Справа № 826/19261/15
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2015-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Данилишина В.М. розглянув у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у місті Києві до товариства з обмеженою відповідальністю "СБМ БУД" про стягнення з відповідача коштів.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у місті Києві (далі - позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю "СБМ БУД" (далі - відповідач) про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 342986,21 грн.

Відповідною ухвалою суду, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), відкрито скорочене провадження в адміністративній справі.

Протягом судового розгляду справи письмові заперечення проти позову та докази на їх обґрунтування, або письмова заява про визнання позову від відповідача до суду не надійшли.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв’язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Як з’ясовано судом у ході розгляду справи та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, за відповідачем обліковується заборгованість у розмірі 342986,21 грн., яка виникла у зв’язку з несплатою ним узгоджених грошових зобов’язань, а саме відповідачем самостійно нараховано:

- з податку на додану вартість у розмірі 340823,19 грн.;

- з єдиного соціального внеску у розмірі 2163,02 грн.

Податковий борг з податку на додану вартість виник у відповідача на підставі наступного.

Відповідачем подано уточнюючий розрахунок податкових зобов’язань з податку на додану вартість у зв’язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 20 квітня 2015 року №907356318, яким самостійно визначено суму податкового зобов’язання у розмірі 141730,00 грн. та суму штрафу, нараховану платником самостійно у зв’язку з виправленням помилки у розмірі 4252, 00 грн.

Внаслідок не сплати самостійно узгодженої суми податкового зобов’язання, відповідачу було нараховано пеня у розмірі 2935, 56 грн.

Станом на 30 квітня 2015 року за відповідачем обліковується борг у розмірі 156563,56 грн.

Станом на 31 травня 2015 року за відповідачем обліковується борг у розмірі 156869, 26 грн.

Як зазначається у позовній заяві, даний борг не був оскаржений у судовому порядку , а тому вважається узгодженим.

Станом на 25 серпня 2015 року за відповідачем обліковується податковий борг у розмірі 340823,19 грн.

Крім того, податковий борг з єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування виник у відповідача на підставі наступного.

Отже, на час звернення до суду узгоджені податкові зобов’язання перед бюджетом становлять 342986,21 грн. та у добровільному порядку відповідачем не сплачені.

Відповідно до ст. 57 ПКУ платники податку на прибуток щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітній (податковий) рік без подання податкової декларації.

Платник податку, який за підсумками минулого звітного (податкового) року не отримав прибутку або отримав збиток, податкові зобов’язання не нараховував і не мав базового показника для визначення авансових внесків у наступному році, а за підсумками першого кварталу отримує прибуток, має подати податкову декларацію за перше півріччя, три квартали звітного (податкового) року та за звітний (податковий) рік для нарахування та сплати податкових зобов’язань.

У складі річної податкової декларації платником податку подається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступні дванадцять місяців. Визначена в розрахунку сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобов’язань.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14, п. 69.1 ст. 59 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

З наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що позивачем на адресу відповідача направлялась та вручена податкова вимога від 06 травня 2015 року №4268-23, згідно з якою, загальна сума податкового боргу платника податків за узгодженими грошовими зобов’язаннями на суму 156563,56 грн.

Сума податкового боргу підтверджується наявними у матеріалах справи копіями облікових карток особового рахунку платника податків - відповідача.

У ході судового розгляду справи відповідачем не висловлено позицію щодо заявлених позивачем вимог, зокрема не подано до суду заперечень проти позову разом із доказами на їх обґрунтування.

Таким чином, підсумовуючи викладене, суд прийшов до висновку про обґрунтованість заявленої позивачем вимоги та, як наслідок, необхідність стягнення з відповідача у судовому порядку суми податкового боргу.

Згідно з ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Із системного аналізу вище викладених норм та з’ясованих судом обставин вбачається, що позов державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у місті Києві до товариства з обмеженою відповідальністю "СБМ БУД" про стягнення з відповідача коштів є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 69-71, 86, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.М. Данилишин