Справа № 22-а-22857/11
Суддя: Рудніченко О. М.
Дата ухвалення: 2011-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
У Х В А Л А

Іменем України

17 жовтня 2011 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого Воробйової Н.С.

суддів КулішенкоЮ.В., ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому

засіданні адміністративну справу

за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України

в Ставищенському районі

Київської області

на постанову Ставищенського районного суду

Київської області від 16 березня 2010 року

по справі за позовною заявою ОСОБА_2

до відповідача управління Пенсійного фонду України

в Ставищенському районі

Київської області

про визнання дій неправомірними

та зобовязання здійснити нарахування

та виплату недоплаченої щомісячної

державної соціальної допомоги дітям війни

в с т а н о в и л а:

Позивач в березні 2010 р. звернувся до суду із адміністративним позовом, який мотивував тим, що він є дитиною війни і згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання щомісячного підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Вказував, що відповідач виплачує йому підвищення до пенсії у меншому розмірі ніж встановлено законом, у звязку з чим просив з врахуванням уточнень визнати неправомірною відмову відповідача щодо нарахування та виплати за період з 02 березня 2009 року по дату винесення рішення судом з врахуванням фактично виплачених сум.

Постановою Ставищенського районного суду Київської області від 16 березня 2010р. позов задоволено частково. Визнано неправомірною відмову відповідача щодо нарахування та виплати з 02 березня 2009 року по дату винесення рішення судом позивачеві як дитині війни недовиплаченого щомісячного підвищення до пенсії у відповідності зі ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та зобовязано відповідача здійснити з 02 березня 2009 року по дату винесення рішення судом на користь позивача як дитині війни нарахування та виплату на його користь недовиплаченого щомісячного підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням фактичного виплаченого щомісячного підвищення до пенсії за цей період.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Приймаючи постанову про часткове задоволення позову, суд обґрунтовував свої висновки тим, що позивач, який набув статусу дитини війни, має право на отримання щомісячного підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні ПФУ в Ставищенському районі Київської області, отримує пенсію за віком, має статус дитини війни і відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Проте позивачу таке підвищення відповідачем з 2008 р. виплачується на підставі постанови КМУ № 530 від 28.05.2008 р. в значно меншому розмірі в твердій грошовій сумі, що є порушенням права позивача на отримання встановленого законом підвищення до пенсії.

Враховуючи наведене, суд обґрунтовано задоволив позов частково.

Доводи апеляційної скарги про неврегульованість механізму розрахунку підвищення до пенсії дітям війни необґрунтовані, поскільки ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» чітко встановлює розмір підвищення до пенсії у відсотковому відношенні до мінімальної пенсії за віком.

Не заслуговують на увагу і посилання в апеляційній скарзі, що згідно ч.3 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, і не може бути застосований для розрахунку підвищення. За відсутності іншого законодавчо встановленого мінімального розміру пенсії за віком, слід виходити саме із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Решта доводів не спростовують висновків суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205 КАС України, колегія судів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ставищенському районі Київської області залишити без задоволення.

Постанову Ставищенського районного суду Київської області від 16 березня 2010 року залишити без змін.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст.254 КАС України.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий : (підпис)