Справа № 2-а-1431/11
Суддя: Крапівіна О. П.
Дата ухвалення: 2011-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 2-а-1431/11
Провадження № 2-а/2719/11
П О С Т А Н О В А

іменем України

07.09.2011року м. Генічеськ

Генічеський районний суд Херсонської області в складі;

1головуючого судді Крапівіної О.П. при секретарі Галузей О.І.

і

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеську адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Генічеської

районної державної адміністрації, Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних

виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Херсонської обласної

державної адміністрації про стягнення недоотриманих сум щорічної допомоги на оздоровлення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому посилається на те, що є

постраждалою внаслідок аварії на ЧАЄС році другої категорії, відповідно до статті 48 Закону

України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської

катастрофи" їй відповідач повинен виплачувати щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі

трьох мінімальних заробітних плат. Але в порушення Закону ним за 2008 - 2010 роки отримано

суми щорічної допомоги на оздоровлення значно нижчі, ніж передбачено законодавством, та

недоплачено значні суми . Просить суд визнати такі дії незаконними та зобов»язати відповідачем

нарахувати та стягнути зазначені кошти.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнала, пояснивши, що виплату позивачу було проведено відповідно до постанови кабінету міністрів за 2008-2010 роки, у розмірі 75 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року №562 . Крім того, пояснили, що відповідно до КАС України пропущений 6 місячний строк звернення до суду.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини.

ОСОБА_1 є постраждалою внаслідок аварії на ЧАЄС році другої категорії,

Судом також встановлено, що позивач перебуває на обліку у відповідача, та їй призначена та виплачується щорічна грошова допомога на оздоровлення на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 75 гривень, що не відповідає закону від 28.02.1991 (в редакції Закону від 09.07.2007 року) учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, виплачується щорічна допомога на оздоровлення в таких розмірах: інвалідам IIгрупи -в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат (при цьому розмір мінімальної заробітної плати визначається моментом її виплати).

Частиною 7 ст. 48 вищевказаного Закону встановлено, що розмір мінімальної заробітної мати визначається на момент виплати допомоги на оздоровлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" вказаний закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв'язання пов'язаних з нею

проблем медичного та соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднен території.

У відповідності до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Враховуючи особливий статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та обумовлену цим необхідність їх адекватного соціального захисту, Верховна Рада України доповнила Закон України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" статтею 71, в якій встановлено, що дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону. Крім того, делегуючи повноваження Кабінету Міністрів України щодо визначення порядку проведення таких виплат Верховна Рада України зазначену законом не надавала йому право змінювати розмір в сторону зменшення, передбачених законом виплат....

Так, зокрема, відповідно до ст. 67 вказаного Закону конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

Також необхідно зазначити, що зазначені Постанови Кабінету Міністрів України є підзаконними нормативно-правовим актами (прийнятими на виконання закону), тому у разі виникнення колізії між їх нормами та нормами закону, застосуванню підлягають положення останнього.

Разом з тим, дія ч. 4 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" була зупинена на 2007 рік Законом України "Про Державний бюджет України на 2007 рік". Проте, рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Пунктом 28 розділу IIЗакону України від 28.12.2007, № 107-VI"Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", частину 4 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" було викладено в новій редакції, але Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 вказаний пункт Закону визнано неконституційним.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визначені неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, в даному спорі застосуванню підлягає ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати, а не Постанов Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року та № 562 від 12.07.2005 року. Отже, позивач мав право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат із розрахунку розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати, встановлених Законами України про Державний бюджет на відповідний рік.

Тому ч. 4 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" діє в редакції, яка була до внесення відповідних змін Законом України "Про Державний бюджет України на 2007 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", передбачає виплату щорічної допомоги на оздоровлення інвалідам IIгрупи в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.

Частиною 5 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту громадян. Крім того, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 20.09.2005р. № 936 "Порядок використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що виплата таких компенсацій та допомог провадиться управліннями праці та соціального захисту

населення за місцем реєстрації громадян та центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних плат.

Доводи відповідача про відсутність кошторисних призначень для реалізації ч. 4 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не можуть бути підставою для невиконання вимог зазначеного Закону.

Як вбачається із змісту Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та бюджетної програми "Компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю, та допомоги на оздоровлення..." виплата щорічної допомоги на оздоровлення потерпілих від Чорнобильської катастрофи проводиться на відшкодування шкоди, завданої здоров'ю визначених законом осіб, внаслідок радіоактивного забруднення території.

Відповідно до частини першої статті 99 КАС адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною другою цієї статті визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів, особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. ст. 6 -11, 71, 99, КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати неправомірними дії управління соціального захисту населення Генічеської районної державної адміністрації, Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Херсонської обласної державної адміністрації щодо не нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної одноразової допомоги на оздоровлення, передбачену ст.. 48 Закону України «Про етатус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати управління соціального захисту населення Генічеської районної державної адміністрації, Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Херсонської обласної державної адміністрації здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щорічної одноразової допомоги на оздоровлення в розмірі, передбаченому ст.. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі трьох мінімальних заробітних плат за період 2010 року урахуванням різниці яка була виплачена в цей період.

В іншій частині позов залишити без розгляду.

На постанову може бути подана апеляція протягом десяти днів після проголошення.

Суддя Генічеського районного суду ОСОБА_3