Справа № 815/6032/15
Суддя: Бутенко А. В.
Дата ухвалення: 2015-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6032/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бутенко А.В.,

за участю секретаря - Філімоненко А.О.,

сторін:

представник позивача - ОСОБА_1 (по довіреності),

представник відповідача - ОСОБА_2 (по довіреності).

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом товариство з обмеженою відповідальністю «РДО Україна» до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 07.07.2015 року,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «РДО Україна» до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 07.07.2015 року.

У судовому засіданні 15.12.2015 року представник позивача підтримав позовні вимоги, з підстав, зазначених у адміністративному позові (а.с. 3-9 т. 1). Також зазначила, що висновки акту перевірки, на підставі якого прийнято податкове повідомлення-рішення є необґрунтованим, податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 07.07.2015 року підлягає скасуванню, як таке, що не відповідає чинному законодавству, оскільки прийнято на підставі невірних висновків, до яких прийшов відповідач в ході проведення перевірки та вважають, що вони винесено незаконно.

Представник відповідача заперечувала проти позову та просила відмовити у задоволенні позовних вимог, пояснивши, що перевірка була проведена відповідно до вимог діючого законодавства та зазначене податкове повідомлення-рішення прийнято в межах повноважень і на підставі діючого законодавства, а тому є правомірними з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов (а.с. 234-236).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, заслухавши пояснення представників позивача, представника відповідача, суд встановив наступне.

Відповідач є місцевим підрозділом центрального органу державної виконавчої влади та здійснює повноваження щодо встановлення порушень податкового законодавства, нарахування, стягнення заборгованості з податків та зборів, штрафних санкцій, а тому справи за позовами щодо правомірності рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17, ст. 50 КАС України віднесені до юрисдикції адміністративних судів та повинні розглядатись за правилами адміністративного судочинства.

Судом встановлено, що Державною податковою інспекцією у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області з 04.06.2015 року по 17.06.2015 року проводилася позапланова виїзна документальна перевірка ТОВ «РДО Україна» з питань взаємовідносин з переліком контрагентів за період з 01.01.2015 р. по 31.01.2015р. та ТОВ «ОСОБА_3 МОТОРС», код за ЄДРПОУ 3853141 1 за період з 01.02.2015р. по 28.02.2015р. у тому числі документи щодо підтвердження операцій придбання ТМЦ, робіт, послуг, які були реалізовані на адресу вищевказаних покупців, за період з 01.01.2015р. по 28.02.2015р.

За результатами вказаної перевірки ДПІ у Суворовського p-ні ГУ ДФС в Одеській області було складено ОСОБА_2 про результати документальної позапланової виїзної перевірки від 24.06.2015 року №1383/15-54-22-02/33720215 (а.с. 12-95 т. 1), в якому зазначено, що перевіркою ТОВ «РДО УКРАЇНА» не встановлено розбіжності з відомостями, отриманими від ТОВ "АГРОБУД", ЄДРПОУ 5531021, СВК ІМ. Т. Г. ШЕВЧЕНКА, ЄДРПОУ 3375723, ПСП "АГРОФІРМА "СВІТАНОК", ЄДРПОУ 3754024, ТОВ "ЛІДАГРО", , ПП "ЖЕРМ", , ПФГ "ПОТОЧИЩЕ", ЄДРПОУ 3752953, ТОВ СГП "АГРОС-ВІСТА", , ПП "ФІРМА "БЕРШАДЬ АГРОПЛЮС", , ПРАТ "ПК "ПОДІЛЛЯ", , СТОВ "ДРУЖБА-НОВА", , ТДВ "ШАМРАЇВСЬКИЙ ЦУКРОВИЙ ЗАВОД", , ТОВ "ТЕХНОТОРГ-ДОН", , ТОВ "ФК ЛТД", , СФГ "БАЛКАНИ", , ФГ "НИВА-С", , ТОВ"ТАК-АГРО", , ТОВ "ПК "ЗОРЯ ПОДІЛЛЯ", , ФГ "АГРО-САН", , ПП "ОСОБА_4 ЛТД", , ТОВ "ЗЕМЛЯ І ВОЛЯ", , ТОВ "ВІННИЦЯАГРОПРОЕКТБУД", , СФГ "ЛАД", , ФГ "ФАВОР ВГВ", , ПП "АГРОТЕМП ПЛЮС", , ПСП "АГРОПРОДУКТ", , TOB "КАМЧАТКА", , ФГ "ОСОБА_5А.", , ТОВ "АСТРА-ТРЕНД", , ТДВ "СИНЯВСЬКЕ", ЄДРПОУ 385856, ФГ "ДІНЕКС-АГРО", , ПП "УКРАЇНА", ЄДРПОУ 3746361, СГПП "ДРУЖБА", ЄДРПОУ 3737284, ФГ "БЕРЕЗНА", , ТОВ "АГРОСЕМ", , ТОВ ЧОНІГРУПП", , СТОВ "ПРОМІНЬ", ЄДРПОУ 3732436, СФГ "КОЛОС", , ТОВ "АДАМІВКА АГРО", , ФГ "МВК", , ФГ "ВРОЖАЙНЕ", , СФГ "НИВА-1", за період з 01.01.2015 року по 31.01.2015 року, які мали правові відносини з платником податків.

Щодо взаємовідносин із ТОВ «ОСОБА_3 МОТОРС» в ОСОБА_5 зазначено, що перевіркою ТОВ «РДО Україна» на порушення п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, ст. 198 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 р. №2755-VI (зі змінами та доповненнями), встановлено завищення суми податкового кредиту, в результаті чого завищено «залишок відємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного звітного періоду» (ряд.24) на загальну суму 758 333,33 грн., у тому числі: за лютий 2015 року на суму 758 333,33 грн.».

Також судом встановлено, що ТОВ «РДО Україна» не погодилося із висновком перевіряючого органу щодо завищення суми податкового кредиту з підстав невідповідності існуючим фактам взаємовідносин із ТОВ «ОСОБА_3 МОТОРС» та діючому податковому законодавству та 01.07.2015 року подало до ДПІ у Суворовському pайоні м. Одеси заперечення на ОСОБА_5 про результати документальної позапланової виїзної перевірки від 24.06.2015 року №1383/15-54-22-02/33720215 (а.с. 96-101 т. 1). З боку ДПІ у Суворовському p-ні м. Одеси 02.07.2015 року надано відповідь про розгляд Заперечення та відмову у задоволенні вимог ТОВ «РДО Україна» (а.с. 102-116 т. 1).

ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області було прийнято податкове повідомлення-рішення форми «В4» від 07 липня 2015 року №, яким встановлено порушення п. 198.3 ст. 198 Податкового Кодексу України та зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 758 333,00 грн. (а.с. 117 т. 1) Зазначене податкове повідомлення-рішення було отримане ТОВ «РДО УКРАЇНА» 07.07.2015 року.

ТОВ «РДО Україна» не погодилося із зазначеним податковим повідомленням-рішенням та розпочало процедуру оскарження в адміністративному порядку, подавши 16.07.2015 р. скаргу на це податкове-повідомлення-рішення до Головного управління ДФС в Одеській області (а.с. 118-121 т. 1). Від головного управління ДФС в Одеській області ТОВ «РДО Україна» було отримано (вх. №59 від 05.08.15р.) Рішення про результати розгляду первинної скарги №10/15-32-10-02-07, яким податкове-повідомлення-рішення залишено без змін, а первинна скарга без задоволення (а.с. 122-124 т. 1).

На думку Позивача, дане рішення було прийнято без врахування зауважень викладених в скарзі, всіх обставин та документів справи, тому Позивач звернувся зі скаргою на зазначене податкове повідомленням-рішення до Державної фіскальної служби України, однак також отримали відповідь від 29.09.2015 р. (вх. №79 від 06.10.2015 р.) про залишення податкового повідомлення-рішення без змін, а первинної скарги без задоволення (а.с. 125-130 т. 1).

Не погоджуючись з вищезазначеним податковим повідомленням-рішенням, ТОВ «РДО УКРАЇНА» оскаржила його у судовому порядку.

Оцінюючи оскаржені рішення суб`єкта владних повноважень, суд виходить з приписів ч. 3 ст. 2 КАС України та доходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, між ТОВ «РДО Україна» та ТОВ «ОСОБА_3 МОТОРС» 09.02.2015 р. було укладено Договір поставки №09/02-15 з додатком № 1 та № 2 (а.с. 131-135 т. 1), згідно з яким ТОВ «РДО Україна» було придбано в ТОВ «ОСОБА_3 МОТОРС» колісний трактор для сільськогосподарських робіт марки John Deere модель 6130D кабінний в кількості 1 шт. та розбризкувач причіпний марки John Deere моделі 732 в кількості 1 шт. на загальну суму 1 550 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 258 333,33 грн. Зазначена техніка була фактично прийнята за ОСОБА_5 приймання-передачі від 11.02.2015 року (а.с.138 т.1 )

Також між ТОВ «РДО Україна» та ТОВ «ОСОБА_3 МОТОРС» 13.02.2015 року було укладено Договір поставки №13/02-15 з додатком № 1 та № 2 (а.с. 139-143), згідно з яким ТОВ «РДО Україна» було придбано в ТОВ «ОСОБА_3 МОТОРС» розбризкувач причіпний марки John Deere моделі 732, в кількості 5 шт., на загальну суму 3 000 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 500 000,00 грн. Зазначена техніка була фактично прийнята за ОСОБА_5 приймання-передачі від 23.02.2015 року(а.с. 146 т.1).

Судом встановлено, що ТОВ «ОСОБА_3 МОТОРС» були виписані: видаткова накладна від 11.02.2015 року № НОМЕР_2 (а.с. 137 т. 1), видана та зареєстрована в ЕРПН податкова накладна № 2 від 11.02.2015 року (а.с. 147-148 т. 1); видаткова накладна від 23.02.215 року № 23/02-15 (а.с. 145 т. 1), також видані та зареєстровані податкові накладні від 16.02.2015 року № 3, від 18.02.2015 року № 4, від 19.02.2015 року № 5, від 20.02.2015 року № 6. (а.с. 149-156 т. 1).

Розрахунки по угодам здійснювались у безготівковій формі, про що свідчать платіжні доручення (а.с. 157-163 т. 1). Даний товар було отримано згідно довіреностей, виписаних ТОВ «РДО Україна».Також, при проведенні перевірки були надані ТТН (а.с. 164-169 т. 1)

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні документи, тобто податкові, видаткові накладні, рахунки, довіреності, акти виконаних робіт, акти прийому - передачі товарів, робіт, послуг повинні бути оформлені на паперових носіях та при наявності таких обов'язкових реквізитів: назва документа (форми); дата і місце складання; назва підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильності її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Суд вважає за необхідне зазначити, що надані до суду первинні документи складені у відповідності до вимог Податкового кодексу України та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року, тобто відповідають вимогам чинного законодавства щодо надання документу юридичної сили і доказовості.

Відповідно до пункту 14.1.181. 14 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобовязання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.1 ст. 198 ПКУ встановлено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних і активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік татів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПКУ передбачено, що датою виникнення платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка яса податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням і будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст.198 ПКУ не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

З аналізу правових норм ст. 198 ПК України, можна дійти до висновку, що достатніми підставами для включення ТОВ «РДО Україна» до складу податкового кредиту відповідних сум податку на додану вартість є: придбання ним товарів, використання зазначених товарів у межах господарської діяльності, сплата сум податку на додану вартість у звязку з таким придбанням, з врахуванням рівня звичайних цін.

Таким чином, сума податку на додану вартість за податковими накладними включено до податкового кредиту відповідного періоду, відображено у реєстрі виданих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість, даним декларації з ПДВ та даним Єдиного реєстру податкових накладних.

Суд зазначає, що господарські операції щодо поставки с/г техніки з боку ТОВ «ОСОБА_3 МОТОРС» на користь ТОВ «РДО Україна» є реальними та повністю документально підтвердженими.

Тому, після цього ТОВ «РДО Україна» було подано і зареєстровано декларацію з ПДВ за лютий 2015 року, де відображено в т.ч. й результати взаємовідносин із ТОВ «ОСОБА_3 МОТОРС» в частині ПДВ в розмірі 758 333,33 грн. (тобто по ставці 20% як і передбачено п. 193.1 ст. 193 ПКУ).

Відповідно до ст.ст. 46-49 ПК України, ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

З огляду на принцип персональної відповідальності платника, підприємство не може нести відповідальність за невиконання чи неналежне виконання обов'язку щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів) іншими платниками податків, якщо інше прямо не встановлено законом, а тому у разі невиконання контрагентами підприємства своїх зобов'язань щодо декларування та сплати необхідних сум податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цих осіб. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення добросовісного платника податків права на його відшкодування у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування і має документальне підтвердження розміру податкового кредиту.

Зазначене відповідає позиції ВАСУ, який в Ухвалі від 11.02.2015 року по справі №К/9991/68100/12 чітко зазначає, що податкове законодавство України не ставить право платника податку на додану вартість на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів чи відсутності їх за місцезнаходженням, так само відсутності у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу тощо. В разі порушення контрагентом податкової дисципліни відповідальність та негативні наслідки мають настати саме для цієї особи. Чинне законодавство не зобов'язує платника податків перевіряти безпосереднього контрагента на предмет виконання ним вимог податкового законодавства та його безпосередню наявність за місцезнаходженням перед тим, як відносити відповідні суми податку на додану вартість до податкового кредиту.

Неприпустимість притягнення до відповідальності однієї компанії за неправомірні дії іншої компанії підтверджується також практикою Європейського суду з прав людини. Так у рішенні Європейського суду з прав людини від 22.01.2009р. у справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії» (заява № 3991/03), зазначено, що у разі якщо національні органи за відсутності будь-яких вказівок на безпосередню участь фізичної або юридичної особи у зловживанні, пов'язаним зі сплатою ПДВ, який нараховується у ланцюгу поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж таки застосовують негативні наслідки до отримувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов'язання, за дії або бездіяльність постачальника, який перебував поза межами контролю отримувача і у відношенні якого у нього не було засобів перевірки та забезпечення його виконання, то такі владні органи порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між вимогами суспільних інтересів та вимогами захисту права власності. У цьому рішенні наголошується й на тому, що платник податків не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз. Отже, Європейський суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагента.

Таким чином, матеріалами справи та нормами чинного податкового законодавства повністю підтверджено правомірність включення ТОВ «РДО УКРАЇНА» 758 333,33 грн. за лютий 2015 р. до складу податкового кредиту і відсутні підстави для втрати ТОВ «РДО УКРАЇНА» права на формування податкового кредиту.

Враховуючи наведене, встановлені в акті перевірки від 24.06.2015 року №1383/15-54-22-02/33720215 порушення п. 198.1, ст. 198, п. 200.4 ст. 200 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755- VI (зі змінами та доповненнями) є відповідачем не доведеними.

Крім того суд не приймає доводи представника Відповідача із посиланням на Постанову НБУ № 466 від 06.08.2014 року, рішення РНБО України, затвердженого Указом Президента України № 855/14 від 04.11.2014 року, щодо заборони переказів грошових коштів на непідконтрольні території України, відсутність відділення банку контрагента у м. Донецьк, внаслідок чого неможливість вчинення господарських операцій, оскільки, як встановлено судом, розрахунки по угодам здійснювались у безготівковій формі з відділення АТ «Укрсиббанк» у м. Києві до відділення «ОСОБА_5 банк» у м. Києві, що підтверджено довідкою відділення № 924 АТ «Укрсиббанк»(а.с.104 т.2), а с/г техніка зберігалась на складах постачальника та передавалась у містах Житомир, Харків та у Полтавській області.

Отже позовна вимога про скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_3 від 24.09.2015 року є обґрунтованою, тому її належить задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 70 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області не надано доказів правомірності та обґрунтованості висновків, викладених в акті перевірки від 24.06.2015 року №1383/15-54-22-02/33720215, у звязку з чим суд дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог ТОВ «РДО Україна» та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 07.07.2015 року, яке винесено на підставі зазначеного акту перевірки.

Приймаючи до уваги викладене, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, документально підтверджені, відповідають чинному законодавству, отже підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.94,158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов товариство з обмеженою відповідальністю «РДО Україна» до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 07.07.2015 року.

3. Судові витрати у розмірі 11 375 (одинадцять тисяч триста сімдесять пять) гривень стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області () на користь товариства з обмеженою відповідальністю «РДО Україна» ().

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний суддею 21.12.2015 року.

Суддя Бутенко А.В.

.