Справа № 810/4275/15
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2015 року м. Київ 810/4275/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панова Г.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення заборгованості по внескам на загальнообовязкове державне пенсійне страхування,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по внескам на загальнообовязкове державне пенсійне страхування у сумі 3188,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідача наявна заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Вказана заборгованість підтверджується вимогою про сплату недоїмки.

Територіальні органи Пенсійного фонду України в силу закону здійснюють контроль за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою надходження страхових внесків, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, а також стягнення заборгованості по сплаті страхових внесків, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача суми вказаної заборгованості. Ухвалами Київського окружного адміністративного суду від 20.10.2015 відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 10.11.2015.

У судове засідання 10.11.2015 уповноважені представники сторін не зявились.

18.09.2015 від Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області до суду надійшло клопотання за №4784/09 відповідно до якого позивач просить суд розглянути справу без участі його представника, в порядку письмового провадження.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

До суду повернуто конверт з довідкою поштового відділення ф.20 «за зазначеною адресою не проживає».

Проте, повідомлення відповідача про судове засідання було здійснено саме на адресу, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців: 09100, АДРЕСА_1.

Згідно з частиною одинадцятою статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відповідно до частини четвертої статі 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з частиною шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Судом встановлено, що для розгляду і вирішення даної справи відсутня потреба у заслуховуванні свідків чи експертів, також немає інших перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, зазначених у статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи викладене, розгляд даної справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Відносини, що склалися між сторонами регулюються нормами Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003р. №1058-IV (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), Закону України Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування від 26.06.1997р. №400/97-ВР та Інструкцією Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування затвердженого Постановою правління ПФУ від 19.12.2003р. №21-1.

У відповідності до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Пунктом 1 статті 1 Закону України Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування сплачують платники збору, - суб'єкти підприємницької діяльності до Пенсійного фонду України в порядку, визначеному законодавством України.

Відповідно до пункту 7 прикінцевих та перехідних положень Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 08.07.2010р. №2464-VI, стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 01.01.2011 р., в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 01.01.2011р. не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.

Статтею 1 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування за №1058 від 09.07.2003р. із змінами та доповненнями на час виникнення правовідносин (далі - Закон), передбачено що страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, яке діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування згідно цього Закону.

Відповідно до пункту 2 статті 5 Закону, виключно цим Законом визначаються порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, а також стягнення заборгованості за цими внесками.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрована, як фізична особа підприємець 19.01.2001.

Як платник внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування відповідач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області.

Статтею 20 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, яка визначає порядок обчислення та сплати страхових внесків, передбачено, що страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період не пізніше ніж через 20 днів із дня закінчення цього періоду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі оплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені Законом.

Частиною десятою статті 20 вказаного Закону передбачено, що якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків (абз. 1 частини дванадцятої статті 20 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування).

Згідно пункту 2 статті 106 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, суми страхових внесків, своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю зі сплати страхових внесків недоїмка.

Як вбачається з наявної у матеріалах даної справи картки особового рахунку страхувальника у позивача наявна заборгованість в сумі 3188,50 грн.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 106 Закону України № 2464 територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки.

Судом встановлено, що позивачем було сформовано вимогу від 24.02.2014 № Ф-17 про сплату боргу зі сплати внеску на загальнообовязкове державне пенсійне страхування. 24.02.2014 дану вимогу було направлено відповідачу.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, а саме довідки поштової установи форми 20, дана вимога повернулась до Пенсійного фонду, у звязку з тим що відповідач за адресою вказаною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців: 09100, АДРЕСА_1, не проживає.

Зазначену вимогу не було оскаржено в адміністративному чи судовому порядку. На момент розгляду справи вказану вимогу в установленому законом порядку не визнано незаконною та не скасовано, а тому у суду відсутні підстави для відмови у задоволенні позову.

Абзацом 8 частини третьої статті 106 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV передбачено право органу Пенсійного фонду України на звернення до суду з позовом про стягнення недоїмки.

З огляду на вимоги законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на достатній та взаємний звязок доказів у їх сукупності, беручи до уваги, що на час розгляду справи заборгованість у розмірі 3188,50 грн. в установленому законом порядку відповідачем не сплачена та враховуючи, що позивачем доведено законність та обґрунтованість позовних вимог, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - субєкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, повязані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Позивач не надав суду доказів понесення ним судових витрат, тому підстави для присудження на його користь судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 фізичної особи підприємця (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області заборгованість у розмірі 3188 (три тисячі сто вісімдесят вісім) грн. 50 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Панова Г. В.