Справа № 2а-10796/10/1570
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2015 року м. Київ К/800/23133/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді суддів:Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області про визнання дій протиправними, скасування наказу, поновлення на службі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2010 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області про визнання дій протиправними, скасування наказу, поновлення на службі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2014 року, адміністративний позов залишено без розгляду на підставі пункту 4 частини 1 статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Перевіривши за матеріалами справи доводи касаційної скарги та правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що в судовому засіданні 17 вересня 2013 року було оголошено перерву для надання до суду необхідних документів та виклику свідка. Згідно журналу судового засідання позич був присутнім у судовому засіданні та особисто повідомлений про час та дату наступного судового засідання, що засвідчив особистим підписом у розписці про отримання повістки про виклик в судове засідання на 27 вересня 2013 року.

27 вересня 2013 року позивач у судове засідання без поважних причин не з'явився, повноважного представника не направив. Клопотань від позивача про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності станом на 27 вересня 2013 року до суду не надходило.

У зв'язку з тим, що позивач був належним чином повідомлений про час, місце та дату судового засідання, призначеного на 27 вересня 2013 року, та в зв'язку з відсутністю будь-яких клопотань від позивача станом на вказану дату, суд визнав неявку позивача в судове засідання, призначене на 27 вересня 2013 року, неповажною та розгляд справи відклав на 09 жовтня 2013 року на 11 год. 30 хв.

30 вересня 2013 року від позивача надійшло клопотання про відкладення призначеного на 27 вересня 2013 року судового розгляду справи, про час та дату якого позивач був повідомлений в судовому засіданні 17 вересня 2013 року.

Як встановлено судами, вказане клопотання направлено позивачем поштовим зв'язком 26 вересня 2013 року та не містить доводів в обґрунтування необхідності відкладення розгляду справи.

09 жовтня 2013 року позивач повторно не з'явився в судове засідання, клопотань про розгляд справи за його відсутності чи про відкладення розгляду справи, призначеного на 09 жовтня 2013 року, не надіслав. Про дату, час та місце судового розгляду справи позивача було повідомлено належним чином та своєчасно, що підтверджується телефонограмою, направленою 30 вересня 2013 року ОСОБА_4 за номером телефону, зазначеним ним в адміністративному позові.

Частиною 2 статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Згідно частини 2 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України особи, які беруть участь у справі, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі, які не можуть з поважних причин прибути до суду, зобов'язані завчасно повідомити про це суд.

Відповідно до частини 3 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повторного неприбуття позивача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позивач повторно не прибув у попереднє судове засідання чи у судове засідання без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Отже, за змістом вищезазначених норм, суд може залишити позовну заяву без розгляду лише за наявності певних умов, а саме, якщо особа повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, повторно не прибула у судове засідання без поважних причин і не заявила про розгляд справи за її відсутності.

За таких обставин, оскільки у відповідності до положень зазначених статей Кодексу адміністративного судочинства України позивач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, однак повторно в судове засідання без повідомлення поважних причин не прибув, заяви про розгляд справи за його відсутності не надіслав, тому суд першої інстанції, з рішенням якого погодився апеляційний суд, дійшов вірного висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви ОСОБА_4 без розгляду.

Доводи касаційної скарги про незаконність судових рішень, порушення судами норм процесуального права безпідставні, не ґрунтуються на законі та спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до вимог частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За таких обставин, оскаржувані судові рішення постановлені з додержанням норм процесуального права, а тому касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Я.Л. Іваненко

Судді: М.І. Мойсюк

В.В. Тракало