Справа № 22-а-9264/11
Суддя: Приходько К. П.
Дата ухвалення: 2011-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 22-а-9264/11 Головуючий у І інстанції Войнаренко Л.Ф.
Провадження № Доповідач у 2 інстанції Приходько
Категорія 63 27.05.2011
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 травня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого; судді Приходька К. П., суддів: Верланова С. М., Таргоній Д. О.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі київської області на постанову Вишгородського районного суду Київської області від травня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області про нарахування недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни, -

встановила:

у липні 2008 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила поновити пропущений строк для звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів за період з 01.01.2006 року по 31.12.2007 року, стягнути з відповідача на її користь недоплачену, як

дитині війни, щомісячну державну соціальну допомогу згідно ст. 6 Закону України

"Про соціальний захист дітей війни" за період 2006-2007 роки в розмірі 2733,30 гри.

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 22 травня 2009 року позов з^оволено. Стягнуто з відповідача на користь позивачки недоплачену, як дитині війни, ц^иісячну державну соціальну допомогу згідно ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за 2006-2007 роки в сумі 2733,30 грн.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду та застосувати ч. 2 ст. 99 КАС України, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обгрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. З ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних ? )нів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ч. 1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно преамбули Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 року цей Закон установлює правовий статус дітей війни і визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

Стаття 1 зазначеного Закону визначає терміни, згідно часини першої якої у цьому законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: дитина війни - особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої Світової війни було менше 18 років.

згідно ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» і відповідає встановленому прожитковому мінімуму.

Згідно ст. 7 цього Закону фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Уіо справі встановлено, що позивач перебуває на обліку в УПФУ у Вишгородському районі яївської області, отримує пенсію за віком та має статус дитини війни і відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на державну соціальну підтримку у вигляді підвищення пенсії на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Проте, така надбавка їй виплачувалась у значно меншому розмірі, оскільки Законом України "Про Державний бюджет України на 2007 рік» № 489-У від 19.12.2006 року було призупинено дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", як результат були звужені гарантовані Конституцією України та Законом України "Про соціальний захист дітей війни" права позивача на державну соціальну підтримку дітей війни у вигляді підвищення пенсії на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 визнано такими, '*'0 не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 12 статті 71 :,^дкону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік» № 489-У від 19.12.2006 року, яким було припинено дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Згідно зазначеного Рішення положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік», визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Згідно ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

риймаючи постанову про задоволення позову, суд обгрунтовано виходив із засад "пріоритетності законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що відповідач, як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинен був діяти у відповідності з вимогами ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і здійснити позивачці відповідні нарахування, але у порушення *: вимог вказаної статті таких нарахувань не проводив, чим і допустив протиправну бездіяльність.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни обґрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору. Проблеми надання бюджетних коштів відповідачу для виконання покладених на нього

обов'язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядались.

Проте, колегія суддів не може погодитись з висновком суду в частині стягнення з відповідача на користь позивачки за період 2006-2007 роки недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни в конкретній сумі 2733.30 гри., оскільки стягнення конкретних сум як різницю між фактично виплаченою сумою та належною сумою відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" є виключною компетенцією тільки УПФУ у Вишгородському районі Київської області, оскільки суд не вправі визначати розмір грошової суми, яку належить нарахувати та виплатити позивачці.

Крім того, не можна погодитись з висновком суду в частині поновлення позивачці процесуального строку звернення до суду та задоволення позовних вимог щодо періоду проведення нарахувань та виплат щомісячного державного підвищення пенсії як ди тині війни, за 2006-2007 роки

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України (чинної на момент прийняття постанови) для звернення чо адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний 'Строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня. коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тому, враховуючи, що на застосуванні ч. 2 ст. 99 КАС України (чинної на момент прийняття постанови) наполягав відповідач в поданих1 до суду запереченнях, враховуючи Рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року, момент звернення до суду - 17.07.2008 року (згідно дати реєстраційного штампу па позовній заяві а.с. 1) та межі позовних вимог, останні підлягають задоволенню з 17 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року з врахуванням виплачених коштів а цей період.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку про часткове скасування постанови ^'ду та прийняття нової постанови.

Керуючись ст. ст. 195. 197. 198. 202. 205. 207 КАС України, колегія суддів. -

постанови л а:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області задовольнити частково.

Постанову Вишгородського районного суду Київської області від 22 травня 2009 року в частині стягнення з управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області на користь ОСОБА_1 недоплачену, як дитині війни, '¦місячну державну соціальну допомогу згідно ст. 6 Закону України "Про соціальний захист Ь^й війни за 2006-2007 роки в сумі 2733.30 гри. скасувати та прийняти в цій частині нову постанову.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області на користь ОСОБА_1 недоплачену, як дитині війни, щомісячну державну соціальну допомогу згідно ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за 2006-2007 роки в сумі 2733,30 грн.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Вишгородському район! Київської області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 певиплачену щомісячну державну соціальну допомогу в розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 17 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року з врахуванням виплачених коштів за цей ^-иеріод відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути

оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду протягном двадцяти днів після набрання законної сили.

головуючий

судді