Справа № П/811/3517/15
Суддя: Р.В. Жук
Дата ухвалення: 2015-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П/811/3517/15

У Х В А Л А

про повернення подання

25 грудня 2015 року справа № П/811/3517/15

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Жук Р.В., розглянувши матеріали подання у справі

за заявою Гайворонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області

до Фермерського господарства "Колосок-ВТ"

про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків ,-

В С Т А Н О В И В :

Гайворонська об’єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Кіровоградській області звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду з поданням, в якому просить прийняти рішення про підтвердження обґрунтованості умовного арешту майна платника податків – Фермерського господарства "Колосок-ВТ", що перебуває (розміщене, зберігається) за адресою – Кіровоградська область, Голованівський р-н, с.Вербове, вул. Івана Франка, 34а.

Ухвалою суду від 23.12.2015 року, на підставі ч.4 ст.183-3 КАС України, подання Гайворонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області залишено без руху та надано заявнику строк до 14:00 год. 24.12.2015 року для усунення недоліків.

Копія ухвали направлена на електронну адресу Гайворонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області.

Так заявника зобов’язано надати суду: докази сплати судового збору у відповідному розмірі та обсязі визначеному Законом України "Про судовий збір" або зазначити обставини та подати відповідні докази які дають право судовий збір не сплачувати; докази повноваження особи, що підписала подання; зазначити засоби зв’язку відповідача.

24.12.2015 року від заявника надійшли письмові пояснення та клопотання про відстрочення сплати судового збору.

В даному випадку суд зазначає, що частиною 1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно з ч.1 ст.8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" у 2015 році мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить - 1218 грн.

Законом України № 484-VІІІ від 22.05.2015 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", який набрав чинності 01.09.2015 року, внесено зміни до Закону України "Про судовий збір", зокрема до ст.ст.4 (Розмір ставок судового збору) і 5 цього Закону (Пільги щодо сплати судового збору).

Згідно ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції від 01.09.2015 р.) ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб’єктом владних повноважень, юридичною особою - 1 розмір мінімальної заробітної плати (1218 грн.).

При цьому, згідно ст.5 Закону України "Про судовий збір" (в редакції від 01.09.2015 р.) органи фіскальної служби не звільнені від сплати судового збору при зверненні до адміністративного суду, в тому числі, позовом (поданням).

Відтак, розмір судового збору, який підлягає сплаті заявником при поданні з 01.09.2015 р. позовної заяви (подання) немайнового характеру становить - 1218 грн.

На виконання вимог ухвали суду заявником не подано доказів сплати судового збору, натомість, подано клопотання про відстрочення строку сплати судового збору в зв’язку з відсутністю кошторисних призначень на його сплату.

В даному випадку суд зазначає, що частиною 1 ст. 88 КАС України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Аналогічне положення міститься в статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Згідно із п. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Однак, статтею 88 КАС України та статтею 8 Закону України "Про судовий збір" не передбачено такої підстави відстрочення сплати судового збору як відсутність кошторисних призначень на оплату судового збору, а відсутність видатків на оплату судового збору не є тотожним майновому стану особи і не може підміняти собою вказане поняття.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Вищезазначена процесуальна норма встановлює можливість полегшення судом тягаря судових витрат для осіб з низьким рівнем достатку. Положення статті спрямовані на те, щоб судові витрати не були перешкодою для доступу до суду малозабезпечених осіб, і слугують гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду незалежно від майнового стану.

Крім того, згідно статті 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення правосуддя, зміцнення матеріально-технічної бази судів, включаючи створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційної системи, веб-порталу судової влади, комп’ютерних локальних мереж, сучасних систем фіксування судового процесу, придбання та обслуговування комп'ютерної і копіювально-розмножувальної техніки, впровадження електронного цифрового підпису.

Тобто судовий збір є одним із засобів функціонування та матеріального забезпечення судової гілки влади. За таких обставин суд вважає, що підстави для відстрочення сплати судового збору відсутні.

Щодо посилання заявника на обставину щодо відсутності у кошторисі видатків на оплату судового збору зазначає наступне.

Відповідно до статті 2 Бюджетного кодексу України, кошторис - це основний плановий фінансовий документ бюджетної установи, яким на бюджетний період встановлюються повноваження щодо отримання надходжень і розподіл бюджетних асигнувань на взяття бюджетних зобов'язань та здійснення платежів для виконання бюджетною установою своїх функцій та досягнення результатів, визначених відповідно до бюджетних призначень.

Тобто, установи й організації, які утримуються за рахунок бюджетних коштів, для забезпечення своєї діяльності та виконання покладених на них функцій складають і затверджують кошторис доходів і видатків відповідно до бюджетних призначень, які встановлені законом про Державний бюджет України.

Під час визначення обсягів видатків розпорядникам нижчого рівня головні розпорядники, розпорядники вищого рівня повинні враховувати об’єктивну потребу в коштах кожної установи виходячи з її основних виробничих показників і контингентів, які встановлюються для установи.

Показники видатків, що включаються до проекту кошторису, повинні бути обґрунтовані відповідними розрахунками щодо кожного коду економічної класифікації.

Кошторис затверджується за загальним і спеціальним фондами на рік без розподілу за періодами року в обсязі, який дорівнює сумі цих фондів.

При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов’язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та з відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для відстрочення такої сплати.

Також суд зазначає, що відстрочення - це перенесення строку виконання обов’язку сторони щодо сплати судового збору на інший час.

Заявником жодним чином не підтверджено готовність сплати судового збору в інший період, що ставить під сумнів можливості проведення такої сплати у майбутньому.

Вищий адміністративний суд України у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для її звільнення від сплати судового збору, не є вказані аргументи і підставою для відстрочення його сплати.

Якщо ці бюджетні установи діють як суб’єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Отже, враховуючи вищевикладене, заявник не усунув недоліки подання чим не виконав вимоги ухвали про залишення заяви без руху.

Відповідно до абз.2 ч.4 ст.183-3 КАС України невиконання вимог суду в установлений строк тягне за собою повернення заявнику подання та доданих до нього документів. Повернення подання не є перешкодою для повторного звернення з ним до суду після усунення його недоліків, але не пізніше ніж протягом 48 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду.

Вивчивши пояснення заявника та з огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що недоліки подання визначені судом в ухвалі від 23.12.2015 року не усунуті, а подання підлягає поверненню заявнику.

Керуючись статтями 88, 160, 165, 1833 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, –

У Х В А Л И В:

1.Подання разом із усіма доданими до нього документами повернути Гайворонської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області.

2.Роз’яснити заявнику право повторного звернення до суду з відповідним поданням, після усунення його недоліків, але не пізніше ніж протягом 48 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду.

Копію ухвали вручити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Жук