Справа № 219/10191/15-а
Суддя: Медінцева Н. М.
Дата ухвалення: 2015-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2015

Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого-судді Медінцевій Н.М.

при секретарі Шкурат К.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради про визнання дій протиправними та зобов»язання нарахувати та виплатити щорічну допомогу на оздоровлення за 2010-2014 року, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради (далі УПСЗН) про визнання дій протиправними та зобов»язання нарахувати та виплатити щорічну допомогу на оздоровлення за 2010-2014 року, в якому вказав, що він має статус громадянина, постраждалого від наслідків на ЧАЕС, інваліда 3 групи, 1 категорії. Відповідно до ст. 48 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" він має право на отримання щорічної грошової допомоги на оздоровлення у розмірі 4 мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради Донецької області в порушення вищезазначеного закону нарахувало йому щорічну компенсацію на оздоровлення на протязі 2010-2014 р. у розмірі 100 грн., які були йому сплачені при надходженні коштів з держбюджету.

З урахуванням приписів ст. 48 Закону № 796-ХІІ та Законів про державні бюджети на 2010-2014 роки розмір щорічної допомоги на оздоровлення мав становити:

1)За 2010 рік у розмірі: 1073,00 грн. * 4 = 4292,00 грн., недоплата становить 4292,00 грн. 100,00 грн. = 4192,00 грн.

2)За 2011 рік у розмірі: 1073,00 грн. * 4 = 4292,00 грн., недоплата становить 4292,00 грн. 100,00 грн. = 4192,00 грн.

3)За 2012 рік у розмірі: 1147,00 грн. * 4 = 4588,00 грн., недоплата становить 4588,00 грн. 100,00 грн. = 4488,00 грн.

4)За 2013 рік у розмірі: 1218,00 грн. * 4 = 4872,00 грн., недоплата становить 4872,00 грн. 100,00 грн. = 4772,00 грн.

5)За 2014 рік у розмірі: 1218,00 грн. * 4 = 4872,00 грн., недоплата становить 4872,00 грн. 100,00 грн. = 4772,00 грн.

Відповідач по справі повинен був сплатити йому компенсацію на оздоровлення за 2010-2014 роки в зазначеній вище сумі, йому відповідач до цього часу не сплатив заборгованість і саме така сума повинна бути стягнена з відповідача на його користь.

Просить визнати неправомірною відмову УПСЗН Артемівської міської ради Донецької області в виплаті йому щорічної допомоги на оздоровлення за 2010-2014 роки у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат на момент виплати та стягнути на його користь заборгованість по недоотриманій компенсації на оздоровлення за 2010-2014 роки в вищезазначеній сумі.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не зявився, надавши до початку судового розгляду справи заяву про розгляд справи в його відсутності, на позовних вимогах наполягає.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1, діючий на підставі довіреності, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог згідно наданих суду заперечень.

Суддя за результатами розгляду справи приходить до наступного висновку.

Позивач ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ої категорії та є інвалідом ІІІ групи, що посвідчується посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та випискою з акту огляду МСЕК.

Згідно зі ст. 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» фінансування витрат, повязані з реалізацією цього Закону, за рахунок державного бюджету.

Згідно з ч. 2 ст. 95 Конституції України тільки Законами України «Про Державний бюджет України» на відповідні роки визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

З 1 січня 2011 року набрав чинності Бюджетний кодекс України, частиною другою статті 4 якого передбачено, що виключно законом про Державний бюджет України визначаються надходження та витрати Державного бюджету України. Абзацом другим даного пункту встановлено, якщо іншим нормативно - правовим актом бюджетні відносини визначаються інакше, ніж у цьому Кодексі, застосовуються відповідні норми цього Кодексу. Джерелом заявленої виплати є кошти Державного бюджету України, відтак при вирішені даного питання слід керуватися приписами Бюджетного кодексу України.

Відповідно до статті 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету, в тому числі і з виплати щорічної разової грошової допомоги, здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Міністерством соціальної політики України, як головним розпорядником коштів після затвердження бюджетних призначень по виплаті щорічної разової грошової допомоги доведені суми до розпорядника коштів на регіональному рівні, який з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228 (зі змінами) затвердив кошториси для управління. В свою чергу, відповідно до статті 48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. Зобов'язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених Бюджетним кодексом України та законом про Державний бюджет України, не вважаються бюджетними зобов'язаннями і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів.

Нарахування та проведення компенсаційних виплат, що передбачені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не покладено на Управління згідно із «Положенням про управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради» що затверджено рішенням Артемівської міської ради від 28.03.2012 року № 6/21-350.

Статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС виплачується щорічна допомога на оздоровлення в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Розміри щорічної допомоги на оздоровлення встановлено постановою КМУ від 12.07.05 № 562. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Положеннями ст. 99 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Тобто, відповідно до ч.1 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Правова конструкція «в межах встановленого законом строку звернення до адміністративного суду» означає, що позов має подаватись лише в тих часових обмеженнях, які встановлені законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом.

У ч.2 ст.99 КАС України визначено шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду, що пов'язане із специфікою правовідносин.

Дана правова норма означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Відповідно до ч.2 ст.100 КАС України, позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Крім того, як зазначено в п.11 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 16.03.2012 року №4 «Про судову практику вирішення адміністративними судами спорів, що виникають у звязку із застосуванням статей 39,48,50,52,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», - Закон України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» не встановлює строку звернення до адміністративного суду громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки відповідно до статті 90 цього Закону всі вимоги згаданого Закону застосовуються щодо будь-якого ядерного інциденту, що може статися на території України, після набрання цим Законом чинності, тобто починаючи з 21 березня 1995 року. З огляду на викладене під час вирішення питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду з позовами про нарахування та виплату пенсії громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, судам необхідно керуватися нормами статті 99 КАС України.

Відповідно до Віденської конвенції про цивільну відповідальність за ядерну шкоду від 21.05.1963 року, аварія на ЧАЕС є ядерним інцидентом в тлумаченні ст.1 Конвенції, передбачає строк позовної давності за вимогами про відшкодування ядерної шкоди завданої здоровю в тридцять років, є неприйнятними, оскільки, спірні правовідносини є публічно-правовими, а не цивільними, згідно чинного законодавства України.

Також, всі без виключення Закони України, підзаконні нормативно-правові акти, Рішення Конституційного суду України у відповідний час оприлюднені стосовно спірних правовідносин і є загальновідомими.

Відповідно до ч.3 ст.162 КАС України, якщо в ході судового розгляду справи суд встановить, що провадження у справі відкрито за позовною заявою, поданою з пропущенням установленого законом строку звернення до адміністративного суду, або викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними буде передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, позовна заява залишається без розгляду.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Таким чином, враховуючи, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується один раз на рік, яка була зарахована:

- за 2010 рік позивачу на його поточний рахунок 03.02.2012 року в сумі 100грн.,

- за 2011 рік позивачу на його поточний рахунок 03.02.2012 року в сумі 100грн.,

- за 2012 рік позивачу на його поточний рахунок 08.02.2013 року в сумі 100грн.,

- за 2013 рік позивачу на його поточний рахунок 27.12.2013 року в сумі 100грн.,

- за 2014 рік позивачу на його поточний рахунок 20.11.2014 року в сумі 100грн., а позивач звернувся до суду лише 02.11.2015 року, тобто, з пропуском шестимісячного строку, визначеного ст.99 КАС України, підстави для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, відсутні, тому адміністративний позов Позивача до Управління про визнання дій неправомірними та стягнення боргу, необхідно залишити без розгляду, в звязку з пропуском шестимісячного строку.

Таким чином, Управління при здійсненні виплат діяло законно, в межах своїх повноважень, передбачених чинним законодавством, та в межах бюджетних асигнувань.

Постановою КМУ № 562 від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено розмір щорічної допомоги на оздоровлення: учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії 3 групи інвалідності 100 гривень.

Пунктом 8 розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України норми і положення ст. 48 вищезазначеного закону застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Перерахунок допомоги на оздоровлення можливий лише після внесення змін до Державного бюджету щодо збільшення фінансування видатків.

Статтею 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету, коштів, які враховуються при визначені міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 року № 20-рп/2011 Верховна Рада України визначила Кабінет Міністрів України державним органом, який має забезпечувати реалізацію встановлених законами України соціальних прав громадян, тобто, надала право Кабінету Міністрів України визначати порядок та розміри соціальних виплат виходячи з наявного фінансового ресурсу Державного бюджету.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012 року суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Таким чином, на момент виникнення спірних відносин статті Закону України «Про Державний бюджет України на відповідні роки» були діючи, а відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За таких обставин суд вважає, що право позивача на отримання компенсаційних виплат не порушено, а від так позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню.

На підставі вищенаведеного та керуючись, ст. ст. 19, 75, ч. 2 ст. 95, ст. 147, ч. 2 ст. 152 Конституції України, ст. ст. 5, 7-11, 49, 51, 69-71, 99, 100, 159, 161 КАС України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Рішеннями Конституційного Суд України від 26.12.2011 № 20-рп/2011, від 25.01.2012 № 3-рп/2012. Законами України Про Державний бюджет України на 2015 рік, Постановою КМУ від 12 липня 2005 року №562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Постановою КМУ від 26.07.1996 р. № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради діяло в межах повноважень, передбачених законодавством України, тому позовні вимог гр. ОСОБА_2 не підлягають задоволенню.

За таких обставин судом встановлено, що право позивача на отримання компенсаційних виплат не порушено, а від так позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 92 Конституції України, ст. ст. 48, 63 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 94, ч. 3 ст. 105, 158 - 160, 161 - 163, 167 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради про визнання дій протиправними та зобов»язання нарахувати та виплатити щорічну допомогу на оздоровлення за 2010-2014 року відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Постанова набирає законної сили у порядку встановленому ст. 254 КАС України.

Суддя Н