Справа № 163/2771/15-а
Суддя: Чишій С. С.
Дата ухвалення: 2015-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 163/2771/15-а
Провадження № 2-а/163/71/15
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2015 року Любомльський районний суд Волинської області в складі головуючого - судді Чишія С.С.

при секретарі Носку А.В.

з участю позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Любомль Волинської області адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинській області про визнання незаконними дій та розпорядження щодо зменшення розміру пенсії,

в с т а н о в и в :

З врахуванням уточнення позовних вимог позивач просить визнати неправомірними дії та розпорядження управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинській щодо застосування до позивача, як непрацюючого пенсіонера, положень Закону України від 02.03.2015 року №213-VІІІ; зобов'язати відповідача нарахувати і виплатити йому призначену пенсію за вересень-грудень 2015 року у 100-відсотковому розмірі.

Свої вимоги обґрунтував тим, що з 08.11.2001 року йому призначено пенсію по вислузі років відповідно до Закону України «Про прокуратуру». У 2002 році одержав Свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю, яке зупинив з 30.03.2015 року з внесенням відомостей у відповідний реєстр. Відтак відповідно до положень законодавства зупинив зайняття адвокатською практикою. Про таке зупинення повідомив управління Пенсійного фонду в Любомльському району з огляду на положення Закону України №213-VIII, за яким з 01 квітня по 31 грудня 2015 року виплата пенсії працюючим пенсіонерам проводиться в розмірі 85% від призначеної. В квітні-серпні 2015 року пенсію одержував в повному розмірі; з вересня нарахування і виплата відповідачем проводиться у розмірі 85%. На своє звернення одержав відповідь з обґрунтуванням такої виплати положеннями вищевказаного Закону України №213-VIII. Вважає, що управління Пенсійного фонду в Любомльському району неправильно трактує положення закону та іншого законодавства, а сам у звязку із зупиненням свідоцтва не займається адвокатською діяльністю і не може вважатись працюючим пенсіонером.

Управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинській області подало письмові заперечення проти позову. Свою позицію відповідач обґрунтував тим, що позивач свою адвокатську діяльність зупинив, а не припинив. Статус працюючого пенсіонера скасовується саме припиненням діяльності самозайнятої особи відповідно до положень постанов Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, від 27.09.2009 року №21-6. Крім цього, позивач не знятий з обліку як в органах Пенсійного фонду, так і фіскальної служби і є платником податків і зборів.

В судовому засіданні позивач свої вимоги із викладених в позовній заяві підстав та фактичних обставин підтримав в повному обємі.

Представники відповідача позов не визнали, підтвердивши викладену в письмових запереченнях позицію. Додатково пояснили, що виплата пенсії позивачу у квітні-травні проведена в розмірі 85%, однак з наступною доплатою до 100 відсотків. Після зясування всіх обставин і вивчення законодавства з вересня 2015 року пенсія виплачується в розмірі 85% від призначеної.

Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини.

Позивачу з 08.11.2001 року призначено пенсію за вислугою років відповідно до положень Закону України «Про прокуратуру», що стверджено копією пенсійного посвідчення.

Протягом 2015 року розмір нарахованої позивачу пенсії з врахуванням індексації становив 4521,77 гривні. У січні 2015 року позивачу виплачено 4521,77 гривні, з 01 квітня по 31 серпня поточного року 4378,58 гривні щомісячно за відрахуванням податку на доходи фізичних осіб та військового збору, з 01 вересня по 31 грудня 3812,23 гривні щомісячно також з врахуванням положень Закону України №213-VIII щодо виплати працюючим пенсіонерам 85% нарахованої пенсії, що стверджено довідками управління Пенсійного фонду в Любомльському району.

З 31.01.2002 року позивач одержав право на зайняття адвокатською діяльністю. Таке право позивача зупинене з 30.03.2015 року, що стверджено копією витягу з Єдиного реєстру адвокатів та витягом з профайла адвоката.

05.05.2015 року позивач направив управлінню Пенсійного фонду в Любомльському району заяву про зупинення адвокатської діяльності з доданими документами з клопотанням про внесення змін в особову справу щодо припинення його обліку як працюючого пенсіонера.

05-08.05.2015 року позивач подав аналогічну заяву Любомльському відділенню Ковельської ОДПІ.

Згідно з інформацією Ковельської ОДПІ позивач станом на 21.12.2015 року перебуває на обліку, що провадить незалежну професійну діяльність за станом - прийнято рішення про припинення згідно із заявою від 07.05.2015 року, коли внесено зміни у відповідний Реєстр.

Згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі Закон №213-VIII) частину 15 ст.86 Закону України «Про прокуратуру»(далі Закон №1697-VII) викладено в такій редакції:

«Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року … у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність».

Аналіз вказаної норми приводить до висновку, що виплата пенсії в розмірі 85% призначеної проводиться виключно у випадку роботи пенсіонера на посадах/роботах, не повязаних із службою в прокуратурі.

Відтак предметом даного спору є встановлення, чи працює позивач на якихось роботах/посадах, що давало б підстави для визначення його статусу як працюючого пенсіонера.

Як встановлено по справі, позивачу виплата пенсії в розмірі 85% у вересні-грудні 2015 року здійснювалась у звязку із перебуванням його на обліку як самозайнятої особи-адвоката.

Згідно із ч.1 ст.6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»(далі Закон №5076-VI) адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Ст.ст.31, 32 зазначеного Закону №5076-VI передбачають можливість зупинення і припинення адвокатської діяльності, в тому числі, у разі подання адвокатом відповідної заяви.

Відповідно до ч.5 ст.31, ч.5 ст.32 Закону №5076-VI як в одному, так і в другому випадку правові наслідки для адвоката аналогічні: протягом строку зупинення права на заняття адвокатською діяльністю адвокат не має права її здійснювати; припинення права особи на заняття адвокатською діяльністю має наслідком припинення такої діяльності.

Таким чином, з 30.03.2015 року позивач зупинив свою адвокатську діяльність, що робить очевидним неможливість одержання ним доходів від такої діяльності відповідно до закону і дає підстави вважати його непрацюючим пенсіонером, оскільки сторона відповідача не навела інших обставин роботи позивача, підтвердивши це відповідними доказами.

Посилання субєкта владних повноважень на постанови правління Пенсійного фонду України є безпідставними з таких мотивів.

Згідно з п.22.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1(далі Порядок №22-1), документами, які підтверджують, що особа не працює (не провадить діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), є: трудова книжка, індивідуальні відомості про застраховану особу, що надаються відділом персоніфікованого обліку за формою згідно з додатком 1 до Положення, а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення, та відомості про відсутність інформації про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця за наявними в органі, що призначає пенсію, даними.

В той же час правове призначення Порядку №22-1 не стосується предмета даного спору, оскільки розділ І та п.4.1 Порядку визначає, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Відповідачем не доведено факт звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії, а підстави для визнання такою заявою повідомлення про припинення адвокатської діяльності очевидно відсутні.

Визначений же п.7.1 Порядку взяття на облік та зняття з обліку в органах Пенсійного фонду України платників єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 27.09.2010 року №21-6(далі Порядок №21-6), обовязок платника єдиного внеску, на якого не поширюється дія Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців», стосується питань обліку таких платників, а не визначення пенсіонера працюючим чи не працюючим відповідно до спірних правовідносин в даній справі.

Крім цього, з відповіді органу ДФС вбачається, що з 07.05.2015 року позивач перебуває у статусі припинення діяльності у звязку із поданою заявою, про що зроблено запис у відповідний Реєстр. Той факт, що у встановлені строки не прийнято остаточне рішення з цього питання компетентними органами, не впливає на статус позивача відповідно до Закону №5076-VI як адвоката, що зупинив свою діяльність.

Отже, аналіз встановлених на підставі досліджених доказів фактичних обставин стосовного положень чинного законодавства приводить суд до висновку, що в спірних правовідносинах субєкт владних повноважень неправильно визначив предмет регулювання, повязавши статус позивача як непрацюючого пенсіонера з питанням його обліку як платника єдиного внеску, податків і зборів.

При цьому не було враховано особливості професійної діяльності позивача як адвоката і передбачену законом можливість зупинення такої діяльності з тих чи інших мотивів, що, відповідно, дає всі підстави для визнання його непрацюючим пенсіонером.

Таким чином, заявлені позивачем вимоги є законними, обґрунтованими і підлягають повному задоволенню.

Згідно зі ст.94 КАС України судові витрати у формі судового збору слід покласти на субєкт владних повноважень.

Керуючись ст.ст.10, 11, 71, 86, 122, 159, 160, 163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною виплату управлінням Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області пенсії ОСОБА_1 у вересні-грудні 2015 року в розмірі 85% від нарахованої як працюючому пенсіонеру.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області виплатити ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру нараховану пенсію в розмірі 100% з врахуванням виплачених сум та стягуваних податків і зборів.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області за рахунок його бюджетних асигнувань 487(чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок судового збору в користь ОСОБА_1.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отримання її копії через Любомльський районний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий : суддя Чишій С.С.

Повний текст постанови виготовлений 30.12.2015 року.