Справа № 2а-666/11
Суддя: Плохотніченко Л. І.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-666/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2014 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого Плохотніченко Л.І.

при секретарі Іванову А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді подання Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду від 09 березня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області про зобовязання провести перерахунок та виплату щомісячної державної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, як «дитині війни», -

ВСТАНОВИВ:

27 травня 2014 року Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду, посилаючись на те, що на виконанні перебуває виконавчий лист № 2а-666/11 від 02.04.2014 року Ленінського районного суду м. Кіровограда про зобовязання управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_2 підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 10.05.2010 р. по 31.10.2010 року відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням сплачених коштів, розрахованої з урахуванням вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Державним виконавцем на підставі ст.ст. 17, 19, 20, 25, 75 Закону України «Про виконавче провадження» 16.05.2014 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

До відділу боржником УПФУ в м. Кіровограді 28.05.2014 року надано відповідь про виконання рішення суду в частині нарахування підвищення до пенсії за період з 10.05.2010 р. по 31.10.2010 року в сумі 918,46 грн., але здійснити їх виплату неможливо в звязку із відсутністю фінансування.

Розмір виплат, що нараховуються згідно вказаної статті Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визначено Постановою КМУ від 06.07.2011 року №745.

Прикінцевими положеннями Закону України «Про державний бюджет на 2013 рік» встановлено, що у 2013 році норми статей 5,6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

У 2013 році розмір виплат, що нараховуються відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» врегульовано Постановою КМУ від 28.12.2011 року № 1381 Конституційний Суд України в рішенні № 20-рп/2011 від 26.12.2011 року встановив, що пункт 4 розділу VII Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» № 3491- VI від 14.06.2011 року, яким визначено Кабінет Міністрів України державним органом, який має забезпечувати реалізацію встановлених законами України соціальних прав громадян та якому надано право визначати порядок та розміри соціальних виплат виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України, не суперечить п.6 ч.1 ст.92, ст.ст.116, 117 Конституції України.

Таку позицію щодо повноважень Кабінету Міністрів України сформульовано в рішенні Конституційного суду України № 3-рп/2012 від 25.01.2012 року.

Додатково зазначає, що Рішенням Конституційного суду України № 3-рп/2012 від 25.01.2012 року встановлено, що Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомог, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Оскільки відповідно до норм чинного законодавства державна установа (організація), яка фінансується за рахунок коштів державного бюджету, відповідає за своїми зобовязаннями коштами, які є в її розпорядженні та згідно з вимогами статей 21,23,25,30 Бюджетного кодексу України , бюджетна установа має відповідати за своїми зобовязаннями лише при наявності відповідних бюджетних призначень, виділених виключно на ці цілі для погашення певної заборгованості вбачається поважність причин невиконання Управлінням пенсійного фонду України в м. Кіровограді у частині здійснення виплат.

При цьому, майном бюджетної установи, на яке може бути звернено стягнення для виконання судового рішення, є лише кошти, виділені державою для відшкодування певної заборгованості.

Також слід враховувати той факт, що при винесенні державними виконавцями постанов про накладення штрафів на боржників державних установ, підприємств за невиконання рішення судів, судами загальної юрисдикції постанови державного виконавця скасовувались у звязку із встановленням поважності причин невиконання з вище перелічених обставин.

Отже, вищевикладене свідчить про те, що у даному випадку існують обставини, які ускладнюють виконання рішення суду.

Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді є органом державної влади та відповідно до вимог ст. 19 Конституції України діє лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з ч. 2 ст.72 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України.

Відповідно до ст.7 ЗУ «Про « Про соціальний захист дітей війни» фінансування витрат, повязаних з реалізацією цих законів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

Пенсійний фонд України за рахунок коштів Державного бюджету України реалізує бюджетну програму КПКВКМ 2506020 «Дотація на виплату пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за різними пенсійними програмами», згідно з якою Пенсійному фонду виділені бюджетні асигнування для виплати пенсій у розмірах, визначених законодавством Кабінетом Міністрів України.

Головним розпорядником коштів за цією програмою є Міністерство соціальної політики України, розпорядником нижчого рівня Пенсійний фонд України.

Згідно з п. п. 20, 29 ч.1 ст.116 Бюджетного кодексу України взяття зобовязань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Зазначені вище обставини роблять неможливим виконання рішення суду у визначений спосіб.

З набранням чинності ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виникли труднощі з виконанням судових рішень, ухвалених у справах, повязаних із соціальними виплатами, в звязку із чим Вищим адміністративним судом України запропоновано довести до відома суддів місцевих та апеляційних адміністративних судів для врахування в роботі інформаційний лист від 13.06.2013 року № 846/12/13-13.

Відповідно до ст.3 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконується органами Державного казначейства України в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 зі змінами визначено порядок виконання рішень про стягнення коштів державних та місцевих бюджетів або боржників.

У звязку з чим державний виконавець звертається до суду із поданням про зміну способу виконання рішення суду, на підставі якого видано виконавчий документ шляхом стягнення з боржника на користь стягувача нарахованих коштів, з метою подальшого виконання рішення суду органами Державного казначейства України.

Виходячи з вищевикладеного та враховуючи, що зобовязальна частина рішення про нарахування виконана, тому вважають за можливе змінити рішення про зобовязання здійснити виплати на стягнення цих виплат згідно довідки про нарахування.

Просить змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист № 2а-666/11 від 02.04.2014 року Ленінського районного суду м. Кіровограда про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 щомісячну державну соціальну допомогу у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, як «дитині війни», у відповідності до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням вимог ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період з 10.05.2010 р. по 31.10.2010 року з урахуванням раніше виплачених сум за вказаний період, шляхом стягнення з УПФУ в м. Кіровограді на користь ОСОБА_2 коштів в сумі 918,46 грн.

Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку.

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представник Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд подання, надав заперечення у письмовому вигляді щодо відмови у задоволенні подання державного виконавця, зазначив, що за період 10.05.2010 р. по 31.10.2010 року ОСОБА_2 нарахована сума 918,46 грн. різниця до розміру 30% мінімальної пенсії згідно ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» та ч.1 ст.28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за мінусом виплачених сум.

Згідно з ч. 2 ст.72 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України.

З 15.04.2013 року набрала чинності Постанова КМУ, згідно якої внесено зміни до Постанови № 845 від 03.08.2011 року щодо способу виконання даних рішень суду без участі органів Пенсійного фонду, дані рішення будуть виконуватися Казначейством, як передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Вважають, що обставини, на які посилається державний виконавець виникли після ухвалення рішення судом, обставини, що роблять неможливим виконання конкретного рішення суду відповідно до вимог статей 263 КАС України та ст.36 ЗУ « Про виконавче провадження» державним виконавцем не наведено.

Крім того, головний державний виконавець заявляючи вимогу про зміну способу і порядку виконання рішення шляхом стягнення з управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді суми 918,46 грн. фактично буде змінено саме рішення, що є неприпустимим,так як рішення судів у справах щодо пенсійного забезпечення, які набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених судом зобовязань.

Також вважають, що заявлене подання протирічить позиції Верховного Суду України та Вищого Адміністративного Суду України, викладеній в інформаційному листі за № 1483/12/13-12 від 13.06.2012 року.

Інформаційний лист Вищого адміністративного суду України № 846/12/13-13 від 13.06.2013 року відкликано на підставі листа № 173/11/14-14 від 11.02.2014 року.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи подання суд приходить до висновку, що у задоволенні подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення від 09 березня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області про зобовязання провести перерахунок та виплату щомісячної державної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, як «дитині війни» повинно бути відмовлено.

Статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З матеріалів справи вбачається, що згідно ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.01.2013 р. постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09.03.2011 року залишено без змін, якою позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області щодо нездійснення перерахунку та виплати підвищення до пенсії ОСОБА_2 до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 10.05.2010 р. по 31.10.2010 року. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст.28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за період з 10.05.2010 р. по 31.10.2010 року з урахуванням раніше здійснених виплат.

За приписами пункту другого частини четвертої статті 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

З листа від 28.05.2014 року та довідки Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області видно, що управлінням проведено розрахунок доплати різниці надбавки «Діти війни» за рішенням суду ОСОБА_2 доплата до 30% від мінімальної пенсії за віком за період з 10.05.2010 р. по 31.10.2010 року за розпорядженням від 11.10.2013 року становить 918,46 грн.

Відповідно до ч. 1 статті 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Необхідною умовою для зміни способу виконання судового рішення відповідно до ч.2 ст.263 КАС України є наявність виняткових обставин, які б зумовлювали необхідність такої зміни, адже в такий спосіб змінюються висновки вже прийнятого судового рішення. Тобто зміна способу виконання судового рішення повинна узгоджуватися з тими обґрунтуваннями судового рішення на які спираються висновки суду, що містяться в резолютивній частині судового рішення.

Звертаючись з заявою до суду про зміну способу виконання судового рішення, заявник просив змінити спосіб і порядок виконання рішення суду з «зобовязати» на «стягнути».

Відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Постанови КМУ «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 про затвердження порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2013 p. № 45 визначено механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Згідно ст. 2 Закону України « Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобовязання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган. Водночас судові рішення у справах, повязаних із соціальними виплатами, які мають зобовязальний характер щодо проведення таких виплат, не належать до зазначених у згаданій статті видів рішень, що унеможливлює їх виконання без зміни його способу.

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об'єкта стягнення або з інших причин.

Саме заміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим.

Ця норма не містить виключного переліку обставин, що є підставою для вирішення питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення є обставини, що роблять виконання судового рішення неможливим.

Таким чином, зміни у правовому регулюванні порядку виконання судових рішень, боржником за якими є державний орган, яким не передбачено виконання рішень зобовязального характеру, унеможливлюють їх виконання.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти вжиття адміністративним судом нових заходів для реалізації рішення. Ці заходи повинні забезпечити виконання конкретного судового рішення і не поширюватися на відносини, які виникли після його ухвалення.

У цій категорії справ зміна способу і порядку виконання рішення можлива шляхом зміни зобовязання здійснити виплати на стягнення цих виплат. Така зміна можлива лише у разі виконання боржником зобовязальної частини рішення про нарахування соціальних виплат. При цьому адміністративний суд повинен виходити з розміру заборгованості боржника перед стягувачем, що виникла під час виконання судового рішення.

Таким чином, для відстрочення, розстрочення виконання рішення та зміни способу його є такі підстави: для розстрочення та відстрочення - обставини, що ускладнюють виконання, а для зміни способу і порядку виконання - обставини, які роблять виконання неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що виконання постанови суду неможливе через відсутність коштів, виплата яких буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

При вирішенні даної справи суд враховує те, що орган Пенсійного фонду України фактично не є власником коштів, які підлягають виплаті позивачу у справі, а здійснюють по суті лише розподіл таких коштів, які надходять з Державного бюджету України у встановленому порядку.

За таких обставин головний державний виконавець просив змінити не спосіб виконання постанови суду, а судове рішення по суті позовних вимог і вирішити додаткову позовну вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження адміністративного суду під час прийняття цієї постанови.

Заявлене подання протирічить позиції Верховного Суду України та Вищого Адміністративного Суду України, викладеній в інформаційному листі за № 1483/12/13-12 від 13.06.2012 року.

Отже, враховуючи інформаційні листи Вищого Адміністративного Суду України за № 1483/12/13-12 від 13.06.2012 року та № 173/11/14-14 від 11.02.2014 року суд приходить до висновку, що відсутні підстави для зміни способу виконання рішення суду, оскільки "захист порушеного права у судовому рішенні" і "спосіб виконання судового рішення" не є тотожними поняттями (процесуальними інститутами), змінюючи спосіб виконання постанови суду, суд фактично змінить суть постанови суду.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 158, 160 165, 263 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду від 09 березня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області про зобовязання провести перерахунок та виплату щомісячної державної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, як «дитині війни» - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Л. І. Плохотніченко