Справа № 2а-2106/12/2070
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2015-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2015 року м. Київ К/9991/74559/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - Олексієнка М.М. (доповідач),

суддів: Рецебуринського Ю.Й., Штульман І.В.,

за участю секретаря судового засідання Крапивки Л.А., позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в касаційному порядку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області (далі - ГУ МВС), начальника ГУ МВС, Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області (далі - Харківський МВ ГУ МВС), третя особа - Червонозаводський районний відділ Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області (далі - Червонозаводський РВ) про визнання незаконними та скасування наказів про накладення стягнення, поновлення на роботі, стягнення грошового утримання за час вимушеного прогулу за касаційною скаргою позивача на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2012 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

визнати незаконними та скасувати накази ГУ МВС від 24.12.2010 року №1301, від 18.03.2011 року № 37 о/с в частині звільнення його з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни;

зобов'язати начальника ГУ МВС поновити на посаді оперуповноваженого сектору державної служби по боротьбі з економічними злочинами Червонозаводського РВ, виплатити грошове утримання за час вимушеного прогулу.

Посилався на незаконність звільнення, оскільки порушень, які наведені в акті службового розслідування, не вчиняв, саме розслідування проведено з недотриманням порядку.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 9 серпня 2012 року позовні вимоги задоволено частково. Скасовано оскаржувані накази. Зобов'язано поновити ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору державної служби по боротьбі з економічними злочинами Червонозаводського РВ та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу з 18.02.2011 року по 18.03.2012 року в розмірі 17232,12 грн. У решті в задоволенні позову відмовлено.

Харківський апеляційний адміністративний суд рішенням від 19 листопада 2012 року постанову окружного суду скасував і ухвалив нову про відмову в позові.

У касаційній скарзі позивач, з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, допущені апеляційним судом, просить рішення цього суду скасувати і залишити в силі постанову суду першої інстанції. Вказує на те, що апеляційний суд прийшов до хибного висновку про вчинення ним порушень, допущених при проходженні служби.

В судовому засіданні позивач вимоги, викладені в касаційній скарзі, підтримав і зазначив, що відповідачем порушені строки накладення дисциплінарного стягнення і його виконання.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги з урахуванням наступного.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначає Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ, затверджений Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-VІ (далі - Дисциплінарний статут). Відповідно до статті 2 цього нормативного акту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Під прогулом розуміється відсутність без поважних причин працівника на роботі протягом робочого дня, в тому числі відсутність працівника більше трьох годин (безперервно чи сумарно) на роботі, залишення ним роботи без попередження власника чи безпосереднього керівника, самовільне використання днів відгулу або чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору.

Як установлено судами попередніх інстанцій, що відповідає фактичним обставинам справи, ОСОБА_1 допущено прогул з 15 по 25 листопада 2010 року. Доводи, викладені в касаційній скарзі, висновок судів в цій частині не спростовують. Зокрема, позивач перебував на навчальній сесії Харківського економічно-правового університету з 01.11. по 14.11.2010 року, тому з 15 листопада повинен був приступити до роботи.

На підставі наведеного, накази ГУ МВС від 24.12.2010 року №1301, від 18.03.2011 року №37 о/с про звільнення ОСОБА_1 за пунктом 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114, є законними і обґрунтованими.

На відміну від суду першої інстанції, висновок апеляційного суду про дотримання порядку та строків накладення дисциплінарного стягнення, відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального права.

Згідно із статтею 16 Дисциплінарного статуту ( у редакції на час виникнення спірних правовідносин) дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику.

У разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, провадження в кримінальній справі або справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, провадження в кримінальній справі чи справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладено, якщо з дня вчинення проступку минуло більше півроку. У цей період не включається строк проведення службового розслідування або провадження в кримінальній справі чи справі про адміністративне правопорушення.

Як свідчать матеріали справи, позивачем допущено проступок у період з 15 по 25 листопада 2010 року. Службове розслідування закінчено 15 грудня 2010 року, стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ накладено 24 грудня 2010 року, тобто у строки, передбачені вище згаданою нормою Дисциплінарного статуту.

Строки виконання дисциплінарного стягнення визначені статтею 18 вище згаданого нормативного акту, згідно якої дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його накладення, не враховуючи періоду перебування особи рядового або начальницького складу у відпустці, відрядженні або її тимчасової непрацездатності. Після закінчення цього строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади та звільнення з органів внутрішніх справ, накладені на осіб рядового і начальницького складу, які тимчасово непрацездатні або перебувають у відпустці, відрядженні, виконуються після їх прибуття до місця проходження служби.

При вирішенні питання про застосування вище згаданих норм закону, Верховний Суд України у постанові від 8 жовтня 2013 року (справа № 21- 250а13) вказав, що на осіб рядового і начальницького складу за вчинення порушень службової дисципліни наказ про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади видається з дотриманням строків, передбачених статтею 16 Дисциплінарного статуту, у тому числі й щодо осіб, які тимчасово непрацездатні. Подальше виконання такого наказу відповідно до статті 18 Дисциплінарного статуту здійснюється після прибуття їх до місця проходження служби.

Як установлено судом апеляційної інстанції, позивач з 11.01.2011 року перестав з'являтися на службу взагалі, повідомивши, що з 11 січня знаходився на лікарняному, проте підтверджуючих документів не надав, що змусило відповідача вживати заходів про встановлення місця його перебування. За повідомленням Департаменту охорони здоров'я Харківської міської ради він проходив лікування в поліклініці № 1 м. Харкова з 11 січня 2001 року, однак у зв'язку з не явкою для повторного огляду лікарем, лікарняний лист закритий не був. Лише при надходженні повідомлень з поліклініки ГУМВС та Головного управління охорони здоров'я Харківської обласної державної адміністрації про відсутність інформації щодо перебування ОСОБА_1 на лікарняному було прийнято рішення (наказ № 37/ос від 18.03.2011 року) про виконання дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення.

Зазначені обставини свідчать, що відповідачем дотримані строки щодо виконання стягнення у вигляді звільнення.

З урахуванням наведеного, керуючись статтями 220, 221, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає, проте може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: М.М. Олексієнко

Ю.Й. Рецебуринський

І.В. Штульман