Справа № 2а/0370/2161/12
Суддя: Білуга С.В.
Дата ухвалення: 2015-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2015 року м. Київ К/800/29792/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Білуги С.В.

суддів Заїки М.М.

Загороднього А.Ф.

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2015 року у справі за позовом ТОВ "Нектар Плюс" до Управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області про визнання нечинним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій,

встановила:

У липні 2012 року ТОВ "Нектар Плюс" звернулось до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області про визнання нечинним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2012 року в задоволені позовних вимог ТОВ "Нектар Плюс" відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2015 року, постанову Волинського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2012 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області № 138 від 22.02.2012 про застосування до ТОВ «Нектар Плюс» штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, подало касаційну скаргу, в якій просить постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2015 року скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді -доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і не дають підстав, які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України для зміни чи скасування судового рішення.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ТОВ «Нектар Плюс» є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування і перебуває на обліку в УПФ України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області.

Управлінням Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області прийнято рішенням № 138 від 22.02.2012, про застосування до позивача штрафних санкцій у розмірі 2151,42 грн. та нараховано пеню у розмірі 236,66 грн. за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, за період з 20.01.2012 по 31.01.2012.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області про застосування до позивача штрафних санкцій та пені є обґрунтованим та правомірним, оскільки позивач несвоєчасно сплатив суми єдиного внеску.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та приймаючи нове рішення про задоволення позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що висновки суду першої інстанції є необґрунтованими та передчасними, оскільки позивачем в строк було сплачено єдиний внесок на відомий йому рахунок Пенсійного фонду, а в матеріалах справи відсутні докази того, що ТОВ «Нектар Плюс» був вчасно повідомлений про зміну рахунків для сплати єдиного внеску Управлінням Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області.

Колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ч.2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно ч.8, 11 статті 9 цього Закону, платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця. У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом.

Статтею 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачено, що за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. На суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 % за кожен день прострочення.

Отже, правовою підставою для прийняття рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, відповідно до вищевказаного Закону є факт несплати або несвоєчасної сплати страхових внесків.

Необхідно зазначити, що єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку. Платники, зазначені в абзацах третьому та четвертому пункту 1 частини першої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», які не мають банківського рахунку, сплачують внесок шляхом готівкових розрахунків через банки чи відділення зв'язку.

Виходячи з положень статті 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, яке міститься в документі на переказ готівки, протягом операційного часу в день надходження цього документа до банку, положень п. 22.4 статті 22 цього ж Закону, за якими під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника; для банку платника - з дати списання коштів з рахунка платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку або з дати списання коштів з рахунка платника та з кореспондентського рахунка банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку.

Судами встановлено, що відповідно до копій платіжних доручень №639 та №640 від 18.01.2012 позивач у повному обсязі сплатив (перерахував) єдиний внесок за грудень 2011 року на відомий позивачу, проте як встановлено невірний рахунок відповідача.

Так, після повідомлення про зміну рахунку, ТОВ «Нектар Плюс» було повторно здійснено сплату єдиного внеску 31.01.2012.

Таким чином, позивач виконав свої зобов'язання щодо сплати обов'язкових платежів у строк, визначений законом, а затримка у перерахуванні сплачених ним коштів у вигляді страхових внесків відповідачу сталася не з його вини.

Колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що твердження відповідача про те, що позивач є винним в несвоєчасному перерахуванні до Пенсійного фонду страхових внесків є безпідставними, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що ТОВ «Нектар Плюс» був вчасно повідомлений про зміну рахунків для сплати єдиного внеску.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції щодо обґрунтованості задоволення позовних вимог.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи допущені порушення норм матеріального та процесуального права. Оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, а тому підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області залишити без задоволення, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2015 року у справі за позовом ТОВ "Нектар Плюс" до Управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області про визнання нечинним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Білуга

Судді А.Ф. Загородній

М.М. Заїка