Справа № 381/5207/15-а
Суддя: Соловей Г. В.
Дата ухвалення: 2015-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2015 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Соловей Г.В.,

з участю секретаря - Момот Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові Київської області цивільну справу в порядку адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення ВК Фастівської міської ради про не надання статусу «Інвалід війни», відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про не надання статусу «Інвалід війни», відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що 15 вересня 2013 року перебуваючи в добовому наряді в Фастівському міському відділі ГУ МВС України в Київській області по охороні громадського порядку йому були заподіяні тілесні ушкодження. За даним фактом складено акти за формою Н-1 та Н-5 від 20.05.2014 року та від 15.09.2013 року, відповідно про нещасний випадок, а керівництвом ГУ МВС України в Київській області проведено службове розслідування, за висновком якого встановлено, що нещасний випадок стався в період проходження служби при виконанні службових обов"язків, пов"язаних із безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки, боротьбі зі злочинністю. Згідно довідки МСЕК від 25 грудня 2014 року позивача було визнано інвалідом 3 групи. Наявність у позивача захворювання, пов"язаного з виконанням службових обов"язків під час проходження служби в ОВС підтверджується свідоцтвом про хворобу від 08 серпня 2014 року № 148/3В військово-лікарської комісії ГУ МВС України в Київській області та актом про розслідування нещасного випадку від 15 вересня 2014 року.

Звернувшись до УСЗН з заявою про надання статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення, позивач отримав відмову, яка мотивована тим, що у наданих на розгляд документах для встановлення статусу інваліда війни відсутнє підтвердження, що позивач брав участь у захисті Батьківщини чи у бойових діях на території інших держав. Згідно довідки МСЕК не зазначено причинний зв"язок травми перебування на фронті в інші періоди, або з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи ядерних аварій, ядерних випробувань.

Вважає відмову УСЗН необґрунтованою та протиправною та просить суд зобов'язати УСЗН видати йому посвідчення інваліда війни та нагрудний знак, а також відповідні довідки в Фастівський РП ПАТ «Київобленерго» та в Фастівську дільницю Васильківського ВР ТОВ «Київоблгаз Збут» та стягнути на його користь матеріальну шкоду в сумі 6000 грн. та моральну шкоду в сумі 5000 грн.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві.

В судовому засіданні представник відповідача в поданих суду запереченнях просив відмовити у позові через його безпідставність та необґрунтованість.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Так, судом встановлено, що позивач з 1992 року по 1994 рік проходив службу в Збройних Силах, а з 25 липня 1994 року по 29 вересня 2014 року проходив службу в органах внутрішніх справ на посаді старшого дільничого інспектора міліції сектора дільничих інспекторів міліції. 08 серпня 2014 року військово-лікарською комісією на ім'я ОСОБА_1 видано свідоцтво про хворобу № 148-Зв, відповідно до якого захворювання останнього пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Відповідно до висновку акту форми Н-1 про нещасний випадок, що стався 15 вересня 2013 року о 21 годині з майором міліції ОСОБА_1 від 20 травня 2014 року, встановлено, що нещасний випадок стався під час проходження служби в органах внутрішніх справ України при виконанні службових обов"язків, пов"язаних із безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки, боротьбі зі злочинністю.

Актом форми Н-5 розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 15 вересня 2013 року близько 21 години 00 хвилин, що складений комісією Фастівського міського відділу (з обслуговування міста Фастова та Фастівського району) ГУ МВС України в Київській області, про розслідування нанесення тілесних ушкоджень старшому дільничому інспектору міліції сектора дільничних інспекторів майору міліції ОСОБА_1 встановлено, що нещасний випадок стався в період проходження служби в органах внутрішніх справ при виконанні службових обов'язків пов'язаних із безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки, боротьбі із злочинністю.

Наказом ГУ МВС України в Київській області №922 о/с від 26.09.2014 року позивач звільнений з органів внутрішніх справ у запас за п.63 «б» (через хворобу), а відповідно до довідки до акту огляду МСЕК від 25.12.2014 року йому встановлена третя група інвалідності, травма повязана з виконанням службових обовязків.

На його звернення про встановлення статусу інваліда війни, відповідач 31 січня 2015 року листом № 98 повідомив про відсутність підстави для видачі позивачу посвідчення «інваліда війни».

Як закріплено у статті 4 цього Закону ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

У статті 7 Закону №3551-XII міститься перелік осіб, які належать до інвалідів війни.

Зокрема, за правилами пункту 2 частини другої цієї статті до інвалідів війни належать також інваліди з числа осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов'язків, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами.

Отже, набуття статусу інваліда війни можливе не лише за умови настання інвалідності саме внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини чи бойових дій на території інших держав, а і внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов'язків, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами особами начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань.

Відповідно до положень Закону України „Про міліцію" - міліція є державним озброєним органом виконавчої влади, який захищає життя, здоров'я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань. Основними завданнями міліції є: забезпечення особистої безпеки громадян, захист їх прав і свобод, законних інтересів; запобігання правопорушенням та їх припинення; охорона і забезпечення громадського порядку; виявлення і розкриття злочинів, розшук осіб, які їх вчинили; забезпечення безпеки дорожнього руху і т.д. Міліція відповідно до своїх завдань зобов'язана: забезпечувати безпеку громадян і громадський порядок, виявляти, запобігати, припиняти та розкривати злочини, вживати з цією метою оперативно-розшукових та профілактичних заходів, передбачених чинним законодавством, здійснювати досудову підготовку матеріалів за протокольною формою, провадити дізнання в межах, визначених кримінально-процесуальним законодавством, припиняти адміністративні правопорушення і здійснювати провадження у справах по них і т.д.

Порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранам війни визначається Положенням про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранам війни, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року №302.

За нормами пункту 3 вказаного Положення учасникам бойових дій видаються посвідчення з написом «Посвідчення учасника бойових дій» та нагрудний знак «Ветеран війни - учасник бойових дій». Інвалідам війни видаються посвідчення з написом «Посвідчення інваліда війни - інвалід». Учасникам війни видаються посвідчення з написом «Посвідчення учасника війни» та нагрудний знак «Ветеран війни - учасник війни».

Пунктом 7 такого Положення передбачено, що «Посвідчення інваліда війни», «Посвідчення учасника війни» і відповідні нагрудні знаки, «Посвідчення члена сім'ї загиблого» видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина.

Як закріплює пункт 10 згаданого Положення «Посвідчення інваліда війни» видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності.

Також встановлено, що посвідчення є документом, який підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на підставі якого надаються відповідні пільги і компенсації (пункт 2 Положення).

Таким чином, факт настання інвалідності позивача внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов'язків, зокрема при виконанні службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки, боротьбі зі злочинністю, - підтверджується наявними у справі доказами.

Що стосується відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди нанесеної відповідачем то, позивачем не було доведено в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями їй заподіяно, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, не було надано доказів підтвердження цього.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Враховуючи вищезазначене, проаналізувавши усі зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає необхідним відмовити позивачу в задоволенні його вимоги про стягнення матеріальної та моральної шкоди, а також в частині надання довідок оскільки в судовому засіданні позивачем не надано належних доказів в обґрунтування своїх вимог.

Керуючись ст.ст.11,12,17,71,86,158-163,256 КАС України, Законом України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення ВК Фастівської міської ради про не надання статусу «Інвалід війни», відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Зобовязати Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фастівської міської ради видати посвідчення «Інвалід війни» та нагрудний знак ОСОБА_1.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Фастівський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Соловей Г.В.