Справа № 826/7154/15
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

826/7154/15

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

УХВАЛА

Суддя Вищого адміністративного суду України Голяшкін О.В., перевіривши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Київської міської ради про визнання протиправним та скасування пункту рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулося з адміністративним позовом до Київської міської ради, в якому просило визнати незаконним та нечинним з моменту прийняття п.1 рішення ради від 19 березня 2015 року №264/1129 «Про забезпечення безперебійного централізованого постачання гарячої води, холодної води, газу та електричної енергії дошкільним та навчальним закладам, закладам охорони здоров’я, соціально-медичним установам, установам соціального захисту комунальної форми власності та мешканцям житлових будинків (споживачам) міста Києва».

Постановою окружного адміністративного суду міста Києва від 20 жовтня 2015 року адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз Україна» задоволено повністю.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2015 року задоволено апеляційну скаргу Київської міської ради; скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 жовтня 2015 року та постановлено нову, якою відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2015 року, залишити в силі постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 20 жовтня 2015 року.

Відповідно до п.5 ч.5 ст.214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Як вбачається із вищевказаних судових рішень, судами встановлено, що 19 березня 2015 року Київською міською радою прийнято рішення №264/1129 «Про забезпечення безперебійного централізованого постачання гарячої води, холодної води, газу та електричної енергії дошкільним та навчальним закладам, закладам охорони здоров’я, соціально-медичним установам, установам соціального захисту комунальної форми власності та мешканцям житлових будинків (споживачам) міста Києва», пунктом 1 якого; відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про столицю України – місто-герой Київ», п.5, 6 ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», постанови Верховної Ради України від 13 липня 2000 року №1878-ІІІ «Про заборону відключення енерговодогазопостачання боржникам – бюджетним закладам освіти та медицини», протоколу засідання постійної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 01 листопада 2012 року № 71, з метою недопущення припинення надання у міжопалювальний період послуг з централізованого постачання гарячої води, холодної води, газу та електричної енергії дошкільним та навчальним закладам, закладам охорони здоров’я, соціально-медичним установам, установам соціального захисту та мешканцям житлових будинків (споживачам) міста Києва у разі виникнення заборгованості за спожиті комунальні послуги та енергоносії, Київська міська рада вирішила: теплопостачальним, енергопостачальним, газопостачальним, водопостачальним організаціям забезпечити безперебійне постачання послуг з централізованого постачання гарячої води, холодної води, газу та електричної енергії дошкільним та навчальним закладам, закладам охорони здоров’я, соціально-медичним установам, установам соціального захисту, підпорядкованим Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), та мешканцям житлових будинків (споживачам) міста Києва у разі виникнення заборгованості за спожиті комунальні послуги та енергоносії, за винятком періоду (не більше ніж 3 тижня) для проведення щорічних випробувань теплових мереж на щільність та міцність під час виконання заходів з підготовки міського господарства до осінньо-зимового періоду 2015/2016 років, затверджених в установленому порядку. Вказане рішення опубліковано у газеті «Хрещатик» (2015, 04, № 55).

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, зазначив про протиправність та необґрунтованість вказаного рішення з посиланням на те, що оскаржуваний акт є регуляторним, а тому його прийняттю повинна була передувати спеціально встановлена процедура, яка відповідачем не додержана.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» регуляторний акт – це:

- прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб’єктами господарювання;

- прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб’єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом;

- регуляторний орган – … місцевий орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» його дія не поширюється на здійснення регуляторної діяльності, пов’язаної з прийняттям актів, що містять індивідуально-конкретні приписи.

Відповідно до п.16 ст.22 Закону України «Про столицю України – місто-герой Київ» у зв’язку зі здійсненням містом Києвом функцій столиці України Київська міська рада та Київська міська державна адміністрація, кожна в межах своєї компетенції, встановленої законами України, мають право координувати діяльність підприємств всіх форм власності щодо енергопостачання споживачів з метою забезпечення надійного функціонування систем життєзабезпечення міста.

Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, управління об’єктами у сфері житлово-комунальних послуг, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації; забезпечення населення житлово-комунальними послугами необхідних рівня та якості; встановлення зручного для населення режиму роботи виробників та виконавців.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи постанову окружного адміністративного суду міста Києва та відмовляючи в позові, виходив із того, що спірне рішення не є нормативно-правовим актом, не встановлює, не змінює та не скасовує норм права, має персоніфікований характер, направлене на застосування щодо певного кола осіб та у певних випадках, його положення не спрямовані на правове регулювання господарських відносин, та дійшов висновку, що вказане рішення не є регуляторним актом, винесене з дотриманням встановленої процедури, є законним і обґрунтованим, а тому підстави для його скасування відсутні.

Зі змісту касаційної скарги не вбачається підстав, які б дозволили вважати, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального або процесуального права, дана касаційна скарга є необґрунтованою, викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.211, 213, п.5 ч.5 ст.214 Кодексу адміністративного судочинства України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Київської міської ради про визнання протиправним та скасування пункту рішення.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Голяшкін