Справа № 216/8548/14-а(2-а/216/24/15)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

17 грудня 2015 рокусправа № 216/8548/14-а(2-а/216/24/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Коршуна А.О. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 16 квітня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 16 квітня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що пільгове обчислення страхового стажу проводиться на підставі трудової крижки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами. Зазначені дані вказано лише у періоді роботи з 2 лютого 1984 по 2 лютого 1987 року.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржувану постанову. Зазначає що під час постановлення позивача на облік до нього було застосовано норми Постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 року № 327 і натомість вважає, що дана норма стосується пенсійного забезпечення військовослужбовців.

В запереченнях на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін. Вважає, що висновок позивача, щодо невірності застосування до нього норми Постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 року № 327 є хибним, оскільки даною нормою також встановлюється підвищення пенсії, які отримували її згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» станом на 30.04.2012 року. Просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Позивач в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, суду пояснив, що він з 2005 року одержує пенсію в Росії, натомість має право на одержання пенсії і в Україні. В Україні він на даний час проживає. В 2013 році йому виповнилося 55 років, він одержав право на пенсію за законодавством України і звернувся до ПФ. Натомість, йому не була призначена пенсія, а лише перерахована, що вважає не відповідає нормам законодавства. При тому при перерахунку був застосований коефіцієнт 2007 року, однак щодо нього слід застосовувати коефіцієнт 2012 року т.я. він звернувся до ПФ у 2013 році не для перерахунку, а для призначення пенсії. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив. Суду пояснив, що пенсія позивачу вже була призначена в 2005 році в Росії. В даному випадку ПФУ не призначав пенсію, а діяв у відповідності до реалізації Міжнародної угоди щодо пенсій. Також зазначив, що на даний час пенсія позивачу перерахована з урахуванням рішення суду та становить більше 2300грн., а не 800 як зазначав в позові позивач.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі міста ОСОБА_3 з 1 червня 2014 року та отримує пенсію за віком особам, що працювали в місцевостях Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних них. До 31 травня 2014 року виплата пенсії проводилася в Російській Федерації. За матеріалами пенсійної справи пенсію ОСОБА_1 першочергово призначено з 04.07.2005 року Управлінням ПФР м. Воркута (Республіка Комі), загальний страховий стаж позивача складає 29 років 3 місяці 17 днів, із них 24роки 5 місяців 27 днів робота на Крайній Півночі.

Згідно супровідного листа Пенсійного фонду Російської федерації (УПФУ в м. Усінська Республіка Комі), направило на адресу управління пенсійну справу позивача у звязку з переїздом на постійне місце проживання, вказавши, що пенсія ОСОБА_1 в розмірі 13365,23 руб. виплачена по 31.05.2015 року (а.с.26).

Матеріалами справи підтверджено, що в травні 2014 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою з приводу призначення пенсії. Згідно відповіді управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, нарахування підвищення до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 року № 327 проводиться особам, які отримували пенсії згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» станом на 30.04.2012 року. При цьому, статтею 7 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року передбачено, що при переселені пенсіонера в межах держав-учасниць СНД розмір пенсії переглядаються і у відповідності з законодавством держав учасниць СэНД за новим місцем проживання із дотриманням умов, передбачених пунктом 3 ст.6 цієї Угоди. Станом на теперішній час позивачу виплачується пенсія за стаж набутий до 1991 року. Частина пенсії за стаж набутий за роботу в Російській Федерації до настання загальновстановленого віку для пенсії на території України виплачується Пенсійним Фондом Російської Федерації. Після настання пенсійного віку, передбаченного Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія позивача буде переглянута (а.с.9)

Судом апеляційної інстанції встановлено, що Постанова Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 року № 327 має назву «Про підвищення рівня соціального захисту населення». Отже, колегія суддів апеляційної інстанції не приймає довід позивача, що дана постанова стосується лише військовослужбовців. Вказаною постановою здійснюється регулювання нарахування підвищення до пенсії особам, які отримували пенсії згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» станом на 30.04.2012 року.

Зокрема, в ч. 1 Закону передбачено, що пенсії, призначені (перераховані) до 2008 року встановлюються із застосуванням показників середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2005-2006 роки відповідно до Законів України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, у тому числі в сільському господарстві, за 2003-2006 роки відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», перераховуються із застосуванням показників відповідно до середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік та середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, в тому числі в сільському господарстві, за 2007 рік (1197,91 грн.).

Згідно п. 5 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу проводиться на підставі трудової крижки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами. Зазначені дані вказано лише у періоді роботи з 02 лютого 1984 по 02 лютого 1987 року.

Слід зазначити, що статтею 7 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року передбачено, що при переселенні пенсіонера в межах держав-учасниць СНД розмір пенсії переглядається у відповідності із законодавством держав-учасниць СНД за новим місцем проживання із дотриманням умов передбачених пунктом 3 статті 6 цієї Угоди.

Отже, зазначеною Угодою визначено саме перегляд пенсії, а не призначення або перерахунок пенсії. Тому, на думку колегії суддів апеляційної інстанції Управління ПФ правомірно діяло, вчиняючи відповідні дії щодо до реалізації Міжнародної угоди стосовно пенсій пенсіонерів при переселенні в межах держав-учасниць СНД.

Таким чином, немає правових підстав застосовувати у даному випадку коефіцієнт 2012 року про який просить позивач, т. я. призначення пенсії не відбулося, а здійснено перегляд пенсії у відповідності із законодавством України (держави-учасниці СНД).

Колегія суддів апеляційної інстанції також бере до уваги, що на даний час пенсія позивача перерахована з урахуванням рішення апеляційної інстанції суду від 13.10.2015 року (а.с. 114), яким залишено без змін рішення суду першої інстанції від 25.06.2015 року (а.с. 104) і на даний час складає 2347,50грн. (а.с. 116).

Отже, по суті рішення суду першої інстанції є правильним.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, у звязку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції, відсутні.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, статтями 200, 205, 206 КАС України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 16 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: Л.П. Туркіна