Справа № 804/15700/15
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю представників: позивача відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» до Дніпропетровської митниці ДФС про скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; визнання недійсним та скасування рішення про коригування митної вартості, -
16 листопада 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дніпропетровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Дніпропетровської митниці ДФС, в якому просить:
- визнати недійсним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 11 травня 2015 року №110010000/2015/600352/1.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2015 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 8 грудня 2015 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що:
- позивач не згоден із прийнятими рішеннями, вважає їх незаконними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки позивачем для митного оформлення товару була визначена митна вартість, виходячи з ціни контракту, тобто за основним методом. На підтвердження митної вартості товару були надані всі необхідні документи, які не містили розбіжностей, не мали ознак підробки, містили всі відомості, що підтверджували числові значення складових митної вартості товарів;
- з огляду на належність поданих документів, у відповідача були відсутні підстави для вимоги про надання додаткових документів відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України;
- сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю ідентичних товарів, що розмитнювались цією чи іншими особами у попередніх періодах, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками;
- внаслідок предявлення відповідачем протиправним вимог про надання додаткових документів відбулось штучне створення незаконних підстав для подальшого прийняття відповідачем рішення про відмову в застосуванні 1-го методу оцінки митної вартості за митною декларацією №110010000/2014/020787 від 11 травня 2015 року.
Представник відповідача надав суду письмові заперечення з наступним обґрунтуванням:
- товар імпортовано за контрактом від 29.04.2015 року №15-0835-12, що заявлений декларантом як непрямий контракт, укладений не з виробником товару, а посередником. Зовнішньоекономічний договір купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, декларується під кодом 4104, декларантом контракт задекларовано під кодом 4100, договору із третіми особами декларантом не надано;
- позивачем до документів митного оформлення надано рахунки-фактури від виробника товару ВАТ «Стойленський ГОК» від 03.05.2015 року та 06.05.2015 року, виставлені в рамках контракту №15-04-29, додатку від 29.04.2015 року №1, відповідно до яких вартість товару визначена в єдиному розмірі 1240 руб РФ/т при базі Fe-66,5%, при цьому ні контракт, ні додаток до митного оформлення позивачем не надано;
- в графах 23 залізничних накладних №№АЦ633924, АЦ633920 вказані товаросупровідні документи, надані відправником товару, в тому числі рахунки-фактури. Як рахунки контрактоутримувача, так і рахунки виробника не містять жодних печаток та штампів прикордонних служб, станцій та митниць;
- за відомостями графи 46 наданої декларантом копії декларації країни експорту від 30.04.2015 року №10101100/300415/0000468 митна вартість оцінюваного товару на умовах СРТ Дніпродзержинськ складає 33,23 дол. США/т., що за курсом ЦФРБ (51,7029 руб. РФ за 1 дол. США) станом на день оформлення зазначеної МД складає 1718,12 руб.РФ/т., що не відповідає ні рахункам виробника, ні рахункам контрактоутримувача;
- документи, які містять відомості, що підтверджують транспортну складову у вартості оцінюваних товарів, позивачем не надано;
- враховуючи результати перевірки, невідповідність відомостей у наданих документах, виявлені під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості та зазначені у графі 33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості, неможливість проведення обчислення заявленого рівня митної вартості на підставі наданих документів, неподання декларантом документів згідно зі сформованим митницею переліком, у митниці були відсутні правові підстави для визнання заявленої декларантом митної вартості та скасування рішення про коригування митної вартості від 11 травня 2015 року №110010000/2015/600352/1.
Представники сторін в судовому засіданні підтримали обрані правові позиції.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Судом встановлено, що для митного оформлення товару ПАТ «ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського» подало до Дніпропетровської митниці вантажну митну декларацію №110010000/2015/020787 (відправник ТОВ «Стойленський ГОК»), в режимі ІМ 40 ДР.
За декларацією позивачем було подано документи щодо митного оформлення вантажу на суму 659740,71 руб. (графа 22), вага нетто 343650 кг. (графа 38), а саме в графі 44 «Додаткова інформація / Подані документи / Сертифікати і дозволи» зазначені:
- контракт №15-0835-12 від 29.04.2015 року;
- додаток №1 від 30.04.2015 року до контракту;
- залізнична накладна №АЦ633924 від 06.05.2015 року;
- залізнична накладна №433415502 від 04.05.2015 року;
- лист ПАТ «ДМКД» №062Д/1114 від 08.05.2015 року;
- рахунок фактуру від 03.05.2015 року та від 06.05.2015 року;
- сертифікати якості №25 від 03.05.2015 року та №29 від 06.05.2015 року;
- лист ПАТ «ДМКД» №062Д/1107 від 08.05.2015 року; копія митної декларації країни відправлення №10101100/300415/0000468 від 30.04.2015 року.
Митна вартість товару заявлена за ціною контракту (основний метод) відповідно до статті 58 Митного кодексу України на рівні 1,9198 руб. за 1 кг.
11.05.2015 року відповідач надав позивачу повідомлення щодо необхідності надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару. Одночасно декларанта повідомлено, що він за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Листом від 11.05.2015 року №062Д/1149 декларантом проінформовано митницю про неможливість надання додаткових документів, зазначених у вимогах митного органу, в термін визначений частиною 3 статті 53 Митного кодексу України та повідомлено, що зазначені документи будуть надані в установлений законом термін відповідно частини 8 статті 55 Митного кодексу України.
З вказаного рішення про коригування митної вартості товарів вбачається, що в результаті контролю встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності, а саме:
- товар імпортовано за контрактом від 29.04.2015 року № 15-0835-12, додаток №1 від 30.04.2014 року, що заявлений декларантом ПАТ «ДМКД» як непрямий, тобто укладений не з виробником оцінюваного товару. Договір із третіми особами, що повязаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, в пакеті документів приєднаних до ЕМД декларантом ПАТ «ДМКД» не наданий;
- зазначені вище надані рахунки контрактоутримувача та виробника не містять жодних печаток та штампів прикордонних служб, станцій та митниць. Відповідно до Положення «Про уніфікований порядок проставляння митними органами держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав на транспортних і комерційних документах печаток і штампів митних органів відправлення товарів, а також митних органів транзитних країн», яке було затверджене на 32-му засіданні Ради керівників митних служб держав - учасниць Співдружності рішенням №5/32 від 13.09.2001 року (набрало чинності з 01.01.2002 року та обовязкове для виконання митними органами держав - учасниць Співдружності), відсутність на транспортних і/або комерційних документах відміток відповідних митних органів держав СНД є підставою для застосування додаткових форм митного контролю;
- за умовами контракту від 29.04.2015 року №15-0835-12, додатку №1 від 30.04.2014 року, визначено умови поставки СРТ Дніпродзержинськ які передбачають несення продавцем витрат доставки до місця призначення на кордоні України. Відповідно пункту 10 статті 58 Митного кодексу України складовими митної вартості є, в тому числі, витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, повязані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, витрати на страхування цих товарів. Відповідно до заяви ПАТ «ДМКД», що викладена у листі від 08.05.2015 року № 062Д/1114 підтвердження транспортної складової територією України неможливе, тому з урахуванням умов постачання СРТ Дніпродзержинськ відповідно пункту 10 статті 58 Митного кодексу України вартість транспортування від виробника до пункту призначення є складовою вартості товару за контрактом, заявленої декларантом як митна вартість.
У відповідності з частини 2 статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах пятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є обєктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобовязані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, повязаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, повязаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
У відповідності зі статтею 54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не повязаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
У відповідності до частини 2 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обовязковою при її обчисленні.
З матеріалів справи вбачається, що 29.04.2015 року між ПАТ «ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського» (покупець) та ТОВ «Руська гірничо-металургійна компанія» (далі - продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт №15-0835-12 (далі - контракт), згідно якого продавець зобовязується продати, а покупець прийняти та оплатити продукцію.
Додатком №1 від 30.04.2015 року сторони контракту визначили умови поставки залізорудного концентрату на загальну суму постачання 68892840 руб. РФ, пакування, маркування, умови та період поставки (СРТ - станція Дніпродзержинськ, Придніпровської залізниці), вантажовідправник: ТОВ «Стойленський ГОК».
Як вбачається із змісту контракту товар постачається на умовах, передбачених у відповідних Додатках (Специфікаціях) до Контракту, що є невідємними частинами. Отже, умови поставки визначені наступні: СРТ - станція Дніпродзержинськ, Придніпровської залізниці. Зазначені умови передбачають нанесення продавцем витрат доставки товару до місця призначення на кордоні України. Позивач помилково вважає, що документами, які підтверджують транспортну складову митної вартості, є залізничні накладні №№АЦ633920, АЦ633924, в яких вказана вартість транспортування, яка сплачена продавцем. Однак, це твердження спростовується відомостями, зазначеними в графах 4,20 цих залізничних накладних, в яких вказано, що платниками по Російській залізниці є АТ «ПГК», по Укрзалізниці ТОВ «Перша вантажна компанія в Україні».
Товар імпортовано за контрактом від 29.04.2015 року №15-0835-12 та додатком до цього контракту від 30.042015 року №1, що заявлений декларантом позивача як непрямий контракт, тобто укладений не з виробником оцінюваного товару, а з посередником. Відповідно до «Відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій», затверджених наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 року №1011, зовнішньоекономічний договір, стороною якого є виробник товарів, декларується під кодом 4104. Декларантом позивача контракт задекларовано під кодом 4100. Продавцем товару є ТОВ «Руська гірничо-металургійна компанія», а відправником товару згідно МД №110010000/2015/020787 є ВАТ «Стойленський ГОК». Договору із третіми особами, що повязаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, в пакеті документів приєднаних до ЕМД декларантом не надано.
Відповідно до Інструкції «Про порядок заповнення декларації на товари», затвердженої Рішенням Комісії Митного Союзу від 20.05.2010 року №257, в графі 46 російської митної декларації вказується статистична вартість товару в доларах США, що округлена за математичними правилами до двох знаків після коми. За відомостями графи 46 наданої декларантом копії декларації країни експорту від 30.04.2015 року №10101100/300415/0000468 митна вартість оцінюваного товару на умовах СРТ Дніпродзержинськ складає 33,23 дол. США/т., що за курсом ЦФРБ (51,7029 руб. РФ за 1 дол. США) станом на день оформлення зазначеної МД складає 1718,12 руб.РФ/т., що не відповідає ні рахункам виробника, ні рахункам контрактоутримувача.
За таких обставин, у відповідача, на думку суду, обґрунтовано виникли сумніви щодо правильності визначення митної вартості товару з застосуванням методу визначення митної вартості товарів за ціною контракту.
Згідно із статтею VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ 1947) оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару і не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.
Під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. У тому ступені, в якому на ціну такого чи подібного товару впливає кількість окремої трансакції, ціна, що розглядається, повинна єдиним способом повязуватися або з порівнюваними кількостями, або з кількостями, не менш сприятливими для імпортерів, ніж ті, в яких більший обсяг товарів продається у торгівлі між країнами експорту та імпорту.
Якщо дійсна вартість не може бути визначена відповідно до вищевказаного пункту цього пункту, оцінка для митних цілей повинна ґрунтуватися на найближчому еквіваленті такої вартості, який можна визначити.
У відповідності зі статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
В свою чергу статтею 55 Митного кодексу України визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що питання контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, як і визначення методу її обчислення у встановленому законом порядку в разі виникнення обґрунтованого сумніву, відносяться до виключної компетенції митних органів. Тому у суду немає підстав для того, щоб підміняти митний орган, визначаючи інший метод обчислення митної вартості. Таку правову позицію сформулював Верховний Суд України в постанові від 17.12.2013 року у справі №21-439а13.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем оскаржувані рішення були винесені у відповідності з вимогами чинного законодавстві, доводи позовної заяви є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» до Дніпропетровської митниці ДФС про скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; визнання недійсним та скасування рішення про коригування митної вартості - відмовити повністю.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 28 грудня 2015 року.

Суддя ОСОБА_1