Справа № 2-а-8806/11
Суддя: Дуда О. О.
Дата ухвалення: 2011-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.04.2011 Справа №2-а-8806/11

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого-судді Дуди О.О.

з участю секретаря Шилівської М.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Тернопільської міської ради про зобовязання нарахувати та виплатити різницю в одноразовій компенсації та щорічній допомозі, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить зобовязати відповідача виплатити недоплачену йому різницю у одноразовій компенсації за шкоду, спричинену здоровю внаслідок аварії на ЧАЕС в розмірі 15 мінімальних заробітних плат у звязку із зміною групи інвалідності та щорічну допомогу на оздоровлення відповідно до ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі пяти мінімальних заробітних плат.

У судове засідання позивач не з'явився, подав суду письмову заяву, в якій свої позовні вимоги уточнив, просить зобовязати відповідача виплатити недоплачену йому щорічну допомогу на оздоровлення відповідно до ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за 2010 рік, розглянути справу у його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, надіслав до суду письмові заперечення, в яких вказав, що виплати позивачу відповідно до ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" проводяться в розмірах, встановлених Постановою КМУ від 12.07.2005 року "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та в межах бюджетних асигнувань, вирішення питання щодо виділення додаткових коштів можливе лише після збільшення бюджетних призначень за відповідними бюджетними програмами. Просить розглядати справу за його відсутності та відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Позивач ОСОБА_1 є потерпілим від аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії, що стверджується посвідченням серії А № 141902 від 28.10.2010 року, вкладкою до даного посвідчення №695151 від 28.10.2010 року.

20.10.2005 року позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності, повязану з виконанням обовязків військової служби щодо ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що стверджується витягом довідкою серії МСЕ №057928 від 20.10.2005 року.

20.10.2010 року позивачу встановлено ІІ групу інвалідності, повязану з виконанням обовязків військової служби щодо ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується довідкою серії ТЕР № 0195810 від 20.10.2010 року.

Відповідно до ч.1 ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції, що діяла до 01.01.2008 року, одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, виплачується, зокрема, інвалідам ІІІ групи у розмірі 30 мінімальних заробітних плат, інвалідам ІІ групи у розмірі 45 мінімальних заробітних плат.

У разі встановлення інвалідності вищої групи інвалідам виплачується різниця у компенсаціях.

Згідно ч.4 ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції, що діяла до 01.01.2008 року, щорічна допомога на оздоровлення як компенсація за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та сім'ям за втрату годувальника виплачується інвалідам ІІ групи у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 за №10-рп/2008 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п. 28 розділу 2 Закону України Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, якими внесено зміни до ст.ст. 50 та 54 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про неконституційність.

Таким чином, у даних правовідносинах підлягають до застосування норми ч.4 ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції закону, що діяла до 01.01.2008 року.

Так, враховуючи, що позивачу встановлено вищу групу інвалідності, згідно норм ч.1 ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції, що діяла до 01.01.2008 року підлягає виплаті позивачу різниця у компенсаціях за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 15 (45-30) мінімальних заробітних плат.

Судом встановлено, що відповідачем позивачу було виплачено різницю у компенсації за шкоду, спричинену здоровю внаслідок аварії на ЧАЕС та щорічну допомогу на оздоровлення за 2010 рік, передбачені ч.ч.1,4 ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у розмірах, що не відповідають вимогам норм вищенаведеної статті.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають поновленню, позов слід задовольнити. Зобовязуючи відповідача здійснити нарахування та виплату недоплаченої допомоги, суд виходить з того, що такі виплати не були нараховані відповідачем, а суд не може перебирати на себе функцію здійснення перерахунку та нарахування пенсії замість органу, якому надані такі повноваження.

Посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення виплати зазначеної допомоги є безпідставним, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на підставу невиконання своїх зобов'язань, які встановлені ст.46 Конституції України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 18, 71, 86, 94, 159-163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Тернопільської міської ради про визнання дій протиправними та стягнення недоплаченої щорічної допомоги - задовольнити.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Тернопільської міської ради нарахувати і виплатити ОСОБА_1 різницю у одноразових компенсаціях за шкоду здоровю, спричинену внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі пятнадцяти мінімальних заробітних плат, відповідно до вимог ч. 1 ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в редакції, що діяла до 01.01.2008 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Тернопільської міської ради нарахувати і виплатити ОСОБА_1 щорічну допомогу на оздоровлення за шкоду здоровю, спричинену внаслідок Чорнобильської катастрофи за 2010 рік у розмірі пяти мінімальних заробітних плат, відповідно до вимог ч. 4 ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в редакції, що діяла до 01.01.2008 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

Повідомити Управління праці та соціального захисту населення Тернопільської міської ради про можливість отримання копії постанови безпосередньо в суді.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанову може бути оскаржено до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. Десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду відповідачем обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий Дуда О.О.