Справа № 804/11337/15
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

08 грудня 2015 рокусправа № 804/11337/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Спірічева Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будком-Форт" на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2015 року у справі № 804/11337/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будком-Форт" до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови у прийнятті митної декларації,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Будком-Форт (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України (далі відповідач), в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення № 110100000/2015/200037/1 від 25.02.2015 р. про коригування митної вартості товару;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації №110100000/2015/00067 від 25.02.2015 р.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2015 року в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Будком-Форт" відмовлено.

Позивач не погодився із рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу. Товариство з обмеженою відповідальністю Будком-Форт вважає, що оскаржена постанова суду першої інстанції ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, є необґрунтованою, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, крім того судом надано неналежну оцінку доказам, що містяться в матеріалах справи. Позивач просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2015 року та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи та обґрунтування вимог апеляційної скарги, наполягав на її задоволенні.

Представник відповідача заперечував проти доводів апеляційної скарги позивача. Вказав, що суд повно встановив обставини справи та прийняв законне і обгрутоване рішення, а тому підстави для його скасування відсутні..

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 12.09.2014р. між позивачем та компанією UNACOA SPA CONSORTILE (Італія, продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт № 2806-UN/BF, згідно якого продавець зобовязався продати, а покупець купити та оплатити товар ківі у кошику на умовах поставки FCA Феррара, Італія (Інкотермс-2010).

Відповідно до п.2.1 контракту орієнтовна ціна контракту складає 1000000,00 євро. Ціна на товар розраховується на умовах поставки FCA Ферарра, Італія (Інкотермс-2010) та включає вартість завантаження товару у постачальника, вартість сертифікації товару, вартість пакування, маркування, не враховуючи податки та мито на території України.

Згідно зі Специфікацією №8 від 19.02.2015 р. до контракту вартість 1 кг ківі Хейворд 65/70 складає 0,49 євро, загальний обсяг товару, що поставлявся 1820 кошиків, 18200 кг..

Товар був заявлений до митного оформлення (ВМД №110100000/2015/203783 від 24.02.2015 р.) шляхом електронного декларування з визначенням вартості за ціною контракту на рівні 0,49 евро/кг.

На підтвердження митної вартості товару позивач надав відповідачу для митного оформлення товару пакет документів:

- декларація митної вартості №110100000/2015/203783 від 24.02.2015 р.;

- зовнішньоекономічний договір № 2806-UN/BF від 12.09.2014 р.;

- специфікацію № 8 від 19.02.2015 р.;

- рахунок-фактуру (інвойс) № FT2/88 від 19.02.2015 р.;

- договір комісії № 1209/7 від 12.09.2014 р., укладений між ТОВ АТБ-маркет (комітент) та позивачем (комісіонер), відповідно до умов якого комісіонер (позивач) зобовязується за дорученням комітента (ТОВ АТБ-маркет) за винагороду укладати від свого імені відповідні договори, в тому числі договори перевезення;

- договір перевезення вантажу № 643 від 01.04.2013 р., укладений між ТОВ АТБ-маркет (клієнт) та ПП Транс Логістик (виконавець);

- договір на організацію транспортно-експедиторського обслуговування вантажів автотранспортом № 10/04/2013-1 від 10.04.2014 р., укладений між ПП Транс Логістик (замовник) та ФОП ОСОБА_1;

- договір на транспортно-експедиційне обслуговування від 13.02.2015 р., укладений між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2;

- CMR № 333091 від 19.02.2015 р. про перевезення вантажу з м.Ферарра, Італія до м.Дніпропетровськ, Україна (транспортний засіб АО1601АС/АО1434ХХ);

- заявка на перевезення від 10.02.2015 р., відповідно до якої погоджена вартість перевезення вантажу (ківі) з Італії до Дніпропетровська складає 60 000,00 грн.;

- рахунок - проформа б/н від 19.02.2015 р., видана ПП Транс Логістик;

- калькуляція витрат на доставку вантажу № 24/02-05 від 24.02.2015 р.;

- заявку на страхування № 111 від 19.02.2015 р.;

- договір страхування №043.0647415.254 від 26.09.2014 р.;

- комерційна пропозиція від №0021 від 19.02.2015 р.;

- лист постачальника №0023 від 19.02.2015 р.;

- прайс - лист від 19.02.2015 р.;

- декларація виробника від 19.02.2015 р.;

- висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений експертною організацією № ГО-597 від 24.02.2015р..

Відповідач не визнав заявлену декларантом митну вартість товару та прийняв рішення №110100000/2015/200037/1 від 25.02.2015 р. про коригування митної вартості товару, згідно з якими провів коригування митної вартості товару, заявленої декларантом та визначив цю вартість за методом 2-r (резервним методом), митна вартість значена у розмірі 1,32 дол.США/кг..

На підставі прийнятого рішення про коригування відповідачем оформлено картку відмови у прийнятті митної декларації № 110100000/2015/00067 від 25.02.2015 р.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України (у редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Перелік документів, шо підтверджують митну вартість товарів, визначено у ст. 53 Митного кодексу України.

Відповідно до положень ч.2 ст. 58 Митного кодексу України (у відповідній редакції) метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Згідно ст. 337 Митного кодексу України перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Так, на виконання вимог, згенерованих автоматизованою системою управління ризиками (АСАУР), відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 Митного кодексу України здійснено контроль заявленої декларантом митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

В результаті такого контролю встановлено наступне.

1) шляхом перевірки наданих до митного оформлення документів встановлено, що у договорі комісії № 1209/7 від 12.09.2014р. передбачено виплату комісійної винагороди у розмірі 0,2% від обєму поставок, але вартість товару у специфікації до зовнішньоекономічного контракту №8 від 19.02.2015р. та специфікації до договору комісії № 8КИ від 19.02.2015 р. не піддаються розрахунку згідно комісійної винагороди у розмірі 0,2 %. Даний факт дає підстави вважати про не включення до митної вартості товару всіх складових;

2) у наданому до митного оформлення висновку ТПП № ГО-597 від 24.02.2015 р. містяться посилання лише на Інтернет сайт www.alibaba.com, що є онлайн платформою для бізнесу, провідним постачальником онлайнових маркетингових послуг для імпортерів та експортерів, дає можливість створювати власні профілі будь-якій компанії та реєструватися будь-якому користувачу. Останнє унеможливлює перевірку ідентифікації компанії та перевірку сфери її діяльності, перевірку цінових даних, розміщених на сайті, що не дозволяє впевнитися у достовірності заявлених даних. Дані, зазначені експертом, не піддаються обчисленню: відсутні коефіцієнти (числове визначення), порядок розрахунку, тощо;

3) у наданому до митного оформлення прайс-листі від 19.02.2015 р. б/н відсутні загальні характеристики товару, які можуть впливати на ціну, а саме: сорт ківі, рік врожаю, розмір та категорія, тощо. Зазначене викликає сумніви, щодо достовірності складових митної вартості заявленого товару та ставить під сумнів автентичність наданих до митного оформлення документів та не дає змогу вірно розрахувати мигну вартість товару заявленого до митного оформлення;

4) з урахуванням спрацьованого профілю ризику проведено перевірку повноти включення транспортної складової до заявленої декларантом митної вартості товару. Згідно зовнішньоекономічного договору товар постачається на умовах FCA, цей термін означає, що продавець доставить товар, що пройшов митне очищення у зазначене перевізником місце. У підтвердження транспортної складової до митного оформлення надано рахунок-проформа від 12.12.2014 р. та 17.12.2014 р. експедитора ПП Транс Логистик, що не містить відомостей про всі понесені витрати, не містить посилання на договір, згідно з яким такий рахунок надається, тому неможливо ідентифікувати суму транспортних витрат відносно даного перевезення.

Документи щодо вартості послуг за вказаними договорами на перевезення, повязаними з договором №643 не надавались до митного оформлення, що унеможливлює проведення розрахунку вартості послуг експедитора ПП Транс Логистик як суми вартостей послуг третіх осіб та документального підтвердження заявленої декларантом транспортної складової митної вартості товару. До організації перевезення залучено декілька субєктів господарювання (ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2В.), договорами між якими визначено обов'язок надання рахунків та документів, що підтверджують фактичні витрати. Для визначення митної вартості надання таких документів є необхідним, оскільки, вартість послуг експедитора розраховується як сума вартостей послуг третіх осіб, що залучаються для здійснення перевезення. Зазначені документи не надавались до митного оформлення, що унеможливлює проведення розрахунку вартості послуг експедитора ПП Транс Логистик як суми вартостей послуг третіх осіб та документального підтвердження заявленої декларантом транспортної складової митної вартості товару;

5) у калькуляції витрат на доставку вантажу зазначено експедиторські послуги - 3333,33 грн., що не відповідає вартості експедиторських послуг згідно рахунків-проформи, де зазначено 4 000,00 грн.;

6) калькуляція витрат на доставку вантажу не є належним документом з огляду на наступне: видана ТОВ Будком-Форт. який самостійно такі послуги не надавав і навіть не є стороною договорів з транспортно-експедиційного обслуговування; відсутні документально підтверджені дані (рахунки та акти виконаних робіт), на підставі яких вона складена: містить незаповнені графи; містить графи пакування та навантаження на судно, які за заявами декларанта, мали бути закладені в ціну контракту; містить графу Оплата основного транспортного засобу від м. Дніпропетровськ до кордону України, однак, у зазначеному напрямку перевезення заявленого вантажу взагалі не здійснювалось.

Таким чином, всупереч вимогам п.6 ч.2 ст.53 Митного кодексу України, документи, що достовірно та повно підтверджують числове значення транспортної складової до місця призначення та фактичного платника зазначених витрат, митниці надано не було, що унеможливлює визначення розподілу витрат щодо транспортної складової між продавцем та покупцем, перевірку числового значення заявленої митної вартості.

Судом було встановлено, що надані позивачем документи не містять відомостей, що однозначно свідчать про включення до ціни товару транспортної складової, яка б враховувала усі понесені продавцем витрати від місця виробництва товару до місця призначення (перевезення, навантажувально-перевантажувальні витрати, витрати з експедирування вантажу).

Отже, у митного органу були наявні підстави для сумніву у повноті врахування транспортної складової у заявленій декларантом митній вартості товару.

Відповідно до ч.4 ст.57 Митного кодексу України між митним органом та декларантом проведена процедура консультацій.

Під час консультацій декларанта зобовязано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) документи, які могли б усунути обґрунтовані сумніви митного органу у достовірності документів.

25.02.2015р. декларант інформував, що додаткові документи не має можливості надати. Таким чином, позивачем у визначений строк запитувані документи надані не були.

Враховуючи заявлену декларантом митну вартість за ціною угоди, посадовою особою митниці проведено обчислення, згідно наявних документів, повноти включення усіх складових до заявленої ціни товару.

За основу для проведення такого обчислення використано наявну у митного органу інформацію стосовно імпортованого товару.

За результатами контролю співставлення порівняння даних встановлено інформацію щодо МД № 015/15 від 06.01.2015р., за якою рівень вартості щодо ідентичного товару (ківі сорту Actinidia deliciosa (графа 31), країна походження Італія) становить 1,32 дол. США за кг, у той час як рівень заявленої декларантом митної вартості є меншим.

Відповідно до ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Так, встановлено, що ввезений товар був випущений відповідачем у вільний обіг під гарантії у відповідності до п.7 ст.55 Митного кодексу України.

Позивачем стверджено, що ним подано всі необхідні документи, оформлені належним чином, для підтвердження заявлених декларантом відомостей про митну вартість товару.

Відповідно до договору комісії № 1209/7 від 12.09.2014 р. комісійна винагорода сплачується ТОВ АТБ - МАРКЕТ (комітентом) на користь позивача (комісіонера), тобто позивач не несе жодних витрат на сплату цієї комісійної винагороди, оскільки є її отримувачем, а не її платником. Виходячи з цього, комісійна винагорода за договором комісії № 1209/7 від 12.09.2014 р. не може і не повинна включатись до митної вартості товару.

Відповідно до п. п.3.5 договору комісії № 1209/7 від 12.09.2014 р., укладений між ТОВ АТБ-маркет (Комітент) та Позивачем (Комісіонер), ТОВ АТБ-маркет вправі самостійно замовляти та оплачувати послуги третіх осіб, які необхідні для виконання комісійного доручення (транспортно-експедиційні послуги, послуги з перевезення вантажів територією України та в міжнародних сполученнях). Отже, ТОВ АТБ-Маркет має право на укладання договорів перевезення.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що митним органом у рішенні про коригування митної вартості не зазначалась така підстава для відмови у прийнятті митної вартості, визначеної позивачем, як відсутність документів щодо вартості перевезення третіми особами.

На підтвердження оплати було надано платіжне доручення №24 від 27.02.015 р. на суму 8 918,00 Євро з призначенням платежу оплата за продукти харчування за контрактом № 2806-UN/BF від 12.09.2014 р. Для розрахунку за поставлений товар банком купувалась іноземна валюта у сумі 8 918,00 Євро на підставі заяви №2 від 04.03.2015 р., у якій зазначалась підстава купівлі іноземної валюти - оплата за продукти харчування за контрактом № 2806-UN/BF від 12.09.2014 р., специфікації № 8 від 19.02.2015 та митної декларації № 203862 від 25.02.2015 р.

Відповідно до ст. 57 Митного кодексу визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не повязаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 8 ст. 55 Митного кодексу України протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

Відповідно до вказаної норми позивач листом від 15.05.2015р. №1/05 для підтвердження заявленої митної вартості надіслав до митниці копії бухгалтерських документів: платіжне доручення в іноземній валюті від 27.02.2015р. №24, swift від 06.03.2015 р., заяву від 04.03.2015 р. №2 на купівлю іноземної валюти, копію листа банку, картка бухгалтерського рахунку 3773, переклади інвойсу від 19.02.2015р. № FT2/88 декларації країни експорту, сертифікату про походження товару та фітосанітарного сертифікату.

За результатами розгляду додатково наданих документів та документів митного оформлення також були виявлені розбіжності.

Враховуючи результати перевірки, виявлені невідповідності та неповнота наданих документів, не підтвердження заявленої митної вартості за результатами проведених розрахунків з урахуванням документів, що надані підприємством, у митниці були відсутні підстави для визначення заявленої декларантом митної вартості та скасування рішення про коригування митної вартості, яке оскаржується.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що у даному випадку відповідач діяв у відповідності до норм діючого законодавства з питань митної справи.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обовязковою при її обчисленні.

У разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способiв, якi не суперечать законам України i є сумісними з вiдповiдними принципами i положеннями Генеральної угоди з тарифiв i торгiвлi (GATT).

З урахуванням положень ст.64 Митного кодексу України, митну вартість товарів, що імпортуються, скориговано із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості. Визначена митна вартість товару ґрунтується на раніше визнаній митній вартості, що визначена за методом 2-ґ (резервний), на основі попередніх митних оформлень за митною декларацією МД №100250001/2015/15 від 06.01.2015 р. у розмірі 1,32 дол.США/кг..

Аналіз чинного законодавства України дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідачем правомірно відмовлено позивачу в митному оформленні товару за його контрактною вартістю згідно картки відмови № 110100000/2015/00067 від 25.02.2015 року та відкориговано митну вартість на підставі рішення № 110100000/2015/200037/1 від 25.02.2015р..

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будком-Форт" - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2015 року у справі № 804/11337/15 - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлено 24.12.2015р..

Головуючий: Н.П. Баранник

Суддя: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак