Справа № 825/304/15-а
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2015 року м. Київ К/800/21847/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді суддів:Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2015 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, в якому просив визнати протиправними дії відповідача, щодо: надання 26 січня 2015 року відповіді про відмову у задоволенні запиту, який відповідачем було отримано 15 січня 2015 року, з порушенням терміну, передбаченого статтею 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації»; безпідставної відмови у задоволенні запиту позивача на інформацію, який відповідачем було отримано 15 січня 2015 року; не зазначення у відповіді від 26 січня 2015 року про відмову у задоволенні запиту позивача на інформацію мотивованої підстави відмови і порядку оскарження відмови; а також зобов'язати відповідача задовольнити запит позивача на інформацію.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» безпідставно відмовив йому у наданні інформації, яка за законом є відкритою, відповідь надіслав з порушенням терміну, без зазначення підстави відмови та порядку її оскарження.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2015 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, яка полягає у не наданні у визначений Законом України «Про доступ до публічної інформації» строк відповіді по суті запиту на інформацію позивача від 05 січня 2015 року. Зобов'язано Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг розглянути та надати відповідь на запит на інформацію ОСОБА_4 від 05 січня 2015 року у порядку та строки, визначені Законом України «Про доступ до публічної інформації». У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року скасовано постанову суду першої інстанції та прийнято нову постанову, якою відмовлено ОСОБА_4 у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 звернувся до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг з заявою від 05 січня 2015 року, у якій просив надати усі копії матеріалів перевірки по його скарзі від 09 грудня 2014 року. Вказана заява отримана відповідачем 15 січня 2015 року.

Заява була розглянута відповідачем у визначеному Законом України «Про звернення громадян» порядку із наданням відповіді та роз'яснень листом від 26 січня 2015 року №57-35/2.

У вказаній відповіді позивача повідомлено про те, що відповідно до статті 18 Закону України «Про звернення громадян» громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, окрім іншого: знайомитися з матеріалами перевірки; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги. Даним Законом не визначена процедура надання копій матеріалів. Також у цьому ж листі-відповіді позивача було повідомлено про те, що письмова відповідь за заявою позивача була направлена листом від 30 грудня 2014 року №30-25-35/324 та роз'яснено право знайомитися з матеріалами розгляду скарги із зазначенням місця та графіка роботи сектору НКРЕКП.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що заява позивача від 05 січня 2015 року є запитом на інформацію, який подано в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації», а тому відповідач протиправно розглянув вказану заяву відповідно до положень Закону України «Про звернення громадян».

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи позивачу у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що подана позивачем заява не відповідає критеріям запиту на інформацію, встановленим статтею 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації», і в даному випадку спірні правовідносини врегульовані спеціальним Законом України «Про звернення громадян», який визначає порядок та спосіб звернення осіб, зокрема, до суб'єктів владних повноважень із зверненнями (заявами) щодо отримання певної інформації, яка становить інтерес лише особи, яка звертається з такою заявою.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про доступ до публічної інформації» право на доступ до публічної інформації гарантується обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Відповідно до частини 1 статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Тобто, за змістом наведених статей можна виділити наступні ознаки публічної інформації: 1) готовий продукт інформації, який отриманий або створений лише в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством; 2) заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація; 3) така інформація знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень або інших розпорядників публічної інформації; 4) інформація не може бути публічною, якщо створена суб'єктом владних повноважень не під час виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків; 5) інформація не може бути публічною, якщо створена не суб'єктом владних повноважень.

Таким чином, визначальною ознакою публічної інформації є те, що вона має бути заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним суб'єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов'язків, характерною ознакою якої є суспільний інтерес, тобто інформація, що стосується певного кола зацікавлених у ній осіб.

Предметом звернення позивача до відповідача є надання копій матеріалів перевірки за скаргою позивача від 09 грудня 2014 року, тобто інформації, яка має індивідуальний характер і стосується прав та інтересів виключно позивача, отже не становить суспільного інтересу.

Частиною 2 статті 2 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що цей Закон не поширюється на відносини щодо отримання інформації суб'єктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій, а також на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом.

Згідно частини 1 статті 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Статтею 5 вищевказаного Закону встановлено, що звернення адресуються органам державної влади і місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форм власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Згідно статті 18 Закону України «Про звернення громадян» громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, зокрема, має право, окрім іншого: знайомитися з матеріалами перевірки; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Водночас, цим Законом не передбачено обов'язок органу надання заявнику копій матеріалів. При цьому, судами попередніх інстанцій було встановлено, що у листі від 26 січня 2015 року №57-35/2 відповідачем було роз'яснено позивачу порядок ознайомлення з матеріалами перевірки.

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Таким чином, відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що звернення позивача від 05 січня 2015 року є заявою у розумінні Закону України «Про звернення громадян», яка розглянута відповідачем у визначені законодавством строки, з наданням повної та обґрунтованої відповіді.

Доводи касаційної скарги про незаконність судового рішення, порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права безпідставні, не ґрунтуються на законі та спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішення, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За таких обставин, оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Я.Л. Іваненко

Судді: М.І. Мойсюк

В.В. Тракало