Справа № 804/9919/14
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2015-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 листопада 2015 рокусправа № 804/9919/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чабаненко С.В.

суддів: Іванова С.М. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2014 року по справі за позовом Комунального підприємства "ЖИЛСЕРВІС-5" Дніпропетровської міської ради до Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «ЖИЛСЕРВІС-5» Дніпропетровської міської ради звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Кіровському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міністерства доходів і зборів у Дніпропетровській області, в якому просило скасувати рішення про застосування штрафних санкцій № від 26 червня 2014 р.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2014 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано Рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 26.06.2014 р., прийняте ДПІ у Кіровському районі М.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у м. Дніпропетровськ.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в яких посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заявник просить скасувати оскаржувану постанову, та винести нову, якою відмовити в задоволені позову в повному обсязі.

В судовому засіданні представники позивача заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, в судове засідання не прибув про причини неприбуття не повідомив.

Виходячи з норм ч. 4 ст. 196 КАС України, нез'явлення в судове засідання представників сторін апеляційної скарги не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених позовних вимог, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено письмовими доказами, наявним в матеріалах справи, що Комунальне підприємство «ЖИЛСЕРВІС-5» Дніпропетровської міської ради являється платником єдиного внеску відповідно до пункту 1 частини 1 статті і 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Відповідачем, на підставі даних інформаційної системи «Податковий блок» по платнику було сформовано рішення № від 26.06.2014р. про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску (Додаток 9) в сумі 122 108,8 грн. (у т.ч. штраф 81 027,62 грн., пеня 41 081,18 грн.) відповідно до підпункту 2 пункту 7.2. Інструкції.

01 липня 2014 року перший примірник рішення вручено під підпис головному бухгалтеру Комунального підприємства «Жилсервіс -5» Дніпропетровської міської ради - ОСОБА_1

Вирішуючи спірні правовідносини та задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження правомірності прийнятого рішення № НОМЕР_1 від 26.06.2014р., тому зазначене рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст..1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон №2464-VI) єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" встановлено, що платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

В свою чергу, нормами ст.7 Закону "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" встановлено, що єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами;

Відповідно до ч.8 ст.9 "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Положеннями ст.25 "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" визначено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату, неповну сплату або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансових платежів), накладається штраф у розмірі 10 відсотків таких несплачених або несвоєчасно сплачених сум. Також, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Аналіз зазначених правових норм вказує на те, що єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування є обов'язковим консолідованим внеском. Платниками такого внеску є зокрема роботодавці, до яких відносяться юридичні особи незалежно від форми власності. До обов'язків платників єдиного внеску відноситься сплата такого внеску нарахованого за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця. У разі прострочення сплати єдиного внеску орган доходів і зборів, на платника єдиного внеску нараховується штраф у розмірі 10 відсотків таких несплачених або несвоєчасно сплачених сум та нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до акту № 3409-20 від 20.11.2014 року, підписаного обома сторонами, розбіжності щодо єдиного внеску за даними територіального органу Міндоходів та даними платника, відсутні (а.с.66). Окрім того, відповідно до зазначеного акту позивач має позитивне сальдо на 20.11.2014р. в розмірі 76709,17 грн. В судовому засіданні 28 жовтня 2015 року представник відповідача зазначала, що дані наведені в акті № 3409-20 від 20.11.2014 року не відповідають дійсності, з підстав не врахування всіх даних зі сплати ЄСВ позивачем.

З метою всебічного дослідження обставин справи, ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2015 було зобов'язано Державну податкову інспекцію у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області та Комунальне підприємство ЖИЛСЕРВІС-5 (код 38199687) провести звірку розрахунків станом на 27 червня 2014 року та надати суду акт, складений за результатами звірки.

Проте у встановлений судом строк сторонами не було надано акту звірки розрахунків станом на 27 червня 2014 року, а також доказів, які б спростовували показники акту звірки від 20.11.2014р. № 3409-20 посвідченого посадовою особою податкового органу.

Таким чином, колегія суддів враховуючи акт звірки № 3409-20 від 20.11.2014 року та обставини справи доходить висновку, що відповідачем, відповідно до приписів ст. 71 КАС України не доведено правомірності винесення рішення № НОМЕР_1 від 26.06.2014р. про застосування штрафних санкцій, а тому останнє підлягає скасуванню.

З урахуванням приведеного, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні в судовому засідання усіх обставин справи в їх сукупності.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2014 року по справі № 804/8907/15 залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: С.В. Чабаненко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: А.В. Шлай