Справа № 438/1166/15-а
Суддя: Слиш А. Т.
Дата ухвалення: 2015-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 438/1166/15-а
Номер провадження №2-а/438/66/2015
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2015 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Слиша А.Т.

при секретарі Слєпченко Н.С.

за участі представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бориславі справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного Фонду України в м. Бориславі Львівської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_4 24 вересня 2015 року звернулась до суду із вказаним позовом і просила визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м. Бориславі щодо перерахунку у нарахуванні та виплаті довічного грошового утримання за період з 01 січня 2013 року, зобов'язати відповідача здійснити нарахування та виплату грошового утримання за вказаний час та стягнення моральної шкоди.

В порядку ст.137 КАС України позивач 29 жовтня 2015 року збільшила позовні вимоги, подавши письмову заяву, просить визнати неправомірним Розпорядження 126653 від 10 лютого 2015 року Управління Пенсійного Фонду України в м. Бориславі щодо здійсненого перерахунку ОСОБА_4, щомісячного довічного грошового утримання судді, зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в м. Бориславі прийняти нове розпорядження, яким провести перерахунок довічного грошового утримання судді , враховуючи надбавку за вислугу років в розмірі 60 % посадового окладу працюючого на відповідній посаді судді за період з 01 січня 2013 року по жовтень 2015 року з урахуванням фактично виплачених сум, зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в м. Бориславі провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 01.12.2013 року відповідно до розміру суддівської винагороди судді , який працює на відповідній посаді, стягнути з Управління Пенсійного Фонду України в м. Бориславі на користь позивача не донараховане та невиплачене довічне грошове утримання за період з січня 2013 року, зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в м. Бориславі проводити відповідний перерахунок в подальшому призначеного довічного грошового утримання ОСОБА_4 при підвищенні заробітної плати працюючим суддям, стягнути з Управління Пенсійного Фонду України в м. Бориславі Львівської області на користь ОСОБА_4 10 000 (десять тисяч ) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що постановою Бориславського міського суду від 07 листопада 2013 року визнано дії Пенсійного Фонду України в м. Бориславі Львівської області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплаті ОСОБА_4 щомісячного довічного грошового утримання та зобовязано Управління Пенсійного Фонду України в м Бориславі здійснити ОСОБА_4 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90 % заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді починаючи з 01 січня 2013 року згідно довідки Територіального Управління Державної Судової Адміністрації України у Львівській області та стягнути щомісячне довічне грошове утримання згідно проведеного перерахунку з урахуванням фактично виплачених сум.

На виконання судового рішення, відповідно до постанови ДВС Бориславського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження ВП № 44236554 від 31 липня 2014 року розпорядженням 126653 Управління Пенсійного фонду України в м. Бориславі Львівської області від 10 лютого 2015 року позивачу здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90 % заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді, починаючи з 01 січня 2013 року та виплатити грошове утримання згідно проведеного перерахунку, з урахуванням фактично виплачених сум . У межах суми стягнення за один місяць (з 01.01.2013 р. по 31.01.2013 р.) виконання було проведено у вересні 2014 році. Згідно розрахунку доплати; виплачено Позивачу у березні 2015 року 125 193 гривень 92 копійки.

Проте розрахунок був здійсненний без врахування доплати за вислугу років, що становить 60% за стаж роботи на посаді судді понад 26 років.

Про дану обставину позивачу стало відомо з листа відповідача № 2406/03-14 від 18 травня 2015 року.

Позивач вважає вказане розпорядження 126653 незаконним, оскільки відповідач не врахував дані довідки територіального управління судової адміністрації України у Львівській області від 09 жовтня 2014 року за № 02-505/14 згідно якої суддівська винагорода працюючого судді зі стажем роботи на посаді судді понад 26 років станом на 01 січня 2013 року становила посадовий оклад судді 11 470 гривень та надбавка за вислугу років (60 % за стаж роботи на посаді судді понад 26 років) 6 882 гривень, всього 18 352 гривень.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала вимоги позовної заяви з підстав наведених у позовній заяві та просить суд задовольнити вимоги їх в повному обсязі.

Представники відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, підтримуючи позицію зазначену у поданій суду письмового заперечення на позов, посилаючись на наступне. Відповідно до постанови Правління ПФ України « Порядок подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України» ( затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України25.01.2008 р. №3-1 та зареєстрованому у Мінюсті України 12.03.2008 р. №200/14891) та ст.43 Закону України « Про статус суддів» органами Пенсійного фонду України здійснюється лише призначення та виплата щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці. Проведення суддям у відставці перерахунку довічного грошового утримання зазначеною постановою не передбачено. Відповідно до ч.4 ст. 138 Закону України « Про судоустрій та статус суддів» передбачено, що у разі зміни розміру грошового утримання діючих суддів Конституційного Суду України відповідно здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання здійснюється з усієї суми заробітної плати діючих суддів Конституційного Суду України з дня виникнення права на відповідний перерахунок. Отже перерахунок може здійснюватися тільки для суддів Конституційного Суду України. Норми щодо перерахунку щомісячного грошового утримання суддям у відставці в разі зміни заробітної плати працюючим суддям за цією статтею відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією і Законами України. Просять у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в м. Бориславі Львівської області про визнання дій та бездіяльності неправомірними та відновлення порушеного права шляхом покладання зобовязань, відмовити повністю.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, знаходить адміністративний позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Частиною 1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до змісту ч.3 вказаної статті, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Предметом доказування в адміністративних справах є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі (ст.138 КАС України).

У даній справі предметом доказування є обставини щодо правомірності прийняття відповідачем розпорядження від 10 лютого 2015 року № п/справи 126653 щодо перерахунку щомісячного довічного утримання ОСОБА_4.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративні, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_4 працювала на посаді судді Самбірського міськрайсуду з 21 червня 1982 року по 28 лютого 2001 року, з 28 лютого 2001 року по 16 жовтня 2008 року суддею Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області. На теперішній час ОСОБА_4 є суддею у відставці. Згідно з даними УПФУ та записами в трудовій книжці на час звільнення стаж роботи позивача на посаді судді складає 26 років 03 місяців 27 днів. Позивач ОСОБА_4 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Бориславі Львівської області, де отримує щомісячне довічне грошове утримання.

В липні 2013 року позивач звернулась з заявою до відповідача про перерахунок обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Листом відповідача від 24 липня 2013 року позивачу було відмовлено в проведені перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Постановою Бориславського міського суду від 07 листопада 2013 року визнано дії Пенсійного Фонду України в м. Бориславі Львівської області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплаті ОСОБА_4 щомісячного довічного грошового утримання та зобовязано Управління Пенсійного Фонду України в м Бориславі здійснити ОСОБА_4 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90 % заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді починаючи з 01 січня 2013 року згідно довідки Територіального Управління Державної Судової Адміністрації України у Львівській області та стягнути щомісячне довічне грошове утримання згідно проведеного перерахунку з урахуванням фактично виплачених сум.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2014 року постанова Бориславського міського суду Львівської області від 07 листопада 2013 року у справі №438/1264/13-а залишена без змін.

На виконання судового рішення управління Пенсійного фонду України в м. Бориславі Львівської області провело перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача згідно з розпорядженням від 10 лютого 2015 року № л/справи 126653.

З розпорядження вбачається, що на виконання судового рішення, 10 лютого 2015 року відповідач провів перерахунок позивачу щомісячного довічне грошове утримання, на основі довідки управління судової адміністрації. . Однак, вищезазначеним розпорядженням, при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, відповідачем не враховані дані довідки територіального управління Державної судової адміністрації України в Львівській області від 03 лютого 2014 року №02-58/14згідно якої суддівська винагорода працюючого судді зі стажем роботи на посаді судді понад 26 років станом становить з 01 січня 2013 року по 30 листопада 2013 року посадовий оклад судді 11 470 гривень, надбавка за вислугу років (60% за стаж роботи понад 26 років) 6 882 гривень, всього 18352 гривень. З 01 грудня 2013 року по 31 грудня 2013 року посадовий оклад судді 12 180 гривень, надбавка за вислугу років (60% за стаж роботи понад 26 років) 7 308 гривень, всього 19 488 гривень, зокрема перерахунок щомісячного грошового утримання позивача проведений виходячи лише із посадового окладу працюючого судді.

Однак, відповідно ч.2 статті 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років. Ч.5 вищезазначеної норми встановлено суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи до 5 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

Станом на час звільнення позивача з посади судді діяла стаття 43 Закону України «Про статус суддів» №2862-Х11 від 15 грудня 1992 року. За абзацом першим частини 4 зазначеного Закону судді, який вийшов у відставку, при наявності відповідного віку і стажу роботи виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу». Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді. Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді менше 20 років і досяг 55-річного віку (для жінок - 50 років), розмір щомісячного грошового утримання обчислюється пропорційно кількості повних років роботи на посаді судді. При досягненні таким суддею пенсійного віку за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання в зазначеному розмірі, або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу». З 1 січня 2011 року діє частина 3 статті 38 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-V1 від 07 липня 2010 р. (далі - Закон № 2453), за якою щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді. Згідно з частиною 4 статті 138 Закону №2453 у разі зміни розміру грошового утримання діючих суддів Конституційного Суду України відповідно здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання здійснюється з усієї суми заробітної плати діючих суддів Конституційного Суду України з дня виникнення права на відповідний перерахунок. Відповідно до частини 5 статті 138 Закону №2453 виплата щомісячного довічного грошового утримання, призначеного відповідно до цієї статті, на період роботи на посадах, які дають право на його призначення або право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених законами України «Про прокуратуру», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «;Про статус народного депутата України», «;Про державну службу», припиняється. На цей період призначається і виплачується пенсія відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України. Статтею 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-V1 від 8 липня 2011 року (далі - Закон № 3668), який набув чинності з 1 жовтня 2011 року, передбачено, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного Кодексу України, законів України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про статус народного депутата України», «;Про Національний банк України», «;Про Кабінет Міністрів України», «;Про дипломатичну службу», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про судову експертизу», «;Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , «;Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «;Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Загальнообовязкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», Постанови ВРУ від 13 жовтня 1995 року «Про затвердження Положення про помічника консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Як свідчить пункт 17 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668, загальнообовязкове державне пенсійне страхування» змінено шляхом викладення пункту 13 розділу XV Прикінцеві положення в такій редакції: « 13. У разі якщо особа має право на отримання пенсії, щомісячного довічного грошового утримання відповідно до законів України «Про Кабінет Міністрів України», «;Про державну службу», «Про Національний банк України», «;Про дипломатичну службу», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про прокуратуру», «;Про статус народного депутата України», «;Про судоустрій і статус суддів», «;Про судову експертизу», «;Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , «;Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів»,Митного кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України та цього Закону, призначається одна пенсія, щомісячне довічне грошове утримання за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до зазначених законодавчих актів, та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України». Абзацом 1 пункту 2 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668 передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. Як вказано Конституційним Судом України в рішенні від 20 березня 2002 року N 5-рп/2002, статті 127, 128 Конституції України безпосередньо не пов'язані з наданням, скасуванням, збереженням чи зупиненням пільг, компенсацій і гарантій, що гарантування незалежності суддів і заборона у будь-який спосіб впливу на суддів, передбачені статтею 126, мають забезпечуватися при виконанні ними своїх функцій, тобто, як встановлює стаття 129, "при здійсненні правосуддя". В рішенні Конституційного ОСОБА_4 України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 для окремих категорій осіб передбачено особливий порядок пенсійного забезпечення з урахуванням їх правового статусу, професійних обов'язків, підвищених вимог до дисципліни, обмежень та інших особливостей, пов'язаних з ризиком для життя та здоров'я, що й зумовило встановлення додаткових гарантій соціального забезпечення таких осіб. Обмеження цих гарантій не відповідає статям 3,22,48 Конституції України. Згідно зі ст..22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. Стаття закріплює обов'язок держави забезпечувати фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів через визначення у Державному бюджеті України окремо видатків на утримання судів. Відповідно до статті 6.1 Європейської хартії про статус суддів рівень оплати професійного виконання суддею своїх повноважень встановлюється таким чином, щоб ніщо не могло вплинути на його незалежність і неупередженість. Рішенням Конституційного ОСОБА_4 України № 3-рп/2013 від 3 червня 2013 року встановлено, що частина 3 статті 138 Закону №2453 не узгоджується з конституційним положенням про недопустимість звуження змісту чи обсягу гарантій незалежності суддів, а тому суперечить статті 126 Основного Закону України. Крім того, зазначеним рішення Конституційного ОСОБА_4 України вказано порядок його виконання, а саме: підлягають застосуванню частини 1, 2 статті 138 Закону №2453 у редакції Закону №3668 як такі, що не суперечать Конституції України; частина 3 статті 138 Закону №2453 у редакції Закону №3668, яка суперечить Конституції України не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Натомість підлягає застосуванню частина 3 статті 138 Закону №2453 в редакції до змін, внесених Законом №3668, а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. Перше, друге, трете речення частини 5 статті 138 Закону №2453 у редакції Закону №3668, що суперечать Конституції, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Проте підлягають застосуванню перше речення частини 5 статі 138 Закону №2453 в редакції до змін, внесених Законом, а саме: «Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), одержуваного суддею після виходу у відставку»‚ та четверте речення частини 5 статті 138 Закону №2453 зі змінами, внесеними Законом №3668, а саме: «Довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України. Дія статті 2 Закону №3668 не поширюється на Закон №2453. Дія абзацу другого пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3668 не поширюється на правовідносини щодо виплати суддям пенсії (щомісячного довічного грошового утримання).Пунктами 3, 4, 5 Рішення Конституційного ОСОБА_4 України № 3-рп/2013 від 3 червня 2013 року встановлено, що положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року №2453-VI у редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року №3668- VI та Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Рішення Конституційного ОСОБА_4 України має преюдиціальне значення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у зв'язку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії положень законів України, визнаних неконституційними. Рішення Конституційного ОСОБА_4 України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Зважаючи, на те, що в період з 1 січня 2012 року до 2 червня 2013 року діяло обмеження максимального розміру довічного грошового утримання, введене Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI від 08 липня 2011 року та з урахуванням фактичного звернення позивача до відповідача з заявою про здійснення перерахунку, позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають задоволенню в частині зобов'язання відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача з 03 червня 2013 року в розмірі 90 % заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді, враховуючи надбавку за вислугу років в розмірі 60 відсотків посадового окладу працюючого на відповідній посаді судді.

Позовні вимоги в частині здійснення подальшого перерахування сум утримання у майбутніх періодах не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до приписів КАС України в судовому порядку підлягають захисту порушені права позивача, а не ті, які можуть бути порушеними в майбутньому.

Крім цього, що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди, яку позивач оцінив 10000 гривень, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно з статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При цьому, моральною шкодою є втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та духовних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають суттєве значення.

В позовній заяві про відшкодування моральної шкоди повинні бути зазначені обставини того, у чому полягає моральна шкода, якими діями, рішеннями вона завдана та якими доказами вона підтверджена. Факт заподіяння шкоди доводить позивач.

Враховуючи наведене та те, що позивачем, крім посилань на погіршення стану здоровя, не надано жодного доказу на підтвердження завдання йому моральної шкоди внаслідок неправомірного розрахунку здійсненого перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, суд дійшов до висновку, що позивач не довів факт заподіяння їй моральної шкоди, тому позовні вимоги про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.10,11,12,71,159,160,161,162,163,167 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірним розпорядження 126653 від 10 лютого 2015 року управління Пенсійного фонду в м. Бориславі Львівської області щодо здійснення перерахунку щомісячного грошового утриманні судді Сушко Надії Володимирівни.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Бориславі Львівської області провести ОСОБА_4 перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці та виплату з 03 червня 2013 року по фактичний час із урахуванням заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, враховуючи надбавку за вислугу років в розмірі 60 відсотків посадового окладу працюючого на відповідній посаді судді.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в м. Бориславі Львівської області на користь ОСОБА_4 судові витрати у розмірі 487 гривень 20 копійок судового збору..

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Бориславський міський суд Львівської області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі, відповідно до ст. 160 КАС України з дня отримання копії постанови.

Головуючий: суддя А.Т. Слиш