Справа № 822/5977/15
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2015-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/5977/15

Головуючий у 1-й інстанції: Ніколайчук М.Є.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

23 грудня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Загороднюка А.Г. Полотнянка Ю.П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

позивача - ОСОБА_2

представника позивача - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Державної пенітенціарної служби у Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Державної пенітенціарної служби у Хмельницькій області, третя особа - Управління МВС України в Хмельницькій області про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

21.10.2015 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Державної пенітенціарної служби у Хмельницькій області, третя особа - Управління МВС України в Хмельницькій області про зобов'язання вчинити дії.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.11.2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, позивач та його представник, в свою чергу, заперечили проти апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити з наступних підстав.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 з 15.08.1995 року по 10.12.2008 року проходив службу в УМВС України в Хмельницькій області. Наказом № 440о/с від 5.12.2008 року був звільнений зі служби, за власним бажанням, при цьому права на отримання одноразової грошової допомоги не мав. Крім цього позивач з 17.12.2008 року по 23.06.2015 року проходив службу в Державній кримінально-виконавчій службі України у Хмельницькій області. При звільнені одноразова грошова допомога ОСОБА_5 була виплачена в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби в Державній кримінально-виконавчій службі України у Хмельницькій області, розрахованої з вислуги - 6 років 6 місяців 6 днів.

Станом на момент звільнення з органів кримінально - виконавчої служби Управління Державної пенітенціарної служби України в Хмельницькій області вислуга років складала в позивача 19 років 10 місяців 1 день і він отримав право на пенсію.

07.09.2015 року позивач звернувся до Управління Державної пенітенціарної служби у Хмельницькій області із заявою про надання розрахунку та виплати зазначеної допомоги з урахуванням служби в УМВС України в Хмельницькій області, на що отримав відмову.

На думку позивача вище вказана відмова є протиправною та порушує його законні права та охоронювані інтереси, що стало підставою звернення до суду.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Постанови КМ України, від 17.07.1992, № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей", прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за віком, станом здоров'я чи у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Виходячи зі змісту цієї норми та з урахування того, що позивача звільнено з органів внутрішніх справ за віком, на час звільнення він мав 19 років 10 місяців вислуги, тому одноразова грошова допомога в розмірі 50% місячного грошового забезпечення повинна бути виплачена за вказаний період служби.

Положення Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей», які регулюють питання призначення та виплати грошової допомоги, кореспондуються з нормами Закону №2262-XII, в редакції, яка діяла на час виникнення спірних відносин. Так, згідно абзацу першого пункту 10 цієї Постанови (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби які звільняються із служби за віком, станом здоров'я чи у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, після закінчення строку контракту, у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту командуванням, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Встановлено, що позивач при звільненні з органів внутрішніх справ у 2008 році не мав права на пенсію за Законом № 2262-ХІІ, та не отримував зазначену допомогу,.

Згідно частини шостої статті 9 вказаного Закону №2262-ХІІ особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, у разі повторного їх звільнення зі служби одноразова грошова допомога, передбачена цією статтею, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання такої грошової допомоги.

Оскільки, як зазначалось вище, у 2008 році позивач не отримував грошову допомогу і не мав правових підстав для цього, то суд погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо зобов'язання відповідача провести перерахунок належної позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні за 19 років 10 місяців служби у відповідності до ч.1 ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та виплати недоотриману суму одноразової грошової допомоги за період його служби з 15.08.1995 року по 10.12.2008 року.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідачем безпідставно не враховано період служби позивача з 15.08.1995 року по 10.12.2008 року для обчислення одноразової допомоги при звільненні.

З урахуванням вищевикладених норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини сторін, та встановлених обставин даної справи, колегія суддів дійшла висновку про обгрунтованість заявлених позивачем вимог, які правомірно задоволені судом першої інстанції.

Аналогічна позиція висвітлена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 27.10.2015 року у справі № К/9991/15841/12.

Апелянтом не надано достатніх доказів в підтвердження доводів апеляційної скарги, у звязку з чим остання задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Управління Державної пенітенціарної служби у Хмельницькій області залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 листопада 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 29 грудня 2015 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_6 ОСОБА_7