Справа № 299/3533/15-а
Суддя: Надопта А. А.
Дата ухвалення: 2015-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Виноградівський районний суд Закарпатської області
_______________________________________________________Справа № 299/3533/15-а
Номер рядка звіту 83
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2015 м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у особі головуючого судді А.А.Надопта, при секретарі Онисько С.С., за участю позивачки ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 Пенсійного Фонду України в Виноградівському районі про визнання дій неправомірними та зобов»язання вчинити певні,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 Пенсійного Фонду України в Виноградівському районі про визнання дій неправомірними та зобов»язання вчинити певні.

Вимоги заявленого позову мотивовано тим, що 06 листопада 2014 року позивачка отримала висновок медико - соціальної експертної комісії, згідно якого позивачку було визнано інвалідом третьої групи (безстроково), та 06 листопада 2014 року позивачці була призначена пенсія за по інвалідності внаслід загального захворювання, як інвалід III групи відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З грудня 1993 року по теперішній час позивачка працює на державній служб управління Пенсійного фонду України в Виноградівському районі.

20 листопада 2015 року позивачка звернулася до управління із зверненням про роз'яснення з яких причин їй було припинено виплату пенсії по інвалідносі 01.04.2015 року.

Листом №56/П-56 від 01.12.2015 року позивачці відмовлено у виплаті пенсії, посилаючись на те, що з 01.04.2015 року вступив у дію Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України ще пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року №213-УІІІ, згідно з яким тимчасово з 1 квітня по 31 грудня 2015 року, у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачені зокрема, Законом України "Про державну службу" пенсії, призначені відповідно цього Закону не виплачуються.

Позивачка вважає, що управління таким чином порушило її право на пенсійне забезпечення, оскільки позивачка отримувала пенсію на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а не на підставі ЗУ "Про державну службу".

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1, свої позовні вимоги та наполягала на їх задоволення.

Представник відповідача ОСОБА_3 Пенсійного фонду України у Виноградівському районі в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову посилаючись на те, що визначальним фактором обмеження пенсійних виплат позивачці є факт працевлаштування і робота, в тому числі і на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців відповідно до ЗУ «Про державну службу», та не залежить від факту набуття права на призначення відповідної пенсії як на момент введення, так і на момент завершення зазначеного тимчасового обмеження, а тому у задоволенні заявленого позову просив суд відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 06 листопада 2014 року позивачка отримала висновок медико - соціальної експертної комісії, згідно якого позивачку було визнано інвалідом третьої групи (безстроково), та 06 листопада 2014 року позивачці була призначена пенсія за по інвалідності внаслід загального захворювання, як інвалід III групи відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З грудня 1993 року по теперішній час позивачка працює на державній служб управління Пенсійного фонду України в Виноградівському районі.

20 листопада 2015 року позивачка звернулася до управління із зверненням про роз'яснення з яких причин їй було припинено виплату пенсії по інвалідносі 01.04.2015 року.

Листом №56/П-56 від 01.12.2015 року позивачці відмовлено у виплаті пенсії, посилаючись на те, що з 01.04.2015 року вступив у дію Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України ще пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року №213-УІІІ, згідно з яким тимчасово з 1 квітня по 31 грудня 2015 року, у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачені зокрема, Законом України "Про державну службу" пенсії, призначені відповідно цього Закону не виплачуються.

Абзацом 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про загальнообов'язке державне пенсійне страхування» в редакції, від 01.04.2015 р., тимчасово у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: у період роботи особи (кр інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на як поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах передбачених законами України «Про статус народного депутата України», "Про державну службу", «Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», пенсії призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються; у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на які поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів вій гарантії їх соціального захисту»), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до пункту 5 розділу III «Прикінцеві положення» ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійне забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрі статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Мініст] України», «;Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу» «Податкового та Митного кодексів України», «Положення про помічниі консультанта народного депутата України».

Вказаний в пункті 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону №213 зак щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах 1 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійне забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються.

Відповідно до п. 1 ч.І ст. 8 Закону України «Про загальнообов'язкове держав пенсійне страхування», право на отримання пенсій та соціальних послуг солідарної системи мають: громадяни, які застраховані згідно із цим Законом досягай встановленого цим законом пенсійного віку чи визнані інвалідами установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей зазначені у статті 36 цього закону, та інші особи. Передбачені цим Законом.

На підставі ч.2 ст.30 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія по інвалідності призначається незалежно від того коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи.

Відповідно до аб. 1 ст. 4 закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», діяльність держави щодо інвалідів виявляється у створенні правових, економічних, політичних, соціальних , психологічних та інших умов для забезпечення їхніх прав і можливостей нарівні з іншими громадянами для участі суспільному житті.

Вказаною статтею також передбачено, що соціальний захист інвалідів є складовою діяльності держави щодо забезпечення прав і можливостей інвалідів нарівні з іншими громадянами та полягає у наданні пенсії, державної допомоги, компенсаційних та інших виплат, пільг, соціальних послуг, здійсненні реабілітаційних заходів, встановленні опіки ( піклування) або забезпеченні стороннього догляду.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Конвенції «Про права інвалідів», держави-учасниці зобов'язуються забезпечувати й заохочувати повну реалізацію всіх прав людини й основоположних свобод всіма інвалідами без будь-якої дискримінації за ознакою інвалідності. Із цією метою держави-учасниці зобов'язуються: а) вживати всіх належних законодавчих, адміністративних та інших заходів для здійснення прав, що визнаються в цій Конвенції; б) вживати всіх належних заходів, зокрема законодавчих, для зміни чи скасування існуючих законів , постанов, звичаїв та підвалин, які є дискримінаційними стосовно інвалідів на ін..

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до п.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Суд вважає, що оскільки позивачка працює на посаді, яка дає право на призначення пенсії відповідно до ЗУ «Про державну службу», суд вважає, що відмова відповідача відповідача у призначенні та виплаті позивачці ОСОБА_1 пенсії по інвалідності у зв»язку з перебуванням позивачки на державній службі порушує законне права позивача на отримання такої пенсії, а тому підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо припинення виплати пенсії позивачці з 01.04.2015 року.

Відповідно до вимог ст.ст.3,19 Конституції України, ст.ст.7, 71, 86, 159, 161-163, 167 КАС України , суд-

П О С Т А Н О В И В:

Заявлений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 Пенсійного Фонду України в Виноградівському районі про визнання дій неправомірними та зобов»язання вчинити певні -задоволити.

Визнати дії ОСОБА_3 Пенсійного фонду України у Виноградівському районі щодо припинення ОСОБА_1 виплати пенсії, як інваліду третьої групи з 01.04.2015 року-неправомірними.

Зобов'язати ОСОБА_3 Пенсійного фонду України у Виноградівському районі здійснити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН), як інваліду третьої групи, починаючи з 01.04.2015 року.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлено 29.12.2015 року.

Головуючий ОСОБА_4