Справа № 205/5495/15-а
Суддя: Шавула В. С.
Дата ухвалення: 2015-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

13.11.2015 Єдиний унікальний номер 205/5495/15-а
Справа № 2а/205/85/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Шавули В.С.

при секретарі Перцевій М.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська ОСОБА_2 про визнання протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

29 липня 2015 року позивачка звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом (а.с.1-2).

В обґрунтування підстав зазначила, що 28 січня 2014 року їй призначена пенсія в сумі 2 101,00 грн., але при нарахуванні пенсії відповідачем не враховано заробітну плату, яку позивачка отримувала у період з 1992 року по 2004 рік, коли вона працювала ДОЧП ДАК «Хліб України». Згідно довідки даного підприємства позивачка отримувала заробітну плату, розмір якої дозволяє призначити значно більшу пенсію.

30 червня 2015 року позивачка зверталась до установи відповідача із проханням, при обчисленні пенсії, врахувати заробітну плату в узгоджені з нею 60 місяців періоду 1992-2004 роки.

Листом №Ч-84/15ос від 10.07.2015 року відповідачем відмовлено позивачці у врахуванні заробітку за період 1992-2004 роки її праці в ДОЧП ДАК «Хліб України», вимагаючи від неї первинні документи на підтвердження наданої нею довідки про заробіток.

Позивачка вважає дії відповідача незаконними та просить суд визнати неправомірними дії начальника Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська ОСОБА_2 по відмові їй у врахуванні заробітної платив період з січня 1992 року по квітень 2004 року та по вимаганню від неї додаткових даних у вигляді неназваних «первинних документів», визнати протиправними; зобовязати начальника Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська ОСОБА_2 врахувати при обчисленні розміру пенсії її заробітну плату в узгодженні із нею 60 місяців періоду 1992-2004 років.

Позивачка в судове засідання не з'явилась. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. У змісті позовних вимог просила справу розглядати без своєї присутності, але за участю свого представника за довіреністю адвоката ОСОБА_3 (а.с.2), який також не з'явився. Про причини неявки представник не повідомив. Письмових заяв про розгляд справи без своєї участі не надавав.

Відповідач Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Дніпродзержинська, в особі свого представника за довіреністю ОСОБА_4, в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. До суду надав письмові заперечення на позов та письмову заяву, в якій просив справу розглядати без участі свого представника. Проти позовних вимог заперечував у повному обсязі (а.с.26-27,35).

Відповідно до ч.4 ст.122 КАС України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Відповідно до ч.3 ст. 4 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення. Підставою звернення позивача до суду є захист прав на належне пенсійне забезпечення у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органу Пенсійного Фонду України, що викликані діями такого органу при здійсненні владних управлінських функцій при здійсненні перерахунку пенсії на користь позивача.

Суд, зясувавши обставини по справі, перевіривши їх наданими доказами, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонером та з 03 січня 2014 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (а.с. 3,4,9).

В липні 2015 року позивачка зверталась до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська із заявою про залучення до пенсійної справи оригіналу довідки про заробітну плату в період з 1992 року по 2004 рік, врахування при обчисленні розміру пенсії заробітну плату в узгоджені із нею 60 місяців періоду 1992-2004 роки (а.с.8).

Листом №Ч-84/15ос від 10.07.2015 року позивачці відмовлено у перерахунку пенсій та повідомлено, що надані довідки про заробітну плату в період з 1992 року по 2004 рік не підтвердженні первинними документами, а тому не можуть бути враховані для розрахунку пенсії (а.с.9).

Відповідно до ст.. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення», громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Згідно ст..4 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

У відповідності до ст..40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до п.2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 1 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення; для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 1, 3 до Положення). За бажанням пенсіонера у період до 01 січня 2016 року ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам. У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року (додаток 1).

Як вбачається із матеріалів справи, позивачкою надано довідки про те, що вона дійсно працювала в Дніпропетровському обласному дочірньому підприємстві Державної акціонерної компанії «Хліб Україна», яке неодноразово було перетворено (а.с.5). Також, позивачкою надано довідки №№ 03/01 від 21 березня 2006 року про суму заробітку з розшифруванням (грн..) за період з січня 1992 року по квітень 2004 року (а.с.6,7), до яких не включені виплати одноразового характеру, не обумовлені діючою системою оплати праці, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України. Дані довідки видані на підставі особливих рахунків за вказаний період.

Відповідно до п.2.10. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Отже, суд вважає, що начальник Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська ОСОБА_2 діяла в межах своїх повноважень та відповідно до діючого законодавства відмовляючи ОСОБА_1 у перерахунку пенсії, так як останньою ані до установи відповідача, ані до суду не надано жодних доказів у підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, які видаються на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала позивачка.

У відповідності із ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши надані докази, за своїм внутрішнім переконанням, приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову ОСОБА_1, тому відмовляє у задоволенні позовної заяви у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо судових витрат відповідно до ст.. 94 КАС України, суд вважає за належне стягнути із позивачки на користь держави судовий збір в сумі 73,08 грн.

Керуючись Конституцією України, Законами України «Пенсійне забезпечення», «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 3, 6-14, 17, 159 163, 167 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до начальника Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська ОСОБА_2 про визнання протиправними та зобовязання вчинити певні дії, - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 73,08 грн. (сімдесят три грн.. 08 коп.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через суд Ленінського району м. Дніпропетровська у порядку подання апеляційної скарги, яка може бути подана протягом 10-ти днів з дня отримання копії постанови

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано; якщо була подана апеляційна скарга, то постанова суду набиратиме законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Суддя В.С. Шавула