Справа № 489/5293/15-а
Суддя: Спінчевська Н. А.
Дата ухвалення: 2015-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2 а/489/265 /15 р.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

7 грудня 2015 року Ленінський районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальовій С.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про скасування постанов, зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про скасування постанов, зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказував на те, що 27.07.2015 року він ознайомився з постановою Ленінського ВДВС від 07.04.2015 року про стягнення з нього виконавчого збору у розмірі 680 грн.

Посилаючись на те, що державним виконавцем її було винесено з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», просив суд визнати незаконними дії державного виконавця Шелегей Т.В. по винесенню постанови про стягнення з нього виконавчого збору, скасувати постанову від 07.04.2015 року, скасувати постанову від 20.07.2015 року про відкриття виконавчого провадження, зобовязати Ленінський ВДВС Миколаївського міського управління юстиції закінчити виконавче провадження.

В судовому засіданні позивач підтримав позов. Просив про його задоволення.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечували.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши і оцінивши в сукупності наявні у справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Ленінського апеляційного суду Миколаївської області від 2 квітня 2014 року задоволено частково позови ОСОБА_1, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визначення порядку користування земельною ділянкою та зустрічний позов ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Визначено порядок користування спірною земельною ділянкою за пятим варіантом судової земельно-технічної експертизи. Позивачам виділено земельну ділянку площею 550,67 кв.м, в тому числі: під житловими будівлями 59,12 кв.м, під двором та городом 491,55 кв.м. Відповідачам земельну ділянку площею 275,33 кв.м, в тому числі: під будівлями 112,62 кв.м (житловими 84,72 кв.м, нежитловими 27,9 кв.м), під двором та городом 162,71 кв.м. У загальному користуванні сторін залишено 132,36 кв.м спірної земельної ділянки.

За судовим рішенням видано виконавчі листи кожному стягувачу за своїм позовом щодо кожного боржника. Листи передані стягувачами на примусове виконання до Ленінського ВДВС ММУЮ та за ними державним виконавцем було відкрито три виконавчі провадження.

Постановою державного виконавця Ленінського відділу ДВС ММУЮ ОСОБА_3 від 30.03.2015 року було відкрито виконавче провадження на підставі виданого судом виконавчого листа №2/489/25/14 (ВП №47024541), стягувачем за яким була ОСОБА_6 та запропоновану боржнику ОСОБА_1 самостійно виконати рішення суду у строк до 05.04.2015 року.

07.04.2015 року вказаним державним виконавцем було винесено постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 680 грн.

Згідно із ч.2 ст.2 Закону України примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Положеннями статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Державний виконавець, відповідно до вимог ч.1. ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб; вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1 ст.11 цього Закону).

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання

рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 3 ст. 11 цього Закону державному виконавцеві надане широке коло прав для здійснення примусового виконання судових рішень.

Державний виконавець, згідно зі ст.ст. 7, 25 цього Закону зобовязаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб, а також строків здійснення виконавчого провадження.

Статтею 25 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження в якій вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання рішення суду.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів виконавчого провадження №47024541 вбачається, що на час винесення оскаржуваної постанови державним виконавцем не вчинялися дії, спрямовані на примусове виконання ухваленого рішення суду.

За такого, суд приходить до висновку, що постанова державного виконавця від 07.04.2015 року є неправомірною і підлягає скасуванню.

Що стосується інших вимог позивача, то вони є зайвими, оскільки скасування судом оскаржуваної постанови є підставою для проведення виконавчою службою і відповідних виконавчих дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Керуючись ст.ст.104, 122, 160, 161, 163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про скасування постанов, зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Постанову державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції від 07.04.2015 року, винесену у виконавчому проваджені № 47024541, про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 680 грн. скасувати.

В іншій частині в позові відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Н.А. Спінчевська