Справа № 819/3353/15
Суддя: Ходачкевич Н.І.
Дата ухвалення: 2015-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/3353/15

23 грудня 2015 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд в складі

головуючої судді Ходачкевич Н.І.

розглянувши у письмовому провадженні в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Тернопільській області про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та за період затримки виконання рішення суду, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Тернопільській області про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та за період затримки виконання рішення суду.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 травня 2015 року у справі №819/2627/13-а позов ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства доходів у Тернопільській області, Міністерства доходів і зборів України -задоволено, скасовано наказ Міністерства доходів і зборів України від 29липня 2013 року № 2422-о "Про звільнення ОСОБА_1М.", поновлено ОСОБА_2 на посаді заступника начальника оперативного управління Головного управління Міндоходів у Терн6опільській області та стягнуто з Головного управління Міністерства доходів у тернопільській області, Міністерства доходів і зборів України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 30 липня 2013 р. по 07 травня 2014 р. включно

Позивач зазначив, що вказаною постановою його поновлено на посаді та встановлена обставина, що вимушений прогул тривав із 30.07.2013 року по 07.05.2014 року. Отже, безаперечним є обовязок Головного управління ДФС в Тернопільській області сплатити незаконно звільненому працівнику середній заробіток за час вимушеного прогулу. Таким чином стягненню підлягає середня заробітна плата: за час вимушеного прогулу в розмірі 275,03 грн x 194 = 53355,82 грн; за час затримки виконання рішення суду в розмірі 275,03 грн x 132 = 36303,96 грн.

Представники сторін подали клопотання про розгляд справи в порядку письмого провадження

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 травня 2015 року у справі №819/2627/13-а позов ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства доходів у Тернопільській області, Міністерства доходів і зборів України про скасування наказу та поновлення на публічній службі задоволено. Скасовано наказ Міністерства доходів і зборів України від 29 липня 2013 року № 2422-о "про звільнення ОСОБА_1М."

Поновлено ОСОБА_2 на посаді заступника начальника оперативного управління Головного управління Міндоходів у Терн6опільській області

Стягнуто з Головного управління Міністерства доходів у тернопільській області, Міністерства доходів і зборів України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 30 липня 2013 р. по 07 травня 2014 р. включно

Згідно з ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України далі - КАС України) постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою ія осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Частиною другою статті 257 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

При цьому пунктом 3 частини першої статті 256 КАС України передбачено, що постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Відповідно до статті 235 КЗпП у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

За правилами частини другої статті 235 зазначеного Кодексу при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Дані положення узгоджуються з пунктом 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою КМ УРСР №114 від 29.07.1991 року (у відповідній редакції), де зазначено, що у разі незаконного звільнення або переведення на іншу роботу особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній роботі (посаді).

У разі поновлення на роботі (посаді) орган, який розглядає трудовий спір, одночасно вирішує питання про виплату особі рядового і начальницького складу середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Статтею 236 КЗпП встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Зазначена стаття КЗпП не містить застережень, що власник або уповноважений ним орган не відповідає за затримку виконання рішення про поновлення на роботі незаконно зільненого або переведеного на іншу роботу працівника, якщо працівник не вчинив додаткові -дїї, в цьому випадку - пред'явлення рішення до примусового виконання, що вказують на його бажання поновитися на роботі.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці», пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100., у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

При цьому згідно з пунктом 5 наведеного вище Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (годинна) заробітна плата працівника.

Пунктом 8 цього Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Як вбачається постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 травня 2015 року стягнуто з Головного управління Міністерства доходів у Тернопільській області, Міністерства доходів і зборів України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 30 липня 2013 р. по 07 травня 2014 р. включно

Однак , постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2014 року в спраі №6018/14 за апеляційною скаргою Міністерства доходів та зборів України та головного управління Міндоходів у Тернопільській області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 07.05.2014 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства доходів у Тернопільській області, Міністерства доходів і зборів України встановлено що станом на час звільнення з посади та органів податкової міліції позивач у встановленому законом порядку в рамках кримінального провадження був відсторонений від посади до 03.09.2013 р., тому підстав вважати час невиконання позивачем посадових обовязків вимушеним прогулом не має. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2014 року апеляційну скаргу Міністерства доходів та зборів України та головного управління Міндоходів у Тернопільській області задоволено частково. Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 07.05.2014 року в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано. Дана постанова набрала законої сили.

Таким чином кількість робочих днів за час вимушеного прогулу за період з 03.09.2013 р. по 07.05.2014р.складає 170 дні, а саме вересень 2013р. - 20 дні, жовтень 2013р -23 дні, листопад 2013р. - 21 дні, грудень 2013р. - 22 дні, січень 2014р. -21 дні, лютий 2014р.-20 дні,березень 2014р. -20, квітень 2014 - 21дні, травень 2014 - 2 дні

Отже стягненню підлягає середня заробітна плата за час вимушеного прогулу в сумі 275,03 x 170 = 46755,1 грн. та за час затримки виконання рішення суду в сумі 275,03 x 132 = 36 303 грн 96 коп.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення.

З огляду на викладене, суд вважає що позовна вимога є обґрунтована та така, що підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1 Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Головного управлшіння ДФС України у тернопільській області в користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 46755,1 грн та середню заробітну плату за час затримки виконання рішення суду в розмірі 36303,96 грн

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Ходачкевич Н.І.

копія вірна

Суддя Ходачкевич Н.І.