Справа № 816/4556/15
Суддя: Ф.Ф. Соколенко
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/4556/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Соколенка Ф.Ф.,

за участю:

секретаря судового засідання Шулик Н.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобинський переробний завод" до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В:

11 листопада 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Глобинський переробний завод" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 17.06.2015 №/135/ППР-ЮО-16-18.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилались на незгоду із висновками позапланової виїзної перевірки відповідача, що набрала форму акту від 21.05.2015 № 9/16-08-15-33/30547403, зазначали, що підприємством не було допущено порушень податкового законодавства, зафіксованих вищевказаними актами, господарські операції з контрагентами мали реальний характер, оформлені належними первинними документами та в повному обсязі відображені в бухгалтерському та податковому обліках. Пояснювали, що у перевіряємому періоді формували свій податковий кредит у відповідності із вимогами діючого на час вчинення господарських правовідносин законодавства про податок на додану вартість, та не можуть нести відповідальність у разі невиконання зобов'язань по сплаті ПДВ до бюджету їхніми контрагентами.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на висновки акту перевірки.

Заслухавши представників позивача та відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно та всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Глобинський переробний завод" зареєстроване як юридична особа (ідентифікаційний код 30547403) розпорядженням Глобинською районною державною адміністрацією Полтавсько ї області від 20 липня 1999 року № 477 та перебуває на податковому обліку, у тому числі, як платник податку на додану вартість з 12 серпня 1999 року.

У період з 07.05.2015 по 14.05.2015 посадовими особами Кременчуцької ОДПІ проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Глобинський переробний завод" з питань правильності, повноти та обгрунтованості декларування від'ємного значення у податковій декларації з податку на додану вартість за лютий 2015 року у розмірі 4 847 209 грн.

За результатами перевірки складено акт від 21.05.2015 № 9/16-08-15-33/305474033, відповідно до висновків якого зафіксовано порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, 198.4, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.4, п. 201.6, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого платником завищено суму податкового кредиту у розмірі 2 680 516 грн, у зв'язку з чим на 2 680 516 грн. завищено значення ряд. 19 "Від'ємне значення різниці між сумою податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду" та значення ряд. 24 "Сума від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового періоду)" (а.с. 56-117, т.1).

В матеріалах справи наявна копія відповіді Кременчуцької ОДПІ на заперечення ТОВ "Глобинський переробний завод" на акт перевірки від 21.05.2015 № 9/16-08-15-33/305474033, за наслідками розгляду якого висновки вказаного акту залишені без змін (а.с. 128-149, т. 1).

На підставі вищезазначених висновків акту перевірки Кременчуцькою ОДПІ було винесено податкове повідомлення-рішення від 17.06.2015 №/135/ППР-ЮО-16-18, яким ТОВ Глобинський переробний завод" зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 2 680 516 (а.с. 153, т.1).

Із даним податковим повідомленням - рішенням позивач не погодився та оскаржив його в адміністративному порядку до ГУ ДФС у Полтавській області та ДФС України.

Рішеннями ГУ ДФС у Полтавській області про результати розгляду скарги №3227/10/16-31-10-04-11 від 28.08.2015 та ДФС України №22927/6/99-99-10-01-04-25 від 23.10.2015 скарги позивача на вказане податкове повідомлення - рішення залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення Кременчуцької ОДПІ від 17.06.2015 №/135/ППР-ЮО-16-18 - без змін (а.с. 155-171, т. 1).

Не погодившись із вказаним податковим повідомленням рішенням, позивач оскаржив його до суду.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи оцінку податковому повідомленню - рішенню від 17.06.2015 №/135/ППР-ЮО-16-18, суд виходить із наступного.

Пунктом 1.1 ст.1 Податкового кодексу України встановлено, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з, зокрема, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.4 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов'язань продавця.

Пунктом 201.8 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п. 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з пунктом 200.4 статті 200 Податкового кодексу України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Таким чином, пунктом 200.4 статті 200 Податкового кодексу України передбачено загальний порядок визначення та використання від'ємного значення з податку на додану вартість, який полягає в автоматичному направлені такого від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ, які підлягають сплаті за результатами поточного декларування з ПДВ.

Законом України від 28.12.2014 № 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", який набрав чинності 01.01.2015, введено в дію електронне адміністрування податку на додану вартість.

Так, відповідно до ст. 200-1 Податкового кодексу України у редакції Закону України від 28.12.2014 № 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому система електронного адміністрування ПДВ не вносить кардинальних змін до загальних принципів справляння ПДВ, затверджених Податковим кодексом України. Норми цього Кодексу, які визначають коло платників ПДВ, об'єкт оподаткування, принципи формування податкових зобов'язань та податкового кредиту, залишаються незмінними.

З огляду на викладені положення Податкового кодексу України, для отримання права сформувати податковий кредит із сум податку на додану вартість, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник податку на додану вартість повинен мати оформлені належним чином податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності.

Судом встановлено, що позивач є виробничим підприємством, що займається переробкою сої, а продукція комплексу з переробки сої сертифікована УкрСЕПРО, що підтверджується сертифікатами відповідності на шрот соєвий та олію соєву від 31 січня 2014 року, копії яких додаються (а.с. 48-49, т.3).

Основними видами діяльності Позивача за КВЕД-2010 є, зокрема: 10.41 Виробництво олії та тваринних жирів; 10.91 Виробництво готових кормів для тварин, що утримуються на фермах; 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин.

Позивач є власником комплексу з переробки сої. Право власності на комплекс з переробки сої підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 10.06.2014 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 22756207(а.с. 145-146, т.3).

Згідно з Витягом до складу комплексу з переробки сої, зокрема, входять: вагова, виробнича лабораторія, авто розгрузка, зерноприймальний і зернонакопичувальний пункт, зерносховище, підготовчий і екстракційний цехи, будівля очисних споруд тощо.

Наведені у ОСОБА_2 складові комплексу з переробки сої введені в дію, атестовані та безпосередньо повязані з вказаними видами діяльності позивача і використовуються ним для виробництва продукції, сировиною для якої є соя.

Для забезпечення свого основного виду діяльності позивач здійснював у лютому 2015 закупівлю сої у ТОВ ГК "Прометей", ТОВ "Рай-Т", ПП "А-Куб", ТОВ "Естреля Лімітед", та ТОВ "Комфорт-Н", яку в подальшому переробляв у шрот соєвий та соєву олію.

Так, 14.01.2015 між позивачем та ТОВ ГК "Прометей" укладено договір поставки № 09/01/2015-С, відповідно до якого ТОВ ГК "Прометей" (постачальник) зобов'язувався поставити у власність ТОВ "Глобинський переробний завод" (покупець), який у свою чергу зобов'язувався прийняти та оплатити, товар: сою врожаю 2014 року насипом /том 1 а.с. 172-174/.

На виконання досягнутої домовленості позивачем отримано від вказаного контрагента товар (сою) - кількістю 572,800 т на загальну суму 5 232 168,31 грн, в тому числі ПДВ 872 028,04 грн. Обсяги поставленої сої відповідають обсягам, домовленості про поставку яких досягнуто сторонами в додатках №№1-8 до договору поставки № 09/01/2015-С від 14.01.2015 /том 1 а.с. 175-193/.

За наслідками здійснення господарської операції з поставки сої ТОВ ГК "Прометей" виписано позивачу видаткові накладні від 01.02.2015 №РН-0000012, від 02.02.2015 №РН-0000018, від 03.02.2015 №РН-0000019, від 04.02.2015 №РН-0000020, від 05.02.2015 №РН-0000021, №РН-0000022, від 06.02.2015 №РН-0000023, від 08.02.2015 №РН-0000024, від 12.02.2015 №РН-0000025, від 13.02.2015 №РН-0000026, №РН-0000027, від 14.02.2015 №РН-0000028, від 18.02.2015 №РН-0000029, від 19.02.2015 №РН-0000030, від 21.02.2015 №РН-0000032 /т.1 а.с. 194-208/ та податкові накладні від 01.02.2015 №1, від 02.02.2015 №2, від 03.02.2015 №3, від 04.02.2015 №4, від 05.02.2015 №5, №6, від 06.02.2015 №7, від 08.02.2015 №8, від 12.02.2015 №9, від 13.02.2015 №10, №11, від 14.02.2015 №12, від 18.02.2015 №15, від 19.02.2015 №16, від 21.02.2015 №17 /т.1 а.с. 209-238/.

Отриманий товар був оплачений позивачем в повному обсязі, що підтверджується належним чином завіреними копіями платіжних доручень з відмітками банківської установи, що долучені до матеріалів справи /т. 1 а.с.239-250, т. 2 а.с. 1- 4/.

Згідно із додатками № 1 - № 8 до договору поставки від 14.01.2015, які є невідємною частиною договору, сторони домовилися щодо поставка товару здійснюється Постачальником на умовах DAP (поставка до місця призначення ТОВ Глобинський переробний завод, що знаходиться за адресою м. Глобине, вул. Карла Маркса, 203) Інкотермс 2010 (пункт 2 додатків).

На підтвердження факту перевезення придбаних товарно-матеріальних цінностей позивачем долучено до матеріалів справи належним чином завірені копії товарно-транспортних накладних, а також реєстрів ТТН на прийняте зерно з визначенням якості по середньодобовому зразку /т. 2 а.с. 5-52/.

Факт заїзду автомобілів з товаром на територію ТОВ "Глобинський переробний завод" підтверджується витягом з журналу реєстрації зважування вантажів на автомобільних вагах /т.2 а.с. 53-54/.

Також, у період, що перевірявся, між позивачем (по тексту договору - Покупець) та ТОВ "Рай-Т" (по тексту договору - Постачальник), з яким укладено Договір поставки № 34/01/2015-С від 26.01.2015, за умовами якого постачальник зобов'язувався поставити у власність покупець, який у свою чергу зобов'язувався прийняти та оплатити, товар: сою врожаю 2014 року насипом /том 2 а.с. 55-57/.

На підтвердження виконання вимог вказаного договору поставки позивачем долучено до матеріалів справи належним чином завірені копії наступних документів: видаткових накладних від 01.02.2015 №РН-0000031, від 09.02.2015 №РН-0000055, від 11.02.2015 №РН-0000060, від 12.02.2015 №РН-0000068, від 14.02.2015 №РН-0000075, від 15.02.2015 №РН-0000079 /т.2 а.с. 73-78/ та податкових накладних від 01.02.2015 №1, від 09.02.2015 №25, від 11.02.2015 №30, від 12.02.2015 №38, від 14.02.2015 №45, від 15.02.2015 №49 на загальну суму 4 434 549,45 грн., в т.ч. ПДВ - 739 091,58 /т.2 а.с. 79-90/.

Судом встановлено, що оплата придбаного товару здійснювалась позивачем у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на користь ТОВ "Рай-Т", що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень /т.2 а.с. 91-101/, що не заперечується відповідачем.

Згідно із додатками № 1 - № 6 до договору поставки від 26.01.2015, які є невідємною частиною договору, сторони домовилися щодо поставка товару здійснюється Постачальником на умовах DAP (поставка до місця призначення ТОВ Глобинський переробний завод, що знаходиться за адресою м. Глобине, вул. Карла Маркса, 203) Інкотермс 2010 (пункт 2 додатків).

На підтвердження факту перевезення придбаних товарно-матеріальних цінностей позивачем долучено до матеріалів справи належним чином завірені копії товарно-транспортних накладних, а також реєстрів ТТН на прийняте зерно з визначенням якості по середньодобовому зразку /т. 2 а.с. 102-129/.

Факт заїзду автомобілів з товаром на територію ТОВ "Глобинський переробний завод" підтверджується витягом з журналу реєстрації зважування вантажів на автомобільних вагах /т.2 а.с. 130-131/.

Крім цього, у період, що перевірявся, між позивачем (по тексту договору - Покупець) та ПП "А-Куб" (по тексту договору - Постачальник), з яким укладено Договір поставки № 46/02/2015-С від 19.02.2015 року, за умовами якого постачальник зобов'язувався поставити у власність покупець, який у свою чергу зобов'язувався прийняти та оплатити, товар: сою врожаю 2014 року насипом /том 2 а.с. 132-136/.

Поставка товару (сої) згідно умов договору оформлена видатковими накладними від 19.02.2015 №РН-0000010, від 23.02.2015 №РН-0000017, №РН-0000019, від 25.02.2015 №РН-0000023, від 27.02.2015 №РН-0000031, від 28.02.2015 №РН-0000032, №РН-0000033 /т.2 а.с. 152-158/.

ПП "А-Куб" видано позивачу також податкові накладні від від 19.02.2015 №РН-12, від 23.02.2015 №19, №21, від 25.02.2015 №25, від 27.02.2015 №31, від 28.02.2015 №32, №33 на загальну суму 2 273 413,66 грн., в тому числі ПДВ 378 902,27 грн. /т. 2 а.с. 159-172/.

Розрахунки за отриманий товар позивачем підтверджуються відповідними платіжними дорученнями /т. 2 а.с. 173-176/.

За умовами п. 2 додатків № 1 - № 7 до договору поставки від 19.02.2015, які є невідємною частиною договору, сторони домовилися щодо поставка товару здійснюється Постачальником на умовах DAP (поставка до місця призначення ТОВ Глобинський переробний завод, що знаходиться за адресою м. Глобине, вул. Карла Маркса, 203) Інкотермс 2010.

На підтвердження факту перевезення придбаних товарно-матеріальних цінностей позивачем долучено до матеріалів справи належним чином завірені копії товарно-транспортних накладних, а також реєстрів ТТН на прийняте зерно з визначенням якості по середньодобовому зразку /т. 2 а.с. 177-194/.

Прибуття на територію ТОВ "Глобинський переробний завод" автомобілів із соєю від ПП "А-Куб" зафіксовано у Журналі реєстрації зважування вантажів на автомобільних вагах /т. 2 а.с. 195/.

Також, у період, що перевірявся, між позивачем (покупець) та ТОВ "Естреля Лімітед" (постачальник), з яким укладено Договір поставки № 62/02/2015-С від 25.02.2015 року, за умовами якого постачальник зобов'язувався поставити у власність покупець, який у свою чергу зобов'язувався прийняти та оплатити, товар: сою врожаю 2014 року насипом /том 2 а.с. 196-198/.

Відповідно до матеріалів справи, підставою для формування позивачем податкового кредиту слугували податкові накладні, видані ТОВ "Естреля Лімітед" від 26.02.2015 №1, №2, від 27.02.2015 №3, від 28.02.2015 №4 /т. 2 а.с. 209-216/.

На підтвердження виконання вимог вказаного договору поставки позивачем долучено до матеріалів справи належним чином завірені копії накладних від 26.02.2015 №РН-0000001, від 27.02.2015 №РН-0000002, від 28.02.2015 №РН-0000003 /т.2 а.с. 206-208/.

Отриманий товар був оплачений позивачем в повному обсязі, що підтверджується належним чином завіреною копією платіжного доручення з відмітками банківської установи, що долучені до матеріалів справи /т.2 а.с. 217-219/.

На підтвердження факту перевезення придбаних товарно-матеріальних цінностей позивачем долучено до матеріалів справи належним чином завірені копії товарно-транспортної накладної, а також реєстру ТТН на прийняте зерно з визначенням якості по середньодобовому зразку /т. 2 а.с. 220-239/.

Прибуття на територію ТОВ "Глобинський переробний завод" автомобілів із соєю від ТОВ "Естреля Лімітед" зафіксовано у Журналі реєстрації зважування вантажів на автомобільних вагах /т. 2 а.с. 240/.

22 січня 2015 року між ТОВ "Глобинський переробний завод" (покупець) та ТОВ "Комфорт-Н" (постачальник) укладено договір поставки №27/01/2015-С, згідно якого постачальник зобов'язувався поставити у власність покупець, який у свою чергу зобов'язувався прийняти та оплатити, товар: сою врожаю 2014 року насипом /том 2 а.с. 241-248/.

В рамках виконання вказаного договору, ТОВ "Глобинський переробний завод" у лютому 2015 року придбало у ТОВ "Комфорт-Н" сою на загальну суму 2 054 139,72 грн., в т.ч. ПДВ 342 356,62 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, за результатами здійснення господарської операції між ТОВ "Глобинський переробний завод" та ТОВ "Комфорт-Н" з придбання сої, останнім виписані наступні первинні бухгалтерські документи: видаткові накладні від 21.02.2015 №229, від 24.02.2015 №305, від 25.02.2015 №301, від 26.02.2015 №303 /т. 2 а.с. 249-250, т. 3 а.с. 1-2/, податкові накладні від 21.02.2015 №128, від 24.02.2015 №129, від 25.02.2015 №136, від 26.02.2015 №137, розрахунок №134 від 25.02.2015 коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 25.02.2015 №130 /т. 3 а.с. 3-14/.

Оплата придбаного товару здійснювалась позивачем у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на користь ТОВ "Комфорт-Н", що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень /т.3 а.с. 15-18/, що не заперечується відповідачем.

За умовами п. 2 додатку № 2 до договору поставки від 22.01.2015, які є невідємною частиною договору, сторони домовилися щодо поставка товару здійснюється Постачальником на умовах DAP (поставка до місця призначення ТОВ Глобинський переробний завод, що знаходиться за адресою м. Глобине, вул. Карла Маркса, 203) Інкотермс 2010.

На підтвердження факту перевезення придбаних товарно-матеріальних цінностей позивачем долучено до матеріалів справи належним чином завірені копії товарно-транспортних накладних, а також реєстрів ТТН на прийняте зерно з визначенням якості по середньодобовому зразку /т. 3 а.с. 19-31/.

Факт заїзду автомобілів з товаром на територію ТОВ "Глобинський переробний завод" підтверджується витягом з журналу реєстрації зважування вантажів на автомобільних вагах /т.3 а.с. 32/.

Дослідивши вказані первинні документи, виписані ТОВ ГК "Прометей", ТОВ "Рай-Т", ПП "А-Куб", ТОВ "Естреля Лімітед" та ТОВ "Комфорт-Н" для документального оформлення господарської операції з постачання на користь ТОВ "Глобинський переробний завод" сої, суд не має підстав для визнання їх такими, що не відповідають вимогам оформлення первинних документів бухгалтерської та податкової звітності.

Так, податкові накладні містять адресу місцезнаходження покупця та продавця, одиницю виміру товару, об'єм поставки та її ціну. Будь-яких порушень щодо оформлення податкових накладних судом не встановлено, зауваження до змісту та форми зазначених документів у податкового органу відсутні.

Щодо тверджень відповідача про порушення оформлення видаткових накладних, з огляду на зазначення місця їх складання, при тому, що передача товару здійснювалася за іншим місцезнаходженням та не зазначення прізвища і посади особи, яка підписала даний документ, суд зазначає, що чинне законодавство не містить визначення поняття "місце складання" первинного документа.

Так, Міністерство фінансів України у своєму листі від 26.08.2011 №31-08420-07-25 роз'яснило, що при наведенні інформації про місце складання первинного документа зазначається населений пункт, у якому його складено. Якщо первинний документ оформляється за межами населеного пункту, в місці, в якому здійснено господарську операцію, слід зазначати відповідну адміністративно-територіальну одиницю. У разі оформлення первинним документом господарської операції, здійсненої за межами України, також зазначається назва країни.

З викладеного слідує, що складання первинного документу не за місцем здійснення господарської операції є можливим і не суперечить вимогам законодавства.

А незначні недоліки в заповненні видаткових накладних, носять оціночний характер та не є підставою для висновку про позбавленні юридичної сили і доказовості зазначеного первинного документа щодо наданих позивачу послуг. Відповідно, недотримання вимог, що пред'являються до оформлення первинного документа в бухгалтерському обліку, не може бути безумовним висновком про безпідставність виникнення податкової вигоди.

Також, господарська операція, направлена на отримання доходу, не завжди може мати позитивний економічний ефект, що є нормальним процесом здійснення господарської діяльності.

Отже, для підтвердження відповідного права платника податку достатньо наявності мети використання товарів (послуг), що ним придбані, незалежно від економічного ефекту такого використання.

Щодо посилання Кременчуцької ОДПІ на недоліки заповнення товарно-транспортних накладних щодо транспортування сої, суд зазначає, що позивачем не здійснювалося транспортування товару, позивач не був вантажовідправником товару, у зв'язку з чим підприємство позивача не приймало участь у складанні первинних документів по такому транспортуванню.

Товарно-транспортні накладні не є документами первинного бухгалтерського обліку, на підставі яких проводиться оприбуткування поставленого товару, та не є єдиним та безумовним документом, що підтверджує факт придбання або продажу товарно-матеріальних цінностей.

Відповідно до статті 545 ЦК України підтвердження факту та належності виконання зобов'язання є письмове підтвердження одержання такого виконання кредитором.

Відповідно до положень Закону України "Про бухгалтерський облік та податкову звітність в Україні" бухгалтерський облік господарських операцій в Україні ведеться на підставі первинних документів, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи складаються під час здійснення господарської операції, або безпосередньо після її закінчення.

Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

В даному випадку первинними документами, що підтверджують фактичність господарських операцій між позивачем та ТОВ ГК "Прометей", ТОВ "Рай-Т", ПП "А-Куб", ТОВ "Естреля Лімітед" та ТОВ "Комфорт-Н" є видаткові та податкові накладні.

З огляду на викладене, та з урахуванням того, що товарно-транспортні накладні не є документами первинного бухгалтерського обліку та суворої звітності, на підставі яких проводиться оприбуткування поставленого товару та не являються єдиними та безумовними документами, що підтверджують факт придбання або продажу товарно-матеріальних цінностей, сама по собі наявність або відсутність товарно-транспортних накладних, а так само недоліки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається фактичний рух активів або зміни у зобов'язаннях платника податків.

Посилання відповідача на те, що відповідно до бази даних ДАІ МВС України АІС "Автомобіль" за ТОВ ГК "Прометей", ТОВ "Рай-Т", ПП "А-Куб", ТОВ "Естреля Лімітед" та ТОВ "Комфорт-Н" транспортних засобів не зареєстровано, що свідчить про відсутність поставки, суд оцінює критично, оскільки чинне законодавство не забороняє для виконання договірних зобовязань залучати перевізників, при цьому суд зауважує, що у товарно-транспортних накладних, згідно з якими здійснювалася поставка, в якості перевізників зазначено не ТОВ "Рай-Т", ПП "А-Куб" та ТОВ "Комфорт-Н", а інші особи.

Обмеження господарюючого субєкта на самостійне залучення матеріально-технічних, фінансових та інших видів ресурсів, використання яких не обмежено законом, є порушенням одного з встановлених частиною 1 ст. 44 Господарського кодексу України принципів здійснення підприємницької діяльності.

Крім того, прибуття на територію ТОВ "Глобинський переробний завод" автомобілів із соєю від ТОВ ГК "Прометей", ТОВ "Рай-Т", ПП "А-Куб", ТОВ "Естреля Лімітед" та ТОВ "Комфорт-Н" зафіксовано у Журналі реєстрації зважування вантажів на автомобільних вагах.

Представником позивача до матеріалів справи надано журнали-ордера по рахунку 631 за лютий 2015 року та дані складського обліку, з яких вбачається оприбуткування товару, придбаного у ТОВ ГК "Прометей", ТОВ "Рай-Т", ПП "А-Куб", ТОВ "Естреля Лімітед", та ТОВ "Комфорт-Н" за перевіряємий період /т. 3 а.с. 75-107/, згідно яких відображено прихід та розхід товару по вказаних постачальниках, а операції по поставці в повному обсязі відображені в бухгалтерському обліку позивача, що не заперечується відповідачем.

Із пояснень представника позивача в судовому засіданні та матеріалів справи судом встановлено, що соя придбавалася позивачем у вищевказаних контрагентів з метою використання у своїй господарській діяльності, а саме, виготовлення соєвої олії з отриманням побічного продукту - шроту соєвого, які в подальшому реалізовувались іншим суб'єктам господарської діяльності, що підтверджується наявними у справі копіями договорів, видаткових накладних щодо поставки товарів, довіреностями на одержання товарно-матеріальних цінностей, оборотно-сальдовими відомостями /том 3 а.с. 157-254, т.4 а.с. 1-59/.

Крім того, судом встановлено, що позивач має власну виробничу лабораторію, атестовану на проведення вимірювань, в тому числі насіння сої, призначеного для використання на продовольчі, кормові та технічні цілі, що підтверджується рішенням Кременчуцької філії Державного підприємства "Полтавський регіональний науково-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації" від 24.03.2014 № 05-6-19/532 про атестацію лабораторії, свідоцтво про атестацію виробничої лабораторії від 30.12.2013 № НОМЕР_1, виданого 30.12.2013 та чинного до 29.12.2016 /том 3 а.с. 33-34/.

ТОВ "Глобинський переробний завод" затверджено Положення про виробничу лабораторію /том 3 а.с. 35-47/.

Зазначеною виробничою лабораторією здійснено аналіз якості сої, придбаної у ТОВ ГК "Прометей", ТОВ "Рай-Т", ПП "А-Куб", ТОВ "Естреля Лімітед", та ТОВ "Комфорт-Н", що підтверджується, зокрема, реєстрами ТТН на прийняте зерно з визначенням якості по середньодобовому зразку.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що господарські операції позивача з ТОВ ГК "Прометей", ТОВ "Рай-Т", ПП "А-Куб", ТОВ "Естреля Лімітед", та ТОВ "Комфорт-Н" мали реальний характер, викликаючи зміни в структурі активів позивача, підтверджені документами первинного бухгалтерського обліку, мали звязок із господарською діяльністю позивача, тому формування позивачем податкового кредиту з ПДВ на підставі належним чином оформлених податкових накладних ґрунтується на вимогах Податкового кодексу України.

Стосовно посилань Кременчуцької ОДП на не підтвердження операцій фактичного придбання, реалізації продукції в ланцюгу постачання ПП "А-Куб", ТОВ "Естреля Лімітед", та ТОВ "Комфорт-Н", не подання звітності до контролюючого органу, суд зазначає, що відповідальність платника податку має індивідуальний характер. Якщо контрагент порушив податкове законодавство, не забезпечив належне ведення бухгалтерського обліку, збереження первинних бухгалтерських документів, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту, якщо останній має необхідні документальні підтвердження їх розміру.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права.

У рішенні Європейського Суду від 09.01.2007 у справі "Інтерсплав проти України" звернуто увагу на те, що якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкту, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку.

Таким чином, висновки перевірки позивача по взаємовідносинам ТОВ "Глобинський переробний завод" із вищезазначеними контрагентами не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що висновки акту не відповідають дійсним обставинам справи та не ґрунтуються на вимогах закону, а оскаржуване податкове повідомлення рішення було винесено відповідачем без урахування всіх обставин, які мали значення для його прийняття, тобто необґрунтовано, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Отже, адміністративний позов ТОВ "Глобинський переробний завод" підлягає задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобинський переробний завод" до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області від 17.06.2015 №/135/ППР-ЮО-16-18, яким ТОВ Глобинський переробний завод" зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 2 680 516 (два мільйона шістсот вісімдесят тисяч п'ятсот шістнадцять гривень) .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобинський переробний завод" витрати зі сплати судового збору у розмірі 40 207,74 грн. (сорок тисяч двісті сім гривень сімдесят чотири копійки).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 28 грудня 2015 року.

Суддя Ф.Ф. Соколенко