Справа № 826/14139/15
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2015-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20 листопада 2015 року 14 год. 40 хв. № 826/14139/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Данилишина В.М. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіної Марини Анатоліївни та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва 16 липня 2015 року надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіної Марини Анатоліївни (далі - відповідач-1, уповноважена особа Фонду) та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - відповідач-2, Фонд) про:

- визнання протиправною бездіяльності відповідача-1 щодо не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок відповідача-2 із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, про відшкодування коштів за договором банківського вкладу, укладеним між позивачем та ПАТ "ВіЕйБі Банк";

- зобов'язання відповідача-1 включити позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування 200000,00 грн. за вкладом у ПАТ "ВіЕйБі Банк";

- зобов'язання відповідача-1 подати відповідачу-2 інформацію щодо позивача як вкладника, який має право на відшкодування 200000,00 грн. за вкладами у ПАТ "ВіЕйБі Банк";

- зобов'язання відповідача-2 включити позивача до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування 200000,00 грн. за вкладом у ПАТ "ВіЕйБі Банк" за рахунок відповідача-2.

В обґрунтування позову зазначено, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскільки протиправними діяннями відповідачів порушено права та інтереси позивача як вкладника.

Відповідною ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі, яку призначено до розгляду у судовому засіданні.

У ході судового розгляду справи представник позивача підтримав позов та просив задовольнити його повністю.

Відповідач-1 (його представник) та відповідач-2 (його представник) у судові засідання не прибули, хоча про дати, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, заяви про розгляд справи за відсутності відповідача-1 (його представника) та відповідача-2 (його представника) до суду не надійшли, натомість відповідачами були подані до суду письмові заперечення проти позову, в яких просили відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем, як вкладником, та ПАТ "ВіЕйБі Банк", як банком, 14 листопада 2014 року укладено договір банківського вкладу "НВУ" №861983/2014 (далі - договір), предметом якого є розміщення вкладником у банку строкового вкладу на умовах депозитного продукту "НВУ" в національній валюті України на строк 3 (три) місяці, з дня укладення договору, з щомісячною виплатою процентів. Для обліку вкладу банк відкриває на ім'я вкладника вкладний рахунок НОМЕР_2, код банку 380537.

Відповідно до п.п. 1.2, 1.3 розділу 1 договору, банк відкриває на ім'я вкладника вкладний рахунок за вкладом на вимогу "Для виплат" НОМЕР_3, код банку 380537. На цей рахунок-кореспондент може бути перерахований вклад та нараховані, але не отримані вчасно вкладником проценти за цим вкладом по закінченню строку його дії. Нараховані проценти за збереження вкладу вкладник отримує через касу банку не раніше дати, що співпадає з першим днем по закінченню кожного розрахункового місяця від дати укладення договору. Нараховані проценти за збереження вкладу з капіталізацією процентів банк перераховує на рахунок.

Сума початкового вкладу - 200000,00 грн.

З наявної у матеріалах справи копії платіжного доручення від 14 листопада 2014 року №3818667 вбачається, що на вкладний рахунок позивача перераховано грошові кошти у розмірі 200000,00 грн.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 19 березня 2015 року №188 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 20 березня 2015 року №63 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "ВіЕйБі Банк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ "ВіЕйБі Банк" та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіну Марину Анатоліївну строком на 1 (один) рік із 20 березня 2015 року по 19 березня 2016 року.

У зв'язку з початком процедури ліквідації банку, Фонд із 27 березня 2015 року розпочав виплати коштів вкладникам ПАТ "ВіЕйБі Банк" через банки-агенти.

У зв'язку з вищезазначеним, позивач звернувся до відповідачів із заявами від 07 квітня 2015 року про виплату гарантованої суми відшкодування за вкладом, розміщеним в ПАТ "ВіЕйБі Банк".

Відповідач-2 листом від 06 липня 2015 року №02-036-21912/15 повідомив позивача про відсутність її у переліку вкладників, що був переданий до Фонду відповідачем-1.

Відповідь відповідача-1 за наслідками розгляду заяви позивача від 07 липня 2015 року в матеріалах справи відсутня.

У контексті вище викладеного суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 2, ч. 1 ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон), вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, передбачений ст. 27 Закону.

Зокрема, згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 27 Закону, уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з п.п. 3, 4 розділу ІІІ, п.п. 2, 4, 6 розділу IV Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 09 серпня 2012 року №14 (далі - Положення №14), уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до п.п. 4 - 6 ч. 4 ст. 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

На підставі рішення виконавчої дирекції за розпорядженням директора-розпорядника Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів (здійснює перерахування гарантованої суми за Загальним Реєстром, передачу Загального Реєстру банку-агенту) не пізніше семи днів з дня прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

У ході розгляду справи судом з'ясовано, що уповноваженою особою Фонду видано наказ від 31 січня 2015 року №76 "Про проведення додаткової перевірки операцій по рахункам фізичних осіб", згідно якого, для проведення додаткової перевірки обставин, які передували відкриттю нових банківських (депозитних, поточних, карткових) рахунків фізичних осіб, безготівковому перерахуванню або зарахуванню готівкових коштів в перевіряємий період на банківські рахунки фізичних осіб, створено відповідну комісію.

Відповідно до виписки з протоколу засідання виконавчої дирекції Фонду від 03 лютого 2015 року №032/15 погоджено рішення уповноваженої особи Фонду обмежити виплати за вказаними рахунками окремих вкладників згідно наданого переліку рахунків фізичних осіб, що підлягають обмеженню (згідно листів від 20 січня 2015 року №23-562, від 27 січня 2015 року №20-876 та від 02 лютого 2015 року №20-1431).

При цьому, листом від 27 січня 2015 року №20-786 уповноваженою особою Фонду направлено перелік рахунків, виплати за якими можуть бути тимчасово призупинені на вимогу уповноваженої особи Фонду.

Відповідно до ч. 2 ст. 37, ч.ч. 2, 3 ст. 38 Закону, уповноважена особа Фонду має право: 1) вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; 2) укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом; 3) продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій; 4) повідомляти сторони за договорами, зазначеними у ч. 2 ст. 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 5) заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи; 6) звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку; 7) залучати до роботи у процесі здійснення тимчасової адміністрації за рахунок банку на підставі цивільно-правових договорів інших осіб (радників, аудиторів, юристів, оцінювачів та інших) у межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду. Такі договори можуть бути розірвані в односторонньому порядку у день повідомлення уповноваженою особою Фонду другої сторони про таке розірвання з наслідками, встановленими цивільним законодавством; 8) призначати проведення аудиторських перевірок та юридичних експертиз з питань діяльності банку за рахунок банку в межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду; 9) приймати на роботу, звільняти з роботи чи переводити на іншу посаду будь-кого з керівників чи працівників банку, переглядати їх службові обов'язки, змінювати розмір оплати їх праці з додержанням вимог законодавства України про працю; 10) зупиняти розподіл капіталу банку чи виплату дивідендів у будь-якій формі; 11) вчиняти дії, спрямовані на виконання плану врегулювання, відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Фонду.

Протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

У письмових запереченнях уповноваженої особи Фонду проти позову зазначено, що постановою Правління Національного банку України від 03 жовтня 2014 року №681/БТ "Про віднесення публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" до категорії проблемних" вирішено для стабілізації діяльності банку та відновлення його фінансового стану з дня прийняття цієї постанови до кінця строку, який визначений у п. 1 цієї постанови, установити для банку такі обмеження в його діяльності, зокрема: не допускати проведення будь-яких активних операцій з інсайдерами та пов'язаними особами; не допускати проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом, крім договорів, укладених до вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків. Оскільки договір між позивачем та ПАТ "ВіЕйБі Банк" укладений 14 листопада 2014 року, тому є підстави вважати даний договір укладеним з порушенням вимог, що встановлені Національним банком України.

При цьому, суд звертає увагу, що уповноваженою особою Фонду не приймалось рішення про визнання нікчемним договору, укладеного між позивачем та ПАТ "ВіЕйБі Банк".

У ході судового розгляду справи уповноваженою особою Фонду не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували недобросовісність позивача або його обізнаність щодо можливих неправомірних дій третіх осіб, на яких вказує уповноважена особа Фонду.

Крім того, при вирішенні питання про ймовірну нікчемність договору судом не встановлено, а відповідачами 1 та 2 не доведено, що договір має ознаки нікчемного правочину, передбачені ч. 3 ст. 38 Закону.

Суд зазначає, що уповноваженою особою Фонду не доведено факт наявності правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників ПАТ "ВіЕйБі Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, а тому така бездіяльність уповноваженої особи Фонду суперечить нормам Закону та є протиправною.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності уповноваженої особи Фонду щодо не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню за договором, укладеним між позивачем та ПАТ "ВіЕйБі Банк", є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При цьому, не підлягає задоволенню позовна вимога про зобов'язання уповноваженої особи Фонду включити позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ "ВіЕйБі Банк" за рахунок Фонду, оскільки вище викладеними нормами не передбачено можливість складання або перезатвердження переліку вкладників після складання такого переліку.

Разом з тим, Положенням №14 передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно, зокрема: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників. Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Отже, враховуючи протиправність бездіяльності уповноваженої особи Фонду щодо не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, необхідним є зобов'язання відповідача-1 подати відповідачу-2 додаткову інформацію про позивача як вкладника.

При цьому, заважаючи на те, що інформація про позивача до переліку вкладників внесена не була, а Фонду додаткова інформація про позивача уповноваженою особою Фонду не надавалась, у суду відсутні обґрунтовані підстави для задоволення вимоги про зобов'язання Фонду включити позивача до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ "ВіЕйБі Банк" за рахунок Фонду.

Суд зазначає, що на час розгляду справи та прийняття у ній судового рішення по суті відносини між позивачем та Фондом відсутні, права та законні інтереси позивача Фондом не порушено, що, за переконанням суду, також свідчить про відсутність підстав для зобов'язання Фонду вчинити певні дії щодо позивача.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих судом обставин вбачається, що позов ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіної Марини Анатоліївни та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії є таким, що підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У зв'язку з тим, що позивачем не заявлено вимогу про стягнення судового збору за рахунок бюджетних коштів, суд не присуджує на користь позивача здійснені ним судові витрати відповідно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 69-71, 86, 94, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" Славкіної Марини Анатоліївни щодо не включення ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у публічному акціонерному товаристві "Всеукраїнський Акціонерний Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню за договором банківського вкладу "НВУ" №861983/2014 від 14 листопада 2014 року, укладеним між ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський Акціонерний Банк".

3. Зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" Славкіну Марину Анатоліївну подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) як вкладника, який має право на відшкодування 200000,00 грн. (двісті тисяч гривень) за договором банківського вкладу "НВУ" №861983/2014 від 14 листопада 2014 року, укладеним між ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський Акціонерний Банк".

4. Позов в іншій частині залишити без задоволення.

Копії постанови направити (вручити) сторонам (їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.М. Данилишин