Справа № 127/25170/15-а
Суддя: Вохмінова О. С.
Дата ухвалення: 2015-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/761/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.12.2015 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

при секретарі Коберник О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці адміністративний позов Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області про визнання постанови незаконною, скасування постанови,

в с т а н о в и в:

позов мотивований тим, що 13.01.2015 року на адресу позивача надійшла постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження №45953710 від 30.12.2014 року з примусового виконання виконавчого листа, виданого 25.12.2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області у справі №127/21079/14-а про зобовязання Департаменту провести перерахунок та здійснити виплату ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги до 5 травня 2014 року відповідно до ч.5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком з урахуванням виплаченої грошової допомоги.

На виконання даного рішення Департаментом було здійснено перерахунок ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги до 5 травня 2014 року в сумі 5 342 грн. з урахуванням виплаченої суми.

Рішення суду в частині проведення виплати ОСОБА_1 нарахованої грошової допомоги не виконано у звязку з тим, що відповідно до ст. 87 Бюджетного кодексу України зазначені виплати здійснюються виключно за рахунок Державного бюджету України на відповідний рік. Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» цільових коштів на виконання судових рішень для органів соціального захисту населення за 2014 рік не передбачено.

Фінансування коштів на виплату даного виду допомоги здійснено не було, оскільки витрати, повязані із задоволенням судами позовних заяв отримувачів пільг, компенсацій та гарантій, які виникли внаслідок рішень Верховного Суду України не враховані в Законі України «Про Державний бюджет України на 2015 рік». Враховуючи вимоги Бюджетного кодексу України, який прямо забороняє розпорядникам бюджетних коштів здійснювати будь-які виплати за рахунок бюджетних коштів без відповідних бюджетних асигнувань або в розмірах, що перевищують затверджені розміри видатків, вказане судове рішення (виплата коштів) не могло бути виконано Департаментом у зазначений термін з поважних причин. Про такі обставини Департамент повідомляв державного виконавця. Однак, не зважаючи наповажність причин невиконання рішення суду, державним виконавцем було надіслано вимогу від 16.10.2015 року про виконання рішення суду до 27.10.2015 року, крім того, 16.10.2015 року, не дочекавшись наданого строку для виконання рішення суду, державним виконавцем винесено постанову про накладення на Департамент штрафу в сумі 680 грн. за невиконання рішення суду.

22.10.2015 року до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради надійшла постанова від 16.10.2015 року про накладення штрафу в сумі 680 грн., проте дану постанову позивач вважає незаконною, оскільки в невиконанні рішення суду вини Департаменту немає.

В судове засідання представник Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради ОСОБА_2 не зявилась, надала заяву з проханням розглянути даний позов у її відсутності, просила задоволити позов у повному обсязі.

В судове засідання представник відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3 не зявилась, надала письмові заперечення, які приєднані до матеріалів справи, просила про розгляд даної справи у її відсутності.

За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представників сторін на підставі доказів, що є у справі та враховуючи їх письмові пояснення.

Судом встановлено, що 13.01.2015 року на адресу позивача надійшла постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження №45953710 від 30.12.2014 року з примусового виконання виконавчого листа, виданого 25.12.2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області у справі №127/21079/14-а про зобовязання Департаменту провести перерахунок та здійснити виплату ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги до 5 травня 2014 року відповідно до ч.5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком з урахуванням виплаченої грошової допомоги (а.с. 8, 9).

На виконання даного рішення було здійснено перерахунок ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги до 5 травня 2014 року в сумі 5 342 грн. з урахуванням виплаченої суми (а.с. 10-11).

Рішення суду в частині проведення виплати ОСОБА_1 перерахованої грошової допомоги не виконано у звязку з тим, що відповідно до ст. 87 Бюджетного кодексу України зазначені виплати здійснюються виключно за рахунок Державного бюджету України на відповідний рік. Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» цільових коштів на виконання судових рішень для органів соціального захисту населення щодо виплати щорічної грошової допомоги до 5 травня 2014 року не передбачено.

Фінансування коштів на виплату даного виду допомоги здійснено не було, оскільки витрати, повязані із задоволенням судами позовних заяв отримувачів пільг, компенсацій та гарантій, які виникли внаслідок рішень Верховного Суду України не враховані в Законі України «Про Державний бюджет України на 2015 рік». Враховуючи вимоги Бюджетного кодексу України, який прямо забороняє розпорядникам бюджетних коштів здійснювати будь-які виплати за рахунок бюджетних коштів без відповідних бюджетних асигнувань або в розмірах, що перевищують затверджені розміри видатків, вказане судове рішення (виплата коштів) не могло бути виконано Департаментом у зазначений термін з поважних причин. У разі виділення бюджетних коштів на виконання рішення суду, дане рішення буде виконано у повному обсязі. Про такі обставини Департамент повідомляв державного виконавця листом від 29.01.2015 року (а.с. 10-11).

Разом з тим, на адресу позивача надійшла вимога державного виконавця про виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області №127/21079/14-а у повному обсязі до 05.10.2015 року. Вимога була отримана Департаментом 29.09.2015 року.

Листом від 06.10.2015 року Департамент повідомив відповідача про виконання рішення суду в частині нарахування ОСОБА_1 щорічної допомоги до 5 травня 2014 року в сумі 5 342 грн. з урахуванням виплаченої суми (а.с. 13-14), а також про те, що рішення суду в частині виплати нарахованої суми не виконано у звязку з відсутністю відповідних бюджетних асигнувань.

16.10.2015 року державним виконавцем надіслано повторну вимогу, якою Департамент повторно зобовязано виконати рішення суду в повному обсязі до 27.12.2015 року Дана вимога була отримана Департаментом 22.10.2015 року (а.с. 15).

Листом від 07.10.2015 року Департамент повідомив, що рішення у повному обсязі не виконано з поважних причин: у звязку з відсутністю відповідних асигнувань. На даний час Департаменту не перераховані кошти з Державного бюджету України для фінансування виплат по рішенням судів, а власних коштів для забезпечення виконання рішень судів Департамент не має, тому з обєктивних причин у повному обсязі виконати рішення суду не може (а.с. 16-17).

Однак, без врахування цих обставин, 16.10.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про накладення на Департамент штрафу в розмірі 680 грн. за невиконання рішення суду (а.с. 19), проте дану постанову позивач вважає незаконною, оскільки в невиконанні рішення суду вини Департаменту немає.

Суд вважає, що постанова державного виконавця від 16.10.2015 року про накладення штрафу за невиконання рішення суду підлягає скасуванню з наступних підстав.

Статтею 14 ч.2, ч. 3 КАС України передбачено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно із частинами першою та другою статті 75 Закону «Про виконавче провадження» після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов`язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст. 89 цього Закону і не пізніше п`яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Статтею 89 Закону України «Про виконавче провадження передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, судом було встановлено, що позивачем було здійснено перерахунок ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги до 5 травня 2014 року в сумі 5 342 грн. з урахуванням виплаченої суми, про що письмово повідомлено державного виконавця, проте рішення суду в частині проведення виплати ОСОБА_1 перерахованої допомоги не виконано у звязку з тим, що відповідно до ст. 87 Бюджетного кодексу України зазначені виплати здійснюються виключно за рахунок Державного бюджету України на відповідний рік. Разом з тим, Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» цільових коштів на виконання судових рішень для органів соціального захисту населення щодо виплати щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2014 рік відповідно до ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не передбачено.

Оскільки фінансування державою коштів на виплату даного виду допомоги здійснено не було, суд вважає, що невиконання рішення суду Департаментом соціальної політики в частині виплати не може вважатись невиконанням без поважних причин.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Департамент є виконавчим органом Вінницької міської ради повноваження яких визначені ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні». Згідно ст. 34 даного закону вирішення відповідно до законодавства питань про надання пільг і допомоги, повязаних із охороною материнства і дитинства відноситься до делегованих повноважень, а ст. 67 визначає, що держава фінансує у повному обсязі здійснення органами місцевого самоврядування наданих законом повноважень органів виконавчої влади. Кошти, необхідні для здійснення органами місцевого самоврядування цих повноважень, щороку передбачаються в ЗУ «Про Державний бюджет України»; рішення органів державної влади, які призводять до додаткових видатків органів місцевого самоврядування, обовязково супроводжуються передачею їм необхідних фінансових ресурсів; вказані рішення виконуються органами місцевого самоврядування в межах переданих їм фінансових ресурсів.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позивач, отримавши вимоги державного виконавця про виконання рішення суду і надавши обґрунтовані відповіді про причини невиконання рішення у строк, наданий державним виконавцем, не порушив Конституції України та інших законів.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень,дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. ст. 11, 69, 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 94 КАС України з відповідача не стягуються судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору.

Керуючись ст.ст. 19, 140 Конституції України, ст. ст. 9, 11, 17, 94, 159, 161, 163 КАС України, ЗУ «Про виконавче провадження», Законом України «Про Державний бюджет на 2015 рік», суд, -

п о с т а н о в и в:

позов задоволити.

Визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3 від 16.10.2015 року про накладення на Департамент соціальної політики Вінницької міської ради штрафу в розмірі 680 грн. за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні №45953710.

Судові витрати залишити за рахунок позивача.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів.

Суддя: