враховано те, що зміни до абз.18 ч.2 ст.17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" згідно до Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо посилення контролю за обігом підакцизних товарів та уточнення окремих податкових норм", якими збільшено розмір штрафних санкцій з 1700 грн. до 17000 грн., набрали чинності 04.03.2015 р., у зв'язку з чим ДФС України за порушення, вчинені до 04.03.2015 р., повинна була застосовувати штрафні санкції у розмірі 1700 грн. Крім того, подання звітності з недостовірними відомостями за період з січня 2014 року по березень 2015 року є триваючим порушенням ч.3 ст.16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", за яке застосовується фінансова санкція у розмірі 1700 грн. як за одне порушення. Також вказує на те, що відповідачем не дотримано форми рішення, так як згідно вимог Податкового кодексу України у разі виявлення порушення законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, ДФС України повинна була прийняти податкові повідомлення-рішення, а не рішення про застосування фінансових санкцій.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з вказаних підстав.

Представник відповідача заперечувала проти позовних вимог, оскільки при прийнятті оскаржуваних рішень ДФС України діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачених Конституцією та законами України. Під час фактичної перевірки позивача встановлено факти подачі звітів за період з січня 2014 року по березень 2015 року за формою № 1-РС, № 2-РС з недостовірними відомостями про обсяги виробництва та реалізації спирту і про обсяги виробництва та обігу алкогольних напоїв, чим порушено вимоги ст.16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів". Статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" за вказане порушення передбачено відповідальність у вигляді застосування штрафних санкцій у розмірі 17000 грн. Оскільки Агрофірмою радгосп "Білозерський" за період з січня 2014 року по березень 2015 року включно допущено 15 таких фактів, до позивача правомірно застосовано фінансові санкції у розмірі 255000 грн. за кожним оскаржуваним рішенням. Просить відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у період з 20.05.2015 р. по 29.05.2015 р. посадовими особами ГУ ДФС у Херсонській області проведено фактичну перевірку Агрофірми радгосп "Білозерський" з питань дотримання вимог законодавства при провадженні діяльності з виробництва та реалізації алкогольних напоїв за період з 01.01.2014 р. по 31.03.2015 р., за результатами якої складено акт від 02.06.2015 р. № 2/2/00413506.

Під час перевірки виявлено порушення ст.16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а саме: встановлено факти надання недостовірних даних у звітах по формі № 1-РС, № 2-РС за 12 місяців 2014 року та 3 місяці 2015 року.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято рішення про застосування фінансових санкцій від 21.10.2015 р.:

- № 000434, яким на підставі абз.18 ч.2 ст.17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 255000 грн. за порушення ч.3 ст.16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а саме, за подання звітів з недостовірними відомостями про обсяги виробництва та/або обігу алкогольних напоїв за період з січня по грудень 2014 року та з січня по березень 2015 року;

- № 000435, яким на підставі абз.18 ч.2 ст.17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 255000 грн. за порушення ст.16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а саме, за подання звітів форми № 1-РС про обсяги виробництва та реалізації спирту за 2014 рік і січень-березень 2015 року з недостовірними відомостями.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями про застосування фінансових санкцій позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку правомірності оскаржуваних рішень суд виходить з наступних приписів законодавства та встановлених під час судового розгляду фактичних обставин справи.

Підпунктом 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до положень пп.19-1.1.16 п.19-1.1 ст.19-1 ПК України контролюючі органи виконують такі функції, зокрема, здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Отже, притягнення суб'єкта господарювання до відповідальності шляхом накладення відповідним рішенням штрафу - є одним із способів здійснення контролюючим органом заходів, спрямованих на запобігання порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР (далі - Закон № 481) визначено основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону № 481 контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Частиною 3 статті 16 Закону № 481 суб'єкти господарювання, які отримали передбачені цим Законом ліцензії, подають до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати такі ліцензії, щомісяця до 10 числа наступного місяця звіт про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів за формою, встановленою цим органом.

Наказом Державної податкової адміністрації України від 13.10.2005 р. № 449 "Про затвердження форм звітів щодо обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та інструкцій щодо їх заповнення" затверджено форми звітів № 1-РС "Звіт про обсяги виробництва та реалізації спирту", № 2-РС "Звіт про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв".

Зі змісту позовної заяви та пояснень представника позивача у судовому засіданні вбачається, що Агрофірма радгосп "Білозерський" не оскаржує наявність порушень вимог ст.16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", які були виявлені під час перевірки, а саме, подання звітів за формою № 1-РС, № 2-РС за період з січня 2014 року по березень 2015 року з недостовірними відомостями, однак не погоджується з розміром застосованих фінансових санкцій та формою прийнятих рішень.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 17 Закону № 481 визначено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Абзацом 18 частини 2 статті 17 Закону № 481 передбачено відповідальність суб'єктів господарювання за подання звіту з недостовірними відомостями про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати відповідні ліцензії.

Виходячи з вказаних приписів законодавства, суд погоджується із необхідністю застосування до Агрофірми радгосп "Білозерський" фінансових санкцій за подання звітів за формою № 1-РС, № 2-РС з недостовірними відомостями про обсяги виробництва та реалізації спирту, про обсяги виробництва та обігу алкогольних напоїв за період з січня 2014 року по березень 2015 року.

У той же час суд зазначає, що відповідачем неправильно визначено розмір фінансових санкцій згідно оскаржуваних рішень.

Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 р. у справі № 1-7/99 за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Суд зазначає, що контролюючим органом до Агрофірми радгосп "Білозерський" застосовано фінансові санкції, передбачені абз.18 ч.2 ст.17 Закону № 481, за подання звітів за формою № 1-РС та № 2-РС з недостовірними відомостями про обсяги виробництва та реалізації спирту і про обсяги виробництва та/або обігу алкогольних напоїв за період з січня по грудень 2014 року та з січня по березень 2015 року у розмірі, який діяв на час прийняття рішень про застосування фінансових санкцій від 21.10.2015 р. №№ 000434, 000435, тобто, станом на 21.10.2015 р., а саме - 17000 грн.

Між тим, відповідачем не враховано, що розмір штрафних санкцій, передбачених абз.18 ч.2 ст.17 Закону № 481, було збільшено з 1700 грн. до 17000 грн. згідно Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо посилення контролю за обігом підакцизних товарів та уточнення окремих податкових норм" від 12.08.2014 р. № 1638-VII (далі - Закон № 1638-VІІ).

При цьому, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 1638-VІІ передбачено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, крім абзаців одинадцятого - чотирнадцятого підпункті 9 пункту 2 розділу І цього Закону (щодо внесення змін до статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів"), які набирають чинності через шість місяців з дня опублікування цього Закону.

Закон № 1638-VII опубліковано в газеті "Голос України" 03.09.2014 р. № 167, а тому зміни до абз.18 ч.2 ст.17 Закону № 481 в частині збільшення розміру штрафних санкцій з 1700 грн. до 17000 грн. набрали чинності з 04.03.2015 р.

Таким чином, за порушення, які мали місце до 04.03.2015 р. ДФС України повинна була застосовувати штрафні санкції у розмірі 1700 грн., а за порушення, які мали місце після 04.03.2015 р. - 17000 грн.

Тому суд погоджується з доводами позивача про неправильне визначення відповідачем штрафних санкцій за період з січня 2014 року по лютий 2015 року з розрахунку 17000 грн. за кожний факт подання звітів за формою № 1-РС, № 2-РС з недостовірними відомостями, так як за вказаний період повинна застосовуватися штрафна санкція у розмірі 1700 грн.

Між тим, ДФС України правильно застосовано штрафні санкції у розмірі 17000 грн. за подання звітів за формою №1-РС, №-2РС за березень 2015 року, оскільки зміни до абз.18 ч.2 ст.17 Закону № 481 згідно із Законом № 1638-VІІ набрали чинності 04.03.2015 р.

Твердження позивача про те, що подання звітів за формою № 1-РС, № 2-РС за період з січня 2014 року по березень 2015 року з недостовірними відомостями є триваючим правопорушення, ґрунтуються на помилковому тлумачення норм законодавства, оскільки ч.3 ст.16 Закону № 481 передбачено обов'язок суб'єктів господарювання щомісяця до 10 числа наступного місяця подавати вищевказані звіти, а тому подаючи звіт кожного місяця з січня 2014 року по березень 2015 року з недостовірними відомостями позивач вчиняв кожного разу окреме порушення.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 14.04.2015 р. у справі № К/800/7708/15.

Що стосується доводів Агрофірми радгосп "Білозерський" про порушення форми рішення, внаслідок чого рішення про застосування фінансових санкцій підлягають скасуванню, суд зазначає наступне.

Частиною 4 статті 17 Закону № 481 визначено компетенцію органів, уповноважених застосовувати штрафні санкції за порушення норм цього Закону. Рішення про стягнення штрафів, передбачених ч.2 ст.17 Закону, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених ст.17 Закону № 481, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 р. № 790, встановлює форму рішення про застосування фінансових санкцій, яке виноситься в разі виявлення порушення вимог законодавства, що регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Разом із тим відповідно до пункту 10 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України (Перехідні положення) нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, Державної податкової адміністрації України та інших центральних органів виконавчої влади, прийняті до набрання чинності цим Кодексом на виконання законів з питань оподаткування, та нормативно-правові акти, які використовуються при застосуванні норм законів про оподаткування (в тому числі акти законодавства СРСР), застосовуються в частині, що не суперечить цьому Кодексу, до прийняття відповідних актів згідно з вимогами цього Кодексу.

Отже будь-які норми, в тому числі ті, що регламентують застосування фінансових санкцій можуть застосовуватися лише в частині, що не суперечить нормам Податкового кодексу України.

Відповідно до пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, зокрема якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Згідно п.58.1 ст.58 ПК України у разі, коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі, коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що контролюючий орган у випадку визначення платнику податків штрафних санкцій за порушення законодавства, яке регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів зобов'язаний прийняти податкове повідомлення-рішення.

Водночас у разі прийняття контролюючим органом рішення щодо визначення платникові податків штрафних санкцій за порушення вимог законодавства, що регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, якщо таке рішення за своєю формою не відповідає податковому повідомленню-рішенню, варто виходити з такого.

Окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування.

Якщо спірне рішення прийняте контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане судом правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення.

У такому разі рішення контролюючого органу про застосування фінансових санкцій за порушення вимог законодавства з регулювання обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, прийняте не за формою, передбаченою для податкових повідомлень-рішень, варто розцінювати як податкове повідомлення-рішення з окремими дефектами, які не змінюють суті спірного рішення.

Дана позиція викладена у листі Вищого адміністративного суду України від 28.03.2014 р. № 375/11/14-14.

У рішеннях про застосування фінансових санкцій від 21.10.2015 р. №№ 000434, 000435 чітко зазначено обставини та суть порушень, за які застосовано фінансові санкції, розмір фінансових санкцій з посиланням на Закон, який їх встановлює. При цьому суд надає перевагу змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Водночас судом встановлено неправильне визначення ДФС України розміру застосованих фінансових санкцій, у зв'язку з чим рішення про застосування фінансових санкцій від 21.10.2015 р. №№ 000434, 000435 підлягають частковому скасуванню на суму 214200 грн. кожне (255000 грн. - 40800 грн. (1700 грн. х 14 періодів (з січня 2014 року по лютий 2015 року) + 17000 грн. (березень 2015 року)).

Таким чином, позовні вимоги Агрофірми радгосп "Білозерський" підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.87 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Оскільки Агрофірма радгосп "Білозерський" просила скасувати рішення про застосування фінансовий санкцій від 21.10.2015 р. №№ 000434, 000435 на загальну суму 510000 грн., то судовий збір за адміністративний позов майнового характеру складає 7650 грн.

Згідно ч.3 ст.94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Судом за результатами розгляду справи позовні вимоги задоволено частково на суму 428400 грн., або 84 % від заявлених позовних вимог. Сума судового збору за задоволеними позовними вимогами складає 6426 грн.

Частиною 1 статті 94 КАС України передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачений Агрофірмою радгосп "Білозерський" судовий збір у сумі 6426 грн. підлягає стягненню з ДФС України за рахунок її бюджетних асигнувань шляхом безспірного списання.

Керуючись ст.ст.8, 9, 12, 19, 71, 158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати частково протиправними та частково скасувати рішення Державної фіскальної служби України від 21.10.2015 р. № 000434 на суму 214200 грн., № 000435 на суму 214200 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державної фіскальної служби України за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Агрофірми радгосп "Білозерський" () судовий збір у сумі 6426 (шість тисяч чотириста двадцять шість) грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 29 грудня 2015 р.

Головуючий Бездрабко О.І.

Судді Василяка Д.К.

ОСОБА_3

кат. 8.3.5