Справа № 449/794/14-а
Суддя: Борняк Р. О.
Дата ухвалення: 2015-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Перемишлянський районний суд Львівської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2015 м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Борняк Р.О.,

при секретарі Баран П.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Боршівської сільської ради про визнання незаконним рішення Боршівської сільської ради,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Боршівської сільської ради, в якому просить визнати рішення №45 виконавчого комітету Боршівської сільської ради від 01 грудня 1994 року в частині передачі ОСОБА_2 нечинним, оскільки в назві вказаного рішення не зазначено адреси, за якою знаходиться присадибна земельна ділянка, ОСОБА_2 згідно даного рішення виконкому передано в приватну власність лише земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, а не земельну ділянку для ОЖБ площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку, а також цільове призначення земельної ділянки та площа, що зазначені в Державному акті не відповідають даним рішенням виконкому №45 щодо ОСОБА_2 Свої вимоги аргументує тим, що в провадженні Перемишлянського райсуду перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Боршівської сільської ради, реєстраційної служби Перемишлянського РУЮ та ін. про визнання права власності на нерухоме майно, скасування державного акту. В якості 3 особи по даній справі залучено ОСОБА_3, як спадкоємця ОСОБА_2, який долучив до матеріалів справи копію Державного акту про право власності на землю для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд і ведення особистого селянського господарства. Даний Державний акт був виданий ОСОБА_2 на підставі рішення, яке позивач оскаржує. Крім цього даним рішенням її позбавлено права та можливості володіти та користуватися присадибною земельною ділянкою по вулиці О. Боднара, 32 в с. Боршів, що необхідна для обслуговування житлового будинку, на яку вона має право за заповітом від тітки ОСОБА_4.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час, дату, та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності та заперечення на адміністративний позов, згідно якого встановлено, що з погосподарських книг Боршівської сільської ради вбачається, що ОСОБА_2 проживала в с. Боршів в будинковолодінні по вул. О. Боднара, 32 не як наймач, а як голова двору, була там зареєстрована, працювала агрономом в колгоспі. Тому їй відповідно до рішення Боршівської сільської ради від 01.12.1994 року № 45 було надано земельну ділянку площею 0,25 га. Земельну ділянку було надано правомірно на законних підставах, а тому не погоджується з думкою позивача, що згадане рішення є нечинним. Окрім цього, зазначено, що тітка позивача ОСОБА_4 не мала жодного відношення до земельної ділянки, яка буле переданою у власність ОСОБА_2 тому, що ОСОБА_4 жодним рішенням виконавчого комітету до політичних репресій (до 1947 року) і після них не надавалась ні в користування, ні в приватну власність земельна ділянка площею 0,25 га, за адресою вул. О. Боднара, 32 в с. Боршів Перемишлянського р-ну, а тому позивач не вправі претендувати на таку земельну ділянку і просити визнати рішення від 01.12.1994 року частково нечинним. Не вірним є твердження позивача, що ОСОБА_2 було надано тимчасове житло по вул. О. Боднара в с. Боршів, оскільки такі дані ні чим не підтверджуються, а остання прожила в даному будинку понад 40 років, що підтверджується записами в погосподарській книзі сільської ради, а також те, що ОСОБА_4 належала присадибна земельна ділянка за згаданою адресою, оскільки до 1947 року на жодних правових підставах така земельна ділянка не могла їй належати, документально позивачем такий факт не доведено. Поряд з цим, оскаржуване рішення жодним чином не суперечить законним правам та інтересам позивача, оскільки вона не є власницею будинку по вул. О. Боднара, 32 с. Боршів, не має правової приналежності до земельної ділянки на яку претендує. Щодо посилання позивача на відсутність адреси в рішенні про приватизацію земельних ділянок громадян, то така не вказувалась, оскільки земля приватизовувалась за списками громадян, де включались земельні ділянки: присадиба, ОПГ, по деяких громадянах вказувалась загальна площа земельної ділянки, тобто для обслуговування житлового будинку та паї - разом, відтак адреса і не проставлялась по всіх громадянах у списку. ОСОБА_2 в списку вказано загальну площу земельної ділянки о,44 га, що включає в себе присадибну земельну ділянку та для ведення особистого селянського господарства. Посилання позивача на ст..155 ч.1 ЗК України в даному випадку є недоцільним, оскільки права ОСОБА_1 ні чим не порушуються, оскільки вона не володіє, не користується, і на даний час не вправі розпоряджатися земельною ділянкою площею 0,25 га в с. Боршів по вул. О. Боднара, 32 Перемишлянського р-ну Львівської області.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши наявні в матеріалах справи документи, суд вважає, що в позові слід відмовити з наступних підстав.

Згідно копії рішення виконавчого комітету Боршівської сільської ради №45 від 01.12.1994 року, встановлено що ОСОБА_2 Іванівнінаданео у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,44 га, що включає в себе присадибну земельну ділянку та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, тому твердження позивача що ОСОБА_2 передано у приватну власність лише земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства є безпідставними.

Посилання позивача на відсутність адреси в рішенні про приватизацію земельних ділянок громадян, то така не вказувалась, оскільки земля приватизовувалась за списками громадян, де включались земельні ділянки: присадиба, ОПГ, по деяких громадянах вказувалась загальна площа земельної ділянки, тобто для обслуговування житлового будинку та паї - разом, відтак адреса і не проставлялась по всіх громадянах у списку.

Крім цього суд не бере до уваги посилання позивача на ст..155 ч.1 ЗК України, оскільки права ОСОБА_1 ні чим не порушуються, оскільки вона не володіє, не користується, і на даний час не вправі розпоряджатися земельною ділянкою площею 0,25 га в с. Боршів по вул. О. Боднара, 32 Перемишлянського р-ну Львівської області.

Позивач посилається що 2004 році звернувся до нотаріуса про відкриття і оформлення спадщини на майно померлої тітки ОСОБА_4, але на присадибну земельну ділянку площею 0,25 га по вулиці О. Боднара в с. Боршів Перемишлянського району Львівської області, яка мала б належати його тітці оформлений Державний акт про право власності на ОСОБА_2, який виданий на підставі рішення виконавчого комітету Боршівської сільської ради №45 від 01 грудня 1994 року. Відповідно позивачем пропущений строк звернення до суду, оскільки про рішення виконавчого комітету Боршівської сільської ради він повинен був дізнатися коли оформляв спадщину, а посилання позивача на те що про дане рішення він дізнався лише 13 червня 2014 році на судовому засіданні суд вважає надуманими.

Згідне ост.99 КАСУ - адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог.

Частиною 1 ст. 11 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а ч. 1 ст. 71 КАС України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, представником відповідача повністю доведена правомірність своїх дій.

Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163, 167, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

В позові ОСОБА_1 до Боршівської сільської ради про визнання незаконним рішення Боршівської сільської ради відмовити.

Постанова набирає законної сили та може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Борняк Роман Орестович