Справа № 336/8651/15-а
Суддя: Щаслива О. В.
Дата ухвалення: 2015-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 336/8651/15-а
Провадження № 2-а/336/277/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

28 грудня 2015 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у склад: головуючого - судді Щасливої О.В., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя про визнання дій незаконними, зобовязання вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати незаконними дії відповідача щодо відмови в призначені позивачеві пенсію за віком згідно із ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2012-2014 роки; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя призначити ОСОБА_2 з 01 листопада 2015 року пенсію за віком, передбачену ст. 26 та відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2012-2014 роки; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплату пенсії починаючи з 01 листопада 2015 року.

Позивач посилається на те, що він з 05 грудня 2000 року отримує пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення». 05 грудня 2010 року йому виповнилось 60 років тож з 06 грудня 2010 року він набув права на пенсію за віком, у звязку з чим 01 листопада 2015 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», однак відповідач 10 листопада 2015 року письмово повідомив, що йому вже призначено пенсію за віком, а тому його заява від 01.11.2015 року залишена без розгляду. Позивач вважає дії відповідача неправомірними, посилаючись на те, що він просить провести призначення йому пенсії відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням вимог ст. 40 Закону, а працівники відповідача пояснили йому, що вони можуть лише прийняти заяву про переведення з одного виду пенсії на інший. Позивач вважає, що відповідач умисно підмінює поняття «призначення пенсії» поняттям «переведення з одного виду пенсії на інший». Різниця в зазначених поняттях полягає у тому, що при переведенні з одного виду пенсії на інший застосовується показник заробітної плати, з якого обраховувалась пенсія при призначенні її вперше, а при призначенні пенсії використовується показник середньої заробітної плати за три роки перед звернення з заявою про призначення пенсії.

Представник відповідача надав суду письмові заперечення, в яких просить суд відмовити позивачу в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, та зазначив, що позивач з 05.12.2000 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя та з 2004 року отримує пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до ст. 42 зазначеного Закону за бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст. 40 Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення пенсії. Відтак підстави для призначення пенсії відсутні, просить у позові відмовити.

У відповідності до ст. 183-2 КАС України, суд розглядає справу в порядку скороченого провадження.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Позивач народився 5 грудня 1950 року. 6 грудня 2010 року управлінням Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя позивачеві була призначена пільгова пенсія зі зниженням пенсійного віку у відповідності до ст.. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV почав діяти з 01.01.2004 року.

Після призначення пенсії позивач продовжував працювати та працював до 2 лютого 2012 року.

Станом на день призначення пенсії позивачеві виповнилось повних 50 років, на той час пенсія призначалась лише за ЗУ «Пропенсійне забезпечення», а тому пенсія за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не могла бути призначена за будь-яких умов.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеній в Постанові Верховного Суду України від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14, у частині першій статті 9 Закону № 1058-ІV передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не повязаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у звязку з втратою годувальника.

Разом з тим ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» передбачає такий вид пенсії, як пільгова пенсія за віком зі зниженням пенсійного віку.

Відтак суд вважає, що твердження позивача про те, що йому була призначена пенсія відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення», відповідачем не спростоване.

1 листопада 2015 року у звязку з досягненням пенсійного віку позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відповідач 10 листопада .2015 року письмово повідомив позивача про те, що йому в 2000 році вже призначено пенсію за віком, а тому його заява від 01.11.2015 року залишена без розгляду.

Враховуючи, що Законом №1058 не передбачена пенсія за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку, суд вважає дії відповідача щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до вищезазначеного закону протиправними, оскільки в даному випадку має місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Так, ОСОБА_1 було призначено пенсію відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV він звернувся вперше. Крім того, після призначення пільгової пенсії зі зниженням пенсійного віку позивач продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» N 1058-IV від 09.07.2003 року, а саме п. 2 розділу XV Прикінцевих положень, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку, що пільгова пенсія зі зниженням пенсійного віку особі, яка працювала на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1, призначається відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», хоча і обраховується з 2004 року за ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», і виплата пенсії здійснюється через професійні та корпоративні фонди. І отримувати пенсію в УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя в даному випадку буде лише до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди.

Враховуючи наведене та позицію Верховного Суду України, відповідачу необхідно було призначити пенсію за віком відповідно до ст.. 26 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та провести перерахунок пенсії позивачу з урахування вимог ч. 2 ст.40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки позивач вперше за цим Законом звернувся до УПФУ з заявою про нарахування пенсії.

Таким чином, доводи відповідача стосовно того, що позивач скористався первинним призначенням при оформленні пенсії надаючи заяву в 2000 році, подальше звернення позивача до відповідача є вимогою про переведення його пенсії з одного виду на інший, не можуть бути прийняті судом до уваги як такі, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, є безпідставними і юридично неспроможними.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про зобовязання управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя призначити йому пенсію за віком відповідно до ст..26 Закону №1058, із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передували зверненню за призначенням пенсії, суд вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Згідно абзацу першого частини першої ст. 40 Закону № 1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата.(дохід), за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно частини другої статті 40 Закону №1058, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону №1058 з урахуванням змін, внесених Законом України "Про заходи по законодавчому забезпеченню реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-УІ переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних, органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої, заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Однак, як встановлено судом, позивач при переведенні з пільгової пенсії зі зниженням пенсійного віку на пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не надавав згоду на врахування зарплати із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

Таким чином, особам, які звернулися за призначенням пенсій в 2015 році, пенсії повинні призначатися із застосуванням усередненого показника заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в Україні за 2012-2014 роки.

Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ч.1 ст. 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно з якими пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку; вимогам ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно з якими особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років, та вимогам абзацу 1 ч.1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно з якими для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв, та вимогам частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно з якими заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.26, .40, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 159-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя про визнання дій незаконними, зобовязання вчинення дій задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя щодо відмови в призначені ОСОБА_1 пенсії за віком на загальних умовах у відповідності ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01 листопада 2015 року.

Зобовязати Управління пенсійного Фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 01 листопада 2015 року відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Суму судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп. присудити ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань управління пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя .

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя О.В. Щаслива