Справа № 22-а-23271/11
Суддя: Рудніченко О. М.
Дата ухвалення: 2011-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі: головуючого судді Воробйової Н.С., суддів Рудніченко О.М.., ОСОБА_1, розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у м. Броварах Київської області на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 квітня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м. Броварах Київської області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії,

встановила:

У березні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом про визнання дій протиправними, проведення перерахунку, виплату державної пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, які передбачені ст. ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позовні вимоги обгрунтовував тим, що він є інвалідом третьої групи внаслідок захворювання, повязаного з впливом наслідків аварії на ЧАЕС, категорія 1, та одержує державну пенсію та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю у значно меншому розмірі, ніж передбачено вказаним законом. Оскільки відповідач відмовив провести відповідний перерахунок зазначених пенсій, то просив суд визнати протиправною відмову відповідача в перерахунку державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи і віднесена до категорії 1. Зобовязати відповідача провести перерахунок і виплату державної пенсії, яка не може бути нижчою ніж вісім мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст. ст. 49, 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 01 січня 2008 року. Також просив провести перерахунок та виплату доплати до пенсії за проживання на території радіоактивного забруднення у розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 квітня 2010 року позов задоволено, визнано дії відповідача неправомірними та зобовязано відповідача провести перерахунок та виплату позивачеві державну пенсію як інваліду другої групи в розмірі шести мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком з 22 травня 2008 року відповідно до вимог ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зобовязано відповідача виплатити позивачу зазначену пенсію, як різницю між фактично виплаченою сумою та належною йому, як інваліду другої групи.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в позові, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Переглядаючи постанову суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

По справі встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований і проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, є інвалідом третьої групи внаслідок захворювання, повязаного з впливом наслідків аварії на ЧАЕС, категорія 1, перебуває на обліку в УПФУ у Броварському районі Київської області і отримує пенсію по інвалідності третьої групи внаслідок захворювання, повязаного з впливом наслідків аварії на ЧАЕС.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд обгрунтовано виходив з положень ст. ст. 49, 50, ч. 4 ст. 54, ч. З ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року з наступними змінами та доповненнями та прийшов до правильного висновку прс^р, що позивач відповідно до вказаних нормативно-правових актів має право на одержання державної пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком. При цьому суд обгрунтовано виходив із засад пріоритету законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що при розрахунку державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, передбачених наведеними вище статтями, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Доводи апеляційної скарги про те, що положення ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» щодо порядку визначення розміру мінімальної пенсії за віком не поширюються на спірні правовідносини, не заслуг^^ють на увагу, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 вказаної статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Проте, колегія суддів не може погодитись з висновком суду в частині зобовязання відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача державної пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком з 22 травня 2008 року, оскільки позивач звернувся до суду 03 березня 2010 року (згідно дати на реєстраційному штампі а.с. 2).

Тому, враховуючи положення ст. 99 КАС України та межі позовних вимог, останні підлягають задоволенню з 03 березня 2009 року.

Таким чином, постанова суду першої інстанції підлягає зміні в частині зобовязання відповідача проводити нарахування та виплату державної пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50 про^нтів мінімальної пенсії за віком з 22 травня 2008 року, оскільки суд першої інстанції Щріїуті вирішив справу правильно, але помилково застосував норми матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 195, 197-198, 200-201, 205-206 КАС України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Броварах Київської області задовольнити частково.

Змінити постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 квітня 2010 року в частині періоду нарахування та стягнення державної пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком з 22 травня 2008 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у м. Броварах Київської області здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_2 державну пє^Вкю у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здорово, у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком з 03 березня 2009 року з урахуванням виплачених сум за вказаний період.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого адміністративного суду України після набрання нею законної сили.