Справа № 2-а-1999/11
Суддя: Седун Ф. В.
Дата ухвалення: 2011-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1999/11
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 жовтня 2011 року

Суддя Брусилівського районного суду Житомирської області Седун Ф. В. , розглянувши у скороченому провадженні в приміщенні суду смт. Брусилів справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Солом»янському районі м. Києва визнання відмови відповідача незаконною та зобов»язання вчинити певні дії ,

В С Т А Н О В И В :

28 липня 2011 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом , посилаючись на те , що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії , інвалідом 1-ї групи , захворювання повязане з аварією на ЧАЕС . Він отримує державну та додаткову пенсію за шкоду , заподіяну здоровю, розмір яких не відповідає вимогам Закону України « Про статус та соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастро-

фи ». Відповідно до ст. 54 та ст. 50 Закону України Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи повинен отримувати як інвалід 1-ї групи , як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії додаткову пенсію в розмірі 100 % мінімальної пенсії за віком , а розмір призначеної йому державної пенсії не повинен бути нижчим 10-ти мінімальних пенсій за віком . Він звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії як того вимагає Закон України Про статус та соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , але отримав відмову , з посиланням що розмір його пенсії відповідає вимогам чинного законодавства України. З мотивами відмови він не згоден і просить суд поновити йому строк на подачу позовної заяви , визнати бездіяльність відповідача незаконною та зобовязати відповідача здійснити йому перерахунок основної та додаткової пенсії відповідно до ст.ст. 49,50,54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 12.11.2010 року та виплатити йому невиплачену пенсію з 12 листопада 2010 року та виплачувати її довічно при зміні розміру мінімальної пенсії за віком.

Відповідач копію ухвали про відкриття скороченого провадження отримав 19.09.2011 року та не подав подав у встановлений строк письмове заперечення на позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав , свобод і інтересів особи встановлюється шестимісячний строк , який , якщо не встановлено інше , обчислюється з дня , коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав , свобод чи інтересів.

Позов подано до суду 28.07.2011 року. Ухвалою від 3 жовтня 2011 року позов в частині вимог , що стосуються періоду з 12.11.2010 року до 28.01.2011 року залишено без розгляду.

В іншій частині розгляд справи проведено в порядку скороченого провадження у

відповідності до ст. 183-2 КАС України , без проведення судового засідання та виклику осіб , які беруть участь у справі .

Оцінивши повідомлені сторонами обставини та дослідивши докази суддя вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист що включає право на забезпечення їх у разі повної , часткової або тимчасової втрати працездатності , втрати годувальника , безробіття з незалежних від них обставин , а також у старості та в інших випадках , передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , на охорону їхнього життя і здоровя , соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України Про статус та соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи .

З наданих суду письмових доказів вбачається що позивач є пенсіонером , є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорія 1, інвалідом 1 групи захворювання пов»язаного Чорнобильською катастрофою.

Відповідно до ст. 50 Закону України Про статус та соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи особам , віднесеним до першої категорії , що є інвалідами 1-ї групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду , заподіяну здоровю в розмірі 100 % мінімальної пенсії за віком .

Частиною 4 ст. 54 вищезгаданого Закону встановлено , що в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів 1-ї групи, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою , не може бути нижчим 10 мінімальних пенсій за віком .

А тому позивач має право на призначення державної пенсії у розмірах , визначених ст.ст. 50 та 54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи . Зі змісту вказаних статей випливає , що за основу нарахування пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду , заподіяну здоровю береться мінімальна пенсія за віком , розмір якої згідно чинного законодавства визначається лише за правилами , передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування , яка визначає , що мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб , які втратили працездатність, визначеного законом.

Ст. 17 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії встановлено , що основні державні гарантії встановлюються законами з метою забезпечення конституційного права громадян на достатній життєвий рівень . До числа основних державних гарантій включається і мінімальний розмір пенсії за віком. Основні державні соціальні гарантії , які є основним джерелом існування , не можуть бути нижчими від прожиткового мінімуму , встановленого законом. Ст..19 цього Закону передбачено , що виключно законами України визначається мінімальний розмір пенсії за віком. Так як будь-яким іншим Законом , крім Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії не визначений , тому суд вважає за можливе на підставі ст. 9 КАС України застосувати за аналогією закону дане в цьому Законі визначення щодо мінімального розміру пенсії за віком для розрахунку розміру державної та щомісячної додаткової пенсії за шкоду , заподіяну здоровю , що передбачено ст.ст. 49,50,54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи .

На час розгляду справи судом розмір мінімальної пенсії за віком визначений лише ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування і згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму встановленому для осіб що втратили працездатність.

Відповідно до Закону України Про державний бюджет України на 2011 рік прожитковий мінімум для осіб , які втратили працездатність становить з 01.01.2011 року по 01.04.2011 року - 750 грн.00 коп., з 1.04.2011 року 764 грн.00 коп.

Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону України Про статус та соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб , які втратили працездатність , визначеного законом , підвищується розмір пенсії , визначений відповідно до ст. 54 цього Закону , а також розмір додаткової пенсії за шкоду , заподіяну здоровю , особам , віднесеним до 1,2,3 категорій внаслідок Чорнобильської катастрофи визначений відповідно до ст.50 цього Закону. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Конституція України не допускає звуження існуючих прав при прийнятті нових законів або внесенні змін до існуючих.

Однак ,пунктами 24-34 розділу 11 Закону України Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України дію ст.54,ст.50 Закону України Про статус та соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи було обмежено , розмір пенсії було визначено у меншому , ніж передбаченому названим Законом розмірі .

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року по справі № 10-рп були визнані неконституційними положення п. 24-34 розділу 11 Внесення змін до деяких законодавчих актів України Закону України Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України , яким дію ст. ст. 50,54 Закону України

Про статус та соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи було викладено в новій редакції , а отже з цього часу відновлено дію ст. ст. 50,54 вказаного Закону в повному обсязі.

Відповідно до п. 5 резолютивної частини вказаного рішення Конституційного Суду України воно має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами , які виникли внаслідок дії положень Закону України Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України визнаних неконституційними.

Частиною 4 ст. 9 КАС України визначено , що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України , Закону України , міжнародному договору , згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України , або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

За таких обставин суд вважає , що виходячи з принципу пріоритетності законів над підзаконними актами, право позивача, як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії , інваліда 1 групи при визначенні розміру щомісячної державної та додаткової пенсії -порушене , так як він має право на отримання щомісячної державної пенсії в розмірі 10 мінімальних заробітних плат та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 100% мінімальної пенсії за віком, як це передбачено ст.ст.49,50, 54 Закону України

Про статус та соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи .

Так як в даному випадку йдеться про перерахування пенсії , належним відповідачем є Управління Пенсійного фонду України в Брусилівському районі Житомирської області де позивачка перебуває на обліку як пенсіонер.

Відповідач при здійсненні нарахувань та виплат державної та додаткової пенсії позивачу, передбачених ст. ст.50,54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи діяв всупереч Закону , заяву позивача щодо проведення йому перерахунку державної та додаткової пенсії згідно ст.ст.50,54 вказаного Закону залишив без задоволення , про що свідчить письмова відповідь відповідача від 20.07.2011 року за № 11219 / 08 / Д-3562 .

Тому вимоги позивача про визнання бездіяльності відповідача незаконною та зобовязання його здійснити йому перерахунок пенсії відповідно до ст.ст. 50,54,67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та виплатити йому недоотриману пенсію та надбавку до пенсії та виплачувати її довічно при зміні розміру мінімальної пенсії за віком підлягають частковому задоволенню. Суд вважає що перерахунку підлягає щомісячна державна пенсія в розмірі 10 мінімальних заробітних плат та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 100% мінімальної пенсії за віком, як це передбачено ст.ст.49,50, 54 ,67 Закону України Про статус та соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 28 січня 2011 року по 22 липня 2011 року , оскільки з моменту набрання чинності Закону України від 14.06.2001 року № 3491-У1 « Про внесення змін до Закону України « Про Державний бюджет України на 2011 рік » ( діє з 19.06.2011 року ) до моменту набрання чинності Постановою Кабінету Міністрів України № 745 від 06.07.2011 року ( діє з 23.07.2011 року ) , прийнятою на виконання вимог п. 4 Прикінцевих положень Закону України « Про державний бюджет України на 2011 рік » дія положень ст.50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи » не зупинялась , а зупинена з 23.07.2011 року , тому вимоги позивача в частині що стосується періоду з 23.07.2011 року та довічно задоволенню не підлягають.

Мотиви відмови відповідача на звернення позивача , що додаткова пенсія позивачу виплачується згідно Постанов Кабінету Міністрів України суд рахує необґрунтованими , так як вказаними ним Постановами визначені конкретні розміри державної та додаткової пенсії , які є значно меншими встановленого Законом України Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи розміру , і Кабінет Міністрів не має права допускати звуження змісту та обсягу прав позивача , встановлених вказаним законом . Положення розділу 2 п. 24-34 Закону України Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України визнані неконституційними рішенням Конституційного суду України по справі № 10-рп від 22.05.2008 року. Також необґрунтованим є посилання на Закон України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування , що цей закон застосовується виключно для визначення розмірів пенсій , призначених згідно з цим Законом , так як наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання щомісячної державної та додаткової пенсії за шкоду , заподіяну здоровю , виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком , що передбачено ст.ст. 49,50,54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Керуючись ст. ст. 8-11,17,18, 21,71,99,159-163,183-2 ,256 ч. 1 п. 1 КАС України , ст. 46 Конституції України , ст.ст. 49,50 ч.1,54 ч.4 Закону України Про статус та соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року , ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування , ст.ст. 17 , 19 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії , Законом України " Про державний бюджет України на 2011 рік " , Постановою Кабінету Міністрів України № 745 від 06.07.2011 року ( діє з 23.07.2011 року ) суд ,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати незаконною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України у Солом»янському районі м. Києва щодо відмови у нарахуванню та виплаті ОСОБА_1 , як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії та інваліду 1-ї групи по захворюванню, щодо якого встановлено причинний звязок інвалідності з Чорнобильською катастрофою основної та додаткової пенсії за період з 28.01.2011 по 22.07.2011 року в розмірі встановленому ст.ст.49, 54 ,50 Закону України Про статус та соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи .

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у Солом»янському районі м. Києва здійснити ОСОБА_1 , як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії , з урахуванням фактично виплачених йому сум , перерахунок державної пенсії як інваліду 1-ї групи щодо якої встановлений причинний звязок інвалідності з Чорнобильською катастрофою встановивши її у розмірі десяти мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду , заподіяну здоровю встановивши її в розмірі 100% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.ст. 50,54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком , визначеної ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування , яка визначається встановленим Законом України " Про державний бюджет України на 2011 рік " прожитковим мінімумом для осіб , які втратили працездатність , за період з 1 листопада 2010 року по 30 квітня 2011 року та виплатити ОСОБА_1 . недоотриману державну та додаткову пенсію за вказаний період. В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Судові витрати прийняти на рахунок держави.

Постанова в частині проведення перерахунку та виплати недоотриманої державної та додаткової пенсії підлягає негайному виконанню в межах суми виплати за один місяць.

Постанова може бути оскаржена в Житомирський апеляційний адміністративний суд через Брусилівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Ф. В. Седун.