Справа № 415/3838/15-а
Суддя: Калмикова Ю. О.
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 415/3838/15-а
Провадження № 2-а/415/52/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.15 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

при секретарі Нескородовій Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Лисичанська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 пенсійного фонду України в місті Лисичанську про визнання дій неправомірними та зобовязання призначити пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Лисичанського міського суду Луганської області із адміністративним позовом до ОСОБА_2 пенсійного фонду України в місті Лисичанську про визнання дій неправомірними та зобовязання призначити пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що 15 серпня 2010 року досягла 50 років, маючи при цьому 29 років 08 місяців 06 днів загального трудового стажу із яких 13 років 08 місяців 14 днів стаж роботи в особливо шкідливих умовах праці (Список № 2). Вона звернулась до ОСОБА_2 пенсійного фонду України в м. Лисичанську з приводу призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах. При призначенні пенсії їй було відмовлено, оскільки нею не додано довідку з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців про ліквідацію підприємства Лисичанського міськмолокозаводу і копії документів, підтверджуючих атестацію робочих місць, які у міському архіві відсутні. Вона звернулась до Лисичанського міського суду із відповідним позовом, пенсія їй була призначена згідно з постановою Лисичанського міського суду № 2-а/1214/1009/2012. Зазначена постанова оскаржувалась в апеляційному порядку Пенсійним фондом України, а після чого в касаційному порядку оскаржувалось позивачкою. Вищий адміністративний суд повернув справу до Харківського апеляційного суду, який своєю постановою припинив виплату пенсії з 24 листопада 2014р., мотивуючи відсутністю довідок про атестацію робочих місць. Позивачка посилаючись на наявність в неї достатнього стажу роботи і без врахування стажу на Лисичанського міськмолокозаводу, а саме: на Лисичанському мясокомбінаті за Списком № 2, що підтверджується необхідними довідками в тому числі про атестацію робочих місць, - 3 роки, а також з 1988 р. по 1992 р. за Списком № 2 в Лисичанському молокозаводі, що також підтверджується необхідними довідками в тому числі про атестацію робочих місць. Таким чином, загалом - 6 років, що надає право позивачу на пенсійне забезпечення в 53 роки, позивачу вже 55 років, тому звернулась до Пенсійного фонду України в м. Лисичанську задля нарахування їй пенсії, але одержала відмову.

В звязку з наведеним, позивач звернулася з даним позовом до суду про визнання дій ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у м. Лисичанську з приводу відмови у призначенні пенсії протиправними, зобовязання ОСОБА_2 Пенсійного фонду у м. Лисичанськ призначити їй пенсію на пільгових умовах за списком № 2 на підставі ст. 13 ч. 1 п. «б» абз. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням пільгового стажу роботи на посаді машиніста аміачно-холодильних установок 4-го розраду Міськмолокозавод з 19.07.1988 р. по 31.12.1992 р. Лисичанський мясокомбінат з 04.03.2008 р. по 28.02.2011р..

Представником відповідача надані письмові заперечення на адміністративний позов, відповідно до яких зазначено, що ОСОБА_2 пенсійного фонду заперечує проти задоволення позову. Згідно з п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, жінки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Страховий стаж позивачки становить 29 років 08 місяців 06 днів в тому числі по списку № 2 02 роки 11 місяців 28 днів. Період роботи з 19.07.1988 року по 13.10.1997 рік на Лисичанському міськмолокозаводі в якості машиніста аміачно-холодильних установок та на ДП «ЛисМол» з 13.10.1997р. по 05.02.2001р. в якості машиніста аміачно-холодильних установок підтверджено архівними довідками виданими міським архівом м. Лисичанська. Відповідно до довідки № 6255-17/27 від 27.08.2010р. архівний відділ повідомляє, що документи по атестації робочих місць в Лисичанському міськмолокозаводі на зберігання до архіву не надходили. Оскільки позивачкою не надано довідки з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємств про ліквідацію підприємства, установи, організації, та копії документів про проведення атестації робочих місць, не має можливості відправити документи на Комісію для підтвердження пільгового стажу роботи, а також призначити пенсію на пільгових умовах. З урахуванням викладеного, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала до суду письмову заяву в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 КАС України, розгляд справи і рішення по справі здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті, суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Позов підлягає задоволенню, відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і дії принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Пунктом 1 статті 92 Конституції України передбачено, що виключно Законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що гарантується загальнообовязковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків підприємства.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з відповіддю ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області від 16.04.2015р. № 2375/0210, ОСОБА_1 призначена пенсія за віком згідно ст. 13 п. б Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 22.03.3012р. при загальному стажі роботи 28 років 06 місяців 14 днів та за списком 2 13 років 08 місяців 14 днів, із середньомісячного заробітку за період роботи з 01.01.1991 р. по 31.12.1995 р. за 60 місяців. Пенсія призначена згідно з постановою Лисичанського міського суду від 18 травня 2012 р. згідно з постановою колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2014р. виплату пенсії було припинено. Оскільки не надано довідку з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців про ліквідацію підприємства, установи чи організації, то УПФУ не має можливості відправити документи на Комісію для підтвердження пільгового стажу роботи, а також призначити пенсію на пільгових умовах (а.с. 10).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо: у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав є такі, що набрали законної сили: постанова суду.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо: у провадженні цього або іншого адміністративного суду є адміністративна справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач раніше зверталась до Лисичанського міського суду Луганської області із позовом до ОСОБА_2 пенсійного фонду України в м. Лисичанську про призначення пенсії на пільгових умовах, але як вбачається з обґрунтування позовних вимог, що у Позивача є інші підстави для звернення до суду із подібним позовом, тому суд вважає, що відсутні підстави для залишення позову без розгляду чи відмови у відкритті провадження.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з архівною довідкою від 21.01.2015р. № 148/01-27 ОСОБА_1 має стаж роботи на Лисичанському гормолокозаводі на посаді машиніст компресної установки в компресорному цеху з 19.04.1990р. по 13.10.1997р. (а.с.11).

Згідно з архівною довідкою від 21.01.2015р. № 147/01-27, ОСОБА_1 має стаж роботи на ДП «ЛисМол» на посаді машиніст аміачно-холодильних установок з 13.10.1997р. по 05.02.2001р. (а.с.12).

Згідно з архівними довідками від 21.01.2015р. № 144/01-27, від 21.01.2015р. № 143/01-27, від 21.01.2015р. № 140/01-27, від 21.01.2015р. № 142/01-27, від 21.01.2015р. № 144101-27, ОСОБА_1 зазначено нарахована їй заробітна плата за період роботи на Лисичанському гормолокозаводі з липня 1988 р. по жовтень 1997р., та за період роботи на ДП «ЛисМол» з жовтня 1997р. по лютий 2001р. (а.с.13-17).

Згідно з архівною довідкою від 21.01.2015р. № 145/01-27, в документах з особового складу ДП «ЛисМол» немає відомостей про користування відпусткою без нарахування заробітної плати ОСОБА_1 за час роботи з 13.10.1997р. по 05.02.2001р. Відомості про переводи на іншу роботу та про роботу з неповним робочим днем трудовий архів не має (а.с.18).

Згідно з архівною довідкою від 21.01.2015р. № 146/01-27, в документах з особового складу Лисичанського гормолокозавода немає відомостей про користування відпусткою без нарахування заробітної плати ОСОБА_1 за час роботи з 19.07.1988р. по 13.10.1997р. Відомості про переводи на іншу роботу та про роботу з неповним робочим днем трудовий архів не має (а.с.19).

Згідно з архівного витягу від 21.01.2015р. № 137/01-27 із наказу по «ЗАТ Лисичанський гормолокозавод» № 153/к від 13.06.1997р. наказано звільнити ОСОБА_1 з 13.10.1997р. по ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням) (а.с. 20).

Згідно з довідкою від 21.01.2015р. № 136/01-27 у складі документів ЗАТ «Лисичанський міськмолокозавод» накази про підсумки атестації робочих місць за умовами праці, на зберігання до трудового архіву не надходили (а.с. 21).

Згідно з архівного витягу від 21.01.2015р. № 138/01-27 із наказу по «ЗАТ Лисичанський гормолокозавод» № 120/к від 20.07.1988р. наказано прийняти ОСОБА_1 машиністом компресорної установки по ІІ розряду з годинковою тарифною ставною 0,55 руб. з 19.07.1988р. з тижневим випробувальним терміном (а.с. 22).

Згідно з архівного витягу від 21.01.2015р. № 139/01-27 із наказу по «ЗАТ Лисичанський гормолокозавод» № 53/к від 02.04.1990р. на підставі протоколу №10 від 21.03.1990 р. засідання тарифно-кваліфікаційної комісії наказано присвоїти з 01.04 ОСОБА_1 машиніста холодильних установок час. тар. ст. 0,61 ІV р. (а.с. 23).

Згідно з довідкою від 13.01.2014р. № 12-10/02 ЗАТ Лисичанський гормолокозавод є правонаступником прав та обовязків дочірнього підприємства ВАТ «Лиісичанськмолпром» «Лисичанської міської ради» (а.с. 25).

Згідно з довідкою від 21.01.2015р. № 1 ОСОБА_1 дійсно працювала в ЗАТ «Лисичанський мясокомбінат» оператором котлів цеху ПСХ. з 02.01.2007р. наказ № 3-к від 05.01.2007р.; з 04.03.2008р. наказ № 19-к від 03.03.2008р. машиністом АХУ компресорного цеху по 28.02.2011р. наказ №08-к від 28.02.2011р. (а.с.26).

Згідно з довідкою від 12.05.2005р. № 11/1770-33 встановлено, що в ЗАТ «Лисичансьий мясокомбінат» атестація робочих місць виконана у відповідності до вимог Методичних рекомендацій по її проведенню, затверджених постановою Міністерством праці України від 01.09.1992р. №41 (а.с.27-32).

Згідно з відповіддю Головного ОСОБА_2 Державної фіскальної служби у Луганській області Державної податкової інспекції у м. Лисичанську від 04.11.2015р. № 3068/12-09-10 повідомлено, що в ДПІ у м. Лисичанськ у ДП ЗАТ «Лисичанський міськмолокозавод», «Лисмол» станом на 01.08.2015р. відсутня заборгованість перед бюджетом.

Відповідно до ст. 13 п. «б» Закону України «Про пенсійне забезпечення» обумовлено призначення пенсії працівникам, що зайняті повний робочий день інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи на менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до п. 1 ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» особам, які працювали або працюють на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особи, які не мають повного стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до ст. 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому ст.ст. 13-14 цього Закону.

Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 р.

Пунктом 10 зазначеного Порядку встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637.

Відповідно до Списку № 2 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота на яких в дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, Розділом ХХХІІІ «Загальні професії (у всіх галузях господарсства)» передбачено право на пільгове пенсійне забезпечення машиністів холодильних установок, що обслуговують аміачно-холодильні установки (п. 33).

Наданими позивачем документами, зокрема, архівними довідками, доводиться, що позивач працювала машиністом аміачно-холодильних установок в Лисичанському міськмолокозаводі з 19.07.1988 р. по 13.10.1997 р. та в Дочірньому підприємстві «ЛисМол» з 13.10.1997 р. по 05.02.2011 р., що дає їй право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. «б» ст.13, ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дня звернення з заявою про призначення пенсії до відповідача.

Не заслуговують на увагу доводи відповідача про неможливість включення до пільгового стажу спірного періоду через відсутність підтвердження атестації робочого місця машиніста аміачно-холодильних установок, а також відсутність відомостей про ліквідацію підприємств.

Суд вважає, що такі доводи не можуть бути прийняти, оскільки посада машиніста аміачно-холодильних установок передбачена Списком № 2, а відмову у призначені позивачці пенсії формальною, бо вона порушила права позивачки на належне соціальне забезпечення, порушила конституційний принцип щодо визнання прав людини найвищою соціальною цінністю держави, а тому є протиправною.

Також суд звертає увагу на наступне. Атестація робочих місць за умовами праці - це комплексна оцінка всіх факторів виробничого середовища і трудового процесу, супутніх соціально-економічних факторів, що впливають на здоров'я і працездатність працівників в процесі трудової діяльності.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року N 442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Частиною другою пункту 4 зазначеного Порядку встановлено, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Таким чином, законодавцем покладено обов'язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому її не проведення або неповне проведення не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Враховуючи, що у позивача містяться записи про роботу, яка відповідає Списку № 2, затвердженому постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, а також з урахуванням наявності інших документів, які підтверджують наявність у позивача стажу за Списком № 2, суд дійшов висновку про неправомірність відмови у включенні позивачу до стажу роботи, якій дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, зазначеного періоду роботи.

Частиною 1 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Оскільки позивач звернулась із заявою про призначення пенсії 11.03.2015 р., про що свідчить обґрунтування позивача в позові, пенсія повинна бути призначена з 11.03.2015 р.

Враховуючи, що пільговий стаж ОСОБА_1 ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області не зарахований період її роботи на посаді машиніста аміачно-холодильних установок 4-го розраду Гормолокозавод з 19.07.1988 р. по 31.12.1992 р. та Лисичанський мясокомбінат з 04.03.2008 р. по 28.02.2011р., то суд вважає, що її право на соціальний захист, що гарантується загальнообовязковим державним соціальним страхуванням порушено та є підстави для задоволення позову.

На підставі викладеного, дослідивши у сукупності докази по справі, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, тому позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 пенсійного фонду України в місті Лисичанську про визнання дій неправомірними та зобовязання призначити пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 8-11, 69, 71, 94, 99, 100, 109, 122, 155, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 19, 46 Конституції України, ст.ст. 13, 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 45, п. 1 ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», п.п. 1, 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 пенсійного фонду України в місті Лисичанську про визнання дій неправомірними та зобовязання призначити пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 задовольнити повністю.

Визнати дій ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у м. Лисичанську з приводу відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 протиправними.

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду у м. Лисичанськ призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за списком № 2 на підставі ст. 13 ч. 1 п. «б» абз. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням пільгового стажу роботи на посаді машиніста аміачно-холодильних установок 4-го розраду Гормолокозавод з 19.07.1988 р. по 31.12.1992 р. Лисичанський мясокомбінат з 04.03.2008 р. по 28.02.2011р. з 11.03.2015р.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у скороченому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА