Справа № 170/753/15-а
Суддя: Жевнєрова Н. В.
Дата ухвалення: 2015-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНЕ СУДОЧИНСТВО Справа № 170/753/15-а
Категорія 5.2, рядок звіту 27 Провадження № 2-а/170/31/15
Шацький районний суд Волинської області
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 грудня 2015 року смт.Шацьк

Шацький районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Жевнєрової Н.В.,

за участю секретаря Остапчук Н.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника ОСОБА_2 митниці ДФС ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Шацьк адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до заступника начальника ОСОБА_2 митниці ДФСУ ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 митниця ДФСУ, про визнання протиправною і скасування постанови у справі про порушення митних правил,

в с т а н о в и в:

16.11.2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом.

Позов обгрунтовано тим, що постановою заступника начальника ОСОБА_2 митниці ДФСУ ОСОБА_4 від 29.10.2015 року №1382/20502/2015 щодо позивача накладено адміністративне стягнення за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. Позивач вважає зазначену постанову такою, що не відповідає обставинам справи про порушення митних правил та вимогам закону і підлягає скасуванню з таких підстав.

Позивач стверджує, що восени 2014 року виїхав з України в ОСОБА_5 через митний пост Ягодин ОСОБА_2 митниці ДФСУ автомобілем марки FORD ЕSСОRТ, р.н. LСН 33843 (реєстрації ОСОБА_5), який був ввезений ним в Україну для особистого користування з метою транзиту по спрощеній формі митного контролю, відповідно до ч. 1 ст. 381 Митного кодексу України. Позивач залишив вказаний автомобіль в ОСОБА_5, оскільки він підлягав ремонту, для якого необхідні були значні кошти та час, і повернувся в Україну без автомобіля. З того часу про долю даного автомобіля позивачу нічого не відомо. Однак на початку жовтня 2015 року з ОСОБА_2 митниці ДФСУ на його адресу надійшли протокол про порушення ним митних правил № 1382/20502/2015 за ч. 3 ст. 470 МК України та повідомлення про розгляд 29 жовтня 2015 року справи про порушення митних правил. В протоколі було зазначено, що управлінням аналізу ризиків протидії митним правопорушенням ОСОБА_2 митниці ДФСУ до ЄАІС ДФСУ внесено орієнтування №4352/03- 03-70-26-01 від 06.07.2015 року відносно ОСОБА_1, з якого вбачається, що 25.05.2015 року о 20 год. 01 хв. ним було ввезено автомобіль марки FORD ЕSСОRТ, р.н. LСН 33843 (реєстрації ОСОБА_5), для особистого користування з метою транзиту по спрощеній формі митного контролю зелений коридор через м/п Ягодин ОСОБА_2 митниці ДФСУ на митну територію України, відповідно до ч. 1 ст. 381 Митного кодексу України, в інший митний режим згідно із законодавством не поміщений. Строк вивезення вказаного автомобіля відповідно до положень ч. 1 ст. 95 МК України, закінчився 04.06.2015 року, тому станом на 06.10.2015 року строк його перебування на митній території України становив 134 доби, отже, строк доставки до митниці порушено більше ніж на десять діб. Дії позивача за даним фактом кваліфіковано за ч. 3 ст. 470 МК України. За результатами розгляду вказаного протоколу та матеріалів справи постановою заступника начальника ОСОБА_2 митниці ДФС ОСОБА_4 від 29.10.2015 року №1382/20502/2015 позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК України і застосовано стягнення у виді штрафу.

Проте позивач стверджує, що вказаного правопорушення він не вчиняв і вказаний у постанові автомобіль на митну територію України не ввозив. Крім того, відповідно до належного позивачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії ЕР735195, карток на дозвіл на перетин кордону в рамках місцевого прикордонного руху МАС630933 та МАИ746697, з 21.03.2015 року по 30.07.2015 року позивач не міг перетинати кордон України з РП, оскільки ні візи, ні дозволу на перетин кордону в рамках місцевого прикордонного руху у нього не було, що може бути підтверджено також інформацією з бази даних ДПСУ Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України. 27.10.2015 року позивач звернувся з письмовою заявою на імя керівника ОСОБА_2 митниці ДФС з проханням провести перевірку за даним фактом, однак відповіді не отримав.

Таким чином позивач стверджує, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, яке він не вчиняв, тому він просить суд визнати постанову заступника начальника ОСОБА_2 митниці ДФСУ ОСОБА_4 від 29.10.2015 року №1382/20502/2015 щодо нього протиправною і скасувати.

Не погоджуючись з позовом ОСОБА_1, представник ОСОБА_2 митниці ДФСУ подав суду письмове заперечення щодо позову, яке обгрунтовано тим, що позов ОСОБА_1 є безпідставним. Митницею правильно вирішено питання щодо кваліфікації дій позивача, в його діях встановлено ознаки порушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України. Постанову у справі про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 винесено з дотриманням вимог чинного законодавства України, адміністративне стягнення накладено в межах строку, передбаченого ст. 467 Митного кодексу України. Тому представник ОСОБА_2 митниці ДФСУ просить суд у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свій позов підтримав, просив вимоги задовольнити.

Відповідач, заступник начальника ОСОБА_2 митниці ДФСУ ОСОБА_4, в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причину неприбуття суд не повідомив, суду надано письмове заперечення щодо позову.

Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 митниці ДФСУ ОСОБА_3 в судовому засіданні щодо позову ОСОБА_1 заперечував.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття в судове засідання відповідача субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Тому суд проводить розгляд справи за відсутності відповідача.

Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю з таких підстав.

Частина 3 статті 470 Митного кодексу України передбачає відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів.

Судом установлено, що згідно з постановою заступника начальника ОСОБА_2 митниці ДФСУ ОСОБА_4 від 29.10.2015 року №1382/20502/2015, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. У постанові, зокрема, вказано, що ОСОБА_1 25.05.2015 року о 20 год. 01 хв. було ввезено автомобіль марки FORD ЕSСОRТ, р.н. LСН 33843 (реєстрації ОСОБА_5), для особистого користування з метою транзиту по спрощеній формі митного контролю зелений коридор через м/п Ягодин ОСОБА_2 митниці ДФСУ на митну територію України, відповідно до ч. 1 ст. 381 Митного кодексу України, в інший митний режим згідно із законодавством не поміщений. ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він перевищив установлени й ст. 95 Митного кодексу України строк транзитного перевезення для автомобільного транспорту 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці 5 діб) автомобіля марки FORD ЕSСОRТ, р.н. LСН 33843, номер кузова НОМЕР_1, тобто строк доставки до митниці призначення, більше ніж на десять діб (а.с. 51, 52).

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач суду пояснив, що восени 2014 року він вивіз з України в РП автомобіль марки FORD ЕSСОRТ, р.н. LСН 33843, номер кузова НОМЕР_1, і більше його в Україну не ввозив. Крім того у період з 21.03.2015 року по 30.07.2015 року позивач не міг перетинати кордон України з РП, оскільки ні візи, ні дозволу на перетин кордону в рамках місцевого прикордонного руху у нього не було.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав суду належний йому паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії ЕР №735195, виданий 14.02.2013 року, дійсний до 14.02.2013 року, у якому візи відсутні, а також картку на дозвіл на перетин кордону в рамках місцевого прикордонного руху МАС630933, видану 21.03.2013 року з терміном дії до 21.03.2015 року, та картку на дозвіл на перетин кордону в рамках місцевого прикордонного руху МАИ746697, видану 30.07.2015 року з терміном дії до 27.07.2020 року (а.с. 9-13).

Крім того з наданих на запит суду відомостей з бази даних ДПСУ Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України вбачається, що інформації про перетинання державного кордону України громадянином України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в період з 21.03.2015 року по 30.07.2015 року в базі даних не виявлено (а.с. 66).

Факт вивезення ОСОБА_1 восени 2014 року, а саме, 05.11.2014 року, з України в РП автомобіля марки FORD ЕSСОRТ, р.н. LСН 33843, номер кузова НОМЕР_1, підтверджується наданим відповідачем витягом з ЄАІС ДФСУ, пункт 3 (а.с. 40).

Отже судом встановлено, що у період з 21.03.2015 року по 30.07.2015 року позивач не міг відповідно до чинного законодавства перетинати державний кордон України з РП, оскільки ні відповідної візи, ні дозволу на перетин кордону в рамках місцевого прикордонного руху у нього не було.

Вказані обставини відповідачем у справі не спростовано.

Крім того, з наданого відповідачем витягу з ЄАІС ДФСУ (пункти 1, 2), що став підставою для складання протоколу про порушення митних правил і притягнення позивача до адміністративної відповідальності, вбачається, що в базу даних ДФСУ двічі, а саме, 28.04.2015 року та 25.05.2015 року, внесено відомості про ввезення ОСОБА_1 з РП на митну територію України автомобіля марки FORD ЕSСОRТ, р.н. LСН 33843, номер кузова НОМЕР_1, однак про його вивезення з України у період з 28.04.2015 року по 25.05.2015 року нічого не вказано (а.с. 40).

Зазначені обставини представник ОСОБА_2 митниці ДФСУ суду не пояснив.

Крім того, у графі «примітка» пунктів 1,2 витягу з ЄАІС ДФСУ щодо ОСОБА_1 вказано дати 30.11.1979 та 09.03.1995, відношення яких до обставин справи про порушення митних правил стосовно позивача представник ОСОБА_2 митниці також суду не пояснив.

Позивач ОСОБА_1 з приводу вказаних у витягу дат суду пояснив, що під час спілкування з працівниками ОСОБА_2 митниці з приводу його звернення про проведення перевірки за викладеними в орієнтуванні ДФСУ фактами, йому стало відомо про існування в ЄАІС ДФСУ відомостей про трьох осіб, окрім нього, на імя ОСОБА_1 з різними датами народження.

Згідно ч. 1 ст. 458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, предявлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 487 Митного кодексу України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 486 Митного кодексу України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідності до ст. 489 Митного кодексу України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобовязана зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 531 Митного кодексу України, підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил.

Під час розгляду справи судом відповідач не довів правомірності свого рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил з підстав та за обставин, викладених у постанові заступника начальника ОСОБА_2 митниці ДФСУ ОСОБА_4 №1382/20502/2015 від 29 жовтня 2015 року.

Тому на підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, і оскаржувану позивачем постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення митних правил слід визнати протиправною і скасувати, а провадження у справі закрити.

На підставі статей 458, 486, 487, 489, 530, 531 Митного кодексу України, керуючись статтями 159, 160, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до заступника начальника ОСОБА_2 митниці ДФСУ ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 митниця ДФСУ, про визнання протиправною і скасування постанови у справі про порушення митних правил задовольнити повністю.

Постанову заступника начальника ОСОБА_2 митниці ДФСУ ОСОБА_4 №1382/20502/2015 від 29 жовтня 2015 року у справі про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 про вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, визнати протиправною і скасувати; провадження у справі закрити.

Стягнути з ОСОБА_2 митниці ДФСУ на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень 20 копійок).

На постанову суду може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду через Шацький районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду, складеної в повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Постанову в повному обсязі складено 28.12.2015 року.

Суддя Н.В.Жевнєрова