Справа № 819/3502/15
Суддя: Чепенюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/3502/15

28 грудня 2015 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чепенюк О.В.,

при секретарі судового засідання Порплиці Т.В,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача управління Державної казначейської служби України у місті Тернополі Тернопільської області про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі (далі УПФУ в місті Тернополі, відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача управління Державної казначейської служби України у місті Тернополі Тернопільської області (далі УДКСУ у місті Тернополі, третя особа), у якому просила зобовязати УПФУ в місті Тернополі сформувати та подати до УДКСУ у місті Тернополі подання про повернення позивачу збору на обовязкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 2 914,44 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наступними обставинами.

25.09.2014 року позивач на підставі договору купівлі-продажу квартири, який посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за № 3408, придбала квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. При укладенні договору ОСОБА_1 сплатила збір на обовязкове пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 2 914,44 грн.

Позивач придбавала житло вперше, а тому вважає, що відповідно до пункту 9 статті 1 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» сплатила такий збір безпідставно. 30.10.2015 року ОСОБА_1 звернулась до УПФУ в місті Тернополі про повернення помилково сплаченого збору на обовязкове пенсійне страхування, проте отримала відмову у поверненні таких коштів. Позивач вважає таку відмову протиправною та просить зобовязати УПФУ в місті Тернополі сформувати та подати до УДКСУ у місті Тернополі подання про повернення ОСОБА_1 сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 2 914,44 грн.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, зазначила, що житло придбавала вперше, просила позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача УПФУ в місті Тернополі в судовому засідання адміністративний позов не визнала з підстав, викладених у письмових запереченнях від 24.12.2015 року № 24549/4 (а. с. 27-28) та пояснила, що Пенсійний фонд України не володіє інформацією щодо реєстрації права власності громадян на нерухоме майно, тому не має можливості встановити факти придбання житла фізичними особами вперше. Представник відповідача УПФУ в місті Тернополі просила в задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник третьої особи УДКСУ у місті Тернополі у судове засідання не прибув, хоча третя особа належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи. Оскільки неприбуття представника третьої особи не є перешкодою для розгляду справи, то адміністративну справу розглянуто та вирішено за відсутності представника третьої особи на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, звіривши копії документів з їх оригіналами, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 25.09.2014 року між ОСОБА_1 (покупець) та ОСОБА_4 (продавець) було укладено договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Договір купівлі-продажу від 25.09.2014 року посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за № 3408 (а. с. 12). Відповідно до пункту 4 договору купівлі-продажу ціна квартири встановлена в розмірі 291 444,00 грн.

Перед укладенням вищезазначеного договору купівлі-продажу квартири ОСОБА_1 сплатила збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1 відсотка від вартості придбаного житла 2 914,44 грн. відповідно до квитанції публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» № 9760659 від 25.09.2014 року на визначений рахунок УДКСУ у місті Тернополі (а. с. 11). Кошти у розмірі 2 914,44 грн. зараховані на відповідний рахунок, що підтверджується довідкою УДКСУ у місті Тернополі від 25.12.2015 року за № 3021 (а. с. 32).

В подальшому позивач звернулась до УПФУ в місті Тернополі з заявою від 30.10.2015 року, в якій просила видати їй подання на повернення безпідставно сплаченого збору на обовязкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 2 914,44 грн. та надала копію квитанції, що підтверджує сплату збору (а. с. 13).

06.11.2015 року УПФУ в місті Тернополі надало відповідь заявниці за № 20504/05 про те, що підстав для повернення збору на обовязкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в сумі 2 914,44 грн. немає з посиланням на відсутність у Пенсійного фонду України інформації щодо реєстрації права власності громадян на нерухоме майно (а. с. 14).

Порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 року № 400/97-ВР.

Відповідно до абзацу першого пункту 9 статті 1 даного Закону платниками збору на обовязкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об'єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Питання сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» врегульовані у Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 року № 1740.

Згідно з пунктом 15-1 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Пункт 15-3 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій передбачає, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

З системного аналізу наведених правових актів слід прийти до висновку, що із загального правила про обовязковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено винятки для громадян, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Відповідно до частини першої статті 138 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) предметом доказування є обставини, яким обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Згідно із частинами четвертою та пятою статті 11 КАС України суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для зясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Судом було вжито заходів для зясування всіх обставин у справі, зокрема, запропоновано позивачу надати суду всі належні та допустимі докази на підтвердження факту придбання нерухомого майна вперше.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, індексний номер 50627945, сформованої 23.12.2015 року за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є лише відомості про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 квартири за адресою: АДРЕСА_1, придбаної на підставі договору купівлі-продажу від 25.09.2014 року, що посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за № 3408. Згідно з відомостями Реєстру прав власності на нерухоме майно у позивача будь-яке інше нерухоме майно, крім придбаної квартири в місті Тернополі, відсутнє (а. с. 23). Тобто будь-якого нерухомого майна за позивачем у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та у Реєстрі прав власності на нерухоме майно не зареєстровано, крім як права власності на нерухоме майно, при придбанні якого сплачено збір на обовязкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу, повернення якого є предметом даного адміністративного позову.

Довідкою ТВБВ № 10019/020 філії Тернопільського обласного управління АТ «Ощадбанк» № 123 від 24.11.2015 року, виданою ОСОБА_1, підтверджується, що вона не використовувала приватизаційного житлового чека (а. с. 26).

Як вказано у довідці товариства з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації» від 19.12.2015 року № 3233, ОСОБА_1 згідно обліку технічної інвентаризації в м. Тернополі не має зареєстрованого права приватної власності на будинок (квартиру) в м. Тернополі (а. с. 24). Так само, відповідно до довідки Теребовлянського бюро технічної інвентаризації від 23.12.2013 року № 86, за ОСОБА_1 в Теребовлянському БТІ нерухомого майна не зареєстровано (а. с. 25).

Будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження ОСОБА_1 про придбання нею житла вперше, чи підтверджували б реєстрацію на праві приватної власності за позивачем будь-якого іншого нерухомого майна та свідчили б про відсутність у неї права на звільнення від сплати збору, відповідачем не надано, судом не здобуто.

За наведених обставин суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 дійсно вперше придбала житло (за договором купівлі-продажу квартири від 25.09.2014 року за адресою: АДРЕСА_1) та при укладенні договору купівлі-продажу помилково сплатила збір на обовязкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 1 відсотка від його вартості.

Частиною другою статті 45 Бюджетного кодексу України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії визначені Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року № 787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 року за № 1650/24182, з змінами і доповненнями.

Відповідно до пункту 5 даного Порядку, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою з найменуванням та ідентифікаційним кодом установи (у разі наявності), з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

У разі потреби в поверненні помилково або надміру зарахованих коштів готівкою фізичним особам, які не мають рахунків у банках (більше ніж одному одержувачу), органом, що контролює справляння надходжень бюджету, в доповнення до подання до відповідного органу Казначейства подається реєстр одержувачів коштів, в якому зазначаються: прізвище, ім'я та по батькові одержувача, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума, що підлягає поверненню, у двох примірниках.

Подання в довільній формі подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Заява про повернення коштів з бюджету, яка подається до відповідного органу Казначейства, складається платником у довільній формі з обов'язковим зазначенням такої інформації: причини повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи готівкою.

Відповідно до пункту 7.2 Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та інших платежів, затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 27.09.2010 № 21-2, яким установлено механізм здійснення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, суми помилково сплачених платежів зараховуються в рахунок майбутніх платежів або повертаються платникам на підставі заяви.

Отже, законодавством визначено порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджетів, який передбачає наявність подання відповідного органу, що контролює справляння надходжень бюджету, з метою внесення його платником до органу Державної казначейської служби України. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 30.10.2015 року звернулась з відповідною заявою до УПФУ в місті Тернополі, в якій просила видати їй подання на повернення безпідставно сплаченого збору на обовязкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 2 914,44 грн., проте така заява відповідачем залишена без задоволення, відповідне подання, ініційоване позивачем, не сформоване, кошти не повернуті.

Таким чином, виходячи із встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що збір на обов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 1 відсотка від вартості придбаного нерухомого майна, ОСОБА_1 сплачено помилково, за відсутності обовязку здійснювати такий платіж, у зв'язку з чим кошти в сумі 2 914,44 грн., сплачені при нотаріальному оформленні договору купівлі-продажу вперше придбаного житла, підлягають поверненню. Відповідачем неправомірно відмовлено позивачу у видачі подання на повернення помилково сплачених коштів для його внесення до відповідного органу казначейства, а тому адміністративний позов слід задовольнити повністю шляхом прийняття постанови про зобов'язання УПФУ в місті Тернополі сформувати подання про повернення ОСОБА_1 помилково сплаченого нею збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 2 914,44 грн. для його подання до УДКСУ у місті Тернополі.

Аналогічна позиція висловлена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 20 серпня 2015 року (справа № К/800/41597/14), від 25 червня 2015 року (справа №К/800/17652/15), від 16 квітня 2015 р. (справа №К/9991/37325/11) тощо.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір при поданні позовної заяви до Тернопільського окружного адміністративного суду в розмірі 490,00 грн. згідно з квитанцією № 0.0.474119475.1 від 11.12.2015 року (а. с. 3).

Згідно з підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI та статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28.12.2014 року № 80-VIII позивачу слід було сплатити судовий збір у розмірі 487,20 грн. (мінімальну ставку) за подання до адміністративного суду адміністративного позову з вимогою майнового характеру.

Відповідно до статті 94 КАС України до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань УПФУ в місті Тернополі підлягає сума судового збору, яку необхідно було сплатити позивачу, а саме: 487,20 грн.

При зверненні до суду ОСОБА_1 сплатила 490,00 грн. судового збору, тобто на 2,80 грн. більше, ніж потрібно було.

Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

У судовому засіданні позивач зазначила, що не наполягає на поверненні 2,80 грн. надмірно сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 2, 11, 71, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі сформувати та подати до управління Державної казначейської служби України у місті Тернополі Тернопільської області подання про повернення ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 2914 (дві тисячі девятсот чотирнадцять) гривень 44 (сорок чотири) копійки, сплаченого відповідно до квитанції № 9760659 від 25 вересня 2014 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі (, місцезнаходження: вулиця Руська, будинок 17, місто Тернопіль) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 (двадцять) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України (оголошення вступної та резолютивної частини постанови), а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У повному обсязі постанову складено 30 грудня 2015 року.

Головуючий суддя Чепенюк О.В.

копія вірна

Суддя Чепенюк О.В.