Справа № 825/3682/15-а
Суддя: Д'яков В.І.
Дата ухвалення: 2015-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 грудня 2015 року Чернігів Справа № 825/3682/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді - Дякова В.І.,

суддів - Житняк Л.О., Бородавкіної С.В.,

за участю секретаря - Воєдило Л.П.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до першого заступника начальника Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області ОСОБА_3, Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_4, позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до першого заступника начальника Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області ОСОБА_3 (далі перший заступник начальника УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_3, відповідач-1), Міністерства внутрішніх справ України (далі МВС України, відповідач-2) та просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України в особі першого заступник начальника УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_3, щодо не направлення за належністю відповідному органу чи посадовій особі в пятиденний термін, звернення позивача на Урядову гарячу лінію від 09 липня 2015 року;

- зобовязати Міністерство внутрішніх справ України в особі першого заступник начальника УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_3, в пятиденний термін направити за належністю відповідному органу чи посадовій особі звернення позивача на Урядову гарячу лінію від 09 липня 2015 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09 липня 2015 року він звернувся на Урядову гарячу лінію зі скаргою, щодо неналежного виконання службових обовязків начальником УМВС України в Чернігівській області. Проте, його звернення не було розглянуто належним чином та в порушення ч. 3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» не було направлено за належністю відповідному органу чи посадовій особі в пятиденний термін. Тому позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача-1 в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відповідно до статті 12 Закону України «Про звернення громадян» його дія не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, законами України. Оскільки вищевказаний судовий спір виник в результаті (на думку позивача) неналежного розгляду його заяви щодо вжиття заходів до слідчого СВ Куликівського РВ УМВС який не дотримується норм КПК України та порушує його Конституційні права, то даний спір підпадає під дію статті 12 Закону України «Про звернення громадян». Категорію даних заяв потрібно оскаржувати згідно вимог КПК України про що і повідомлялося у відповідях на звернення ОСОБА_1

Представник Міністерства внутрішніх справ України в судове засідання не зявився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Також на адресу суду надіслав письмові заперечення, в яких виклав свою позицію проти доводі позивача та зазначив, що ОСОБА_1 не навів жодних доказів на підтвердження того, що саме МВС України якимись діями чи бездіяльністю порушило його права, а тому просив у задоволені позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09 липня 2015 року ОСОБА_1 звернувся на Урядову гарячу лінію зі скаргою, щодо неналежного виконання службових обовязків начальником УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_5 та незаконного закриття кримінального провадження за фактом завдання йому тілесних ушкоджень (а.с. 64).

Листом від 23 липня 2015 року №5/М-163/ позивачу повідомлено, що оскільки він у своєму зверненні вказує на неналежне виконання службових обовязків начальником УМВС області, копія його звернення направлена для проведення відповідної перевірки до відділу інспекції з особового складу УКЗ УМВС України в Чернігівській області, про результати якої його буде інформовано додатково ВІОС УКЗ (а.с.7).

Також листом від 30 вересня 2015 року №5/М-162/н, за підписом першого заступника начальника УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_3, позивача повідомлено, що проведення перевірки та службового розслідування за зверненням ОСОБА_1 на Урядову гарячу лінію від 09 липня 2015 року, не входить до компетенції працівників Управління МВС України в Чернігівській області та рекомендовано звернутися до Міністерства внутрішніх справ України (а.с.8).

Крім того, судом встановлено, що 28 жовтня 2015 року ОСОБА_1 звернувся зі заявою до першого заступника начальника УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_3, щодо дотримання вимог частини 3 статті 7 Закону України «Про звернення громадян» при розгляді його звернення та подальшого його направлення за належністю до відповідного органу чи посадовій особі (а.с.9).

В судовому засіданні позивач вказав, що його звернення від 28 жовтня 2015 року є окремим документом, не повязаним з його зверненням на Урядову гарячу лінію від 09 листопада 2015 року.

Листом від 02 листопада 2015 року за вих. №5/М-162/6, за підписом першого заступника начальника УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_3С позивачу повідомлено, що його заява від 28 жовтня 2015 року, щодо неналежного виконання службових обовязків начальником УМВС України в Чернігівській області полковником міліції ОСОБА_5В в частині не здійснення ним контролю за проведенням досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000002, розглянута. Також позивачу рекомендовано звернутися до органів прокуратури (а.с.10).

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Статтею 40 Конституції України встановлено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 1 Закону України від 02.10.1996 року № 393/96-ВР «Про звернення громадян» (далі Закон № 393/96-ВР) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Військовослужбовці, працівники органів внутрішніх справ і державної безпеки, а також особи рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України мають право подавати звернення, які не стосуються їх службової діяльності.

Статтею 3 Закону №393/96-ВР, передбачено що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.

Згідно статті 20 Закону №393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Відповідно до частини 1, 3 статті 7 Закону № 393/96-ВР звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обгрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

Відповідно до пункту 1.1 Положення про порядок роботи зі зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом МВС України від 10.10.2004 №1177 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.10.2014 за №1361/9960 (далі - Положення) вказане Положення установлює єдиний для органів внутрішніх справ України, Національної гвардії України, навчальних закладів МВС України, установ, організацій і підприємств системи МВС України (далі - органи внутрішніх справ) порядок приймання, реєстрації, розгляду, узагальнення та аналізу звернень громадян, а також визначає порядок контролю за його дотриманням.

Згідно п. 4.7 Положення відповідь за результатами розгляду звернення в обовязковому порядку дається органом внутрішніх справ.

Пунктом 7.4. Положення передбачено, що за кожною скаргою, в якій громадяни порушують питання про наявність порушень чи недоліків у роботі органів внутрішніх справ або скаржаться на дії працівників ОВС, проводиться ретельна перевірка викладених фактів органом внутрішніх справ, до якого звернувся громадянин. За результатами перевірки надаються матеріали керівникові органу внутрішніх справ або його заступникам, в яких зазначається, підтвердились чи ні наведені відомості (факти) і які заходи вжиті для усунення виявлених порушень чи недоліків та притягнення до відповідальності винних осіб.

Громадянину за наслідками розгляду скарги надається письмова або усна відповідь (за його бажанням) (абзац другий п. 7.4 Положення).

Відповідно до п. 7.5 Положення рішення за розглядом скарги громадянина приймає керівник органу внутрішніх справ (або його заступник), у провадженні якого перебуває скарга.

Так, відповідно до витягу з електронного реєстру звернень ОСОБА_1 звернувся на Урядову гарячу лінію 09 липня 2015 року де, з урахуванням порушених позивачем питань, вказане звернення, в пятиденний термін, було передано за належністю на розгляд до УМВС України в Чернігівській області, що підтверджується відміткою про його отримання - 13 липня 2015 року (а.с. 64).

23 липня 2015 року, за підписом т.в.о. начальника управління ОСОБА_6, позивачу була надана відповідь. Отже, звернення позивача на Урядову гарячу лінію від 09 липня 2015 року, відповідно до вимог пунктів 4.7, 7.4, 7.5 Положення, було розглянуто УМВС України в Чернігівський області за належністю. Крім того, листом від 23 липня 2015 року ОСОБА_1 повідомлено, що його звернення направлено для проведення відповідної перевірки до відділу інспекції з особового складу УКЗ УМВС України в Чернігівській області, про результати якої його буде інформовано додатково ВІОС УКЗ (а.с.65).

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачі виконали вимоги Закону України «Про звернення громадян» та Положення про порядок роботи зі зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України в частині своєчасності та належності розгляду звернення позивача від 09 липня 2015 року.

Крім того, в межах даного спору, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності першого заступника начальника УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_3С, щодо не направлення за належністю відповідному органу чи посадовій особі в пятиденний термін, звернення позивача на Урядову гарячу лінію від 09 липня 2015 року, суд визнає такими, що не відповідають предмету позову. Такого висновку суд дійшов згідно наданих в судовому засіданні пояснень позивача по предмету спору, який поточнив, що його звернення до першого заступника начальника УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_3 від 28 жовтня 2015 року є окремим зверненням. Вказані обставини суд розцінює як окрему підставу для звернення до суду.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

В розумінні Кодексу адміністративного судочинства України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення. Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в межах даної справи, позивач не має порушеного права, свободи чи інтересу, яке б підлягало судовому захисту.

З урахуванням зазначеного, керуючись положеннями частини другої статті 19 Конституції України, частини 3 статті 2, частини 1 статті 11, частини першої та другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що відповідачі діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити повністю.

Керуючись ст. ст. 17, 18, 104, 122, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Головуючий суддя В.І. Д'яков

Судді Л.О. Житняк

ОСОБА_7