Справа № 823/5280/15
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2015-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2015 року справа № 823/5280/15

10 год. 23 хв. м.Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бабич А.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Попельнухи Ю.І.,

представника позивача ОСОБА_1 (згідно з довіреністю),

представника відповідача 1 ОСОБА_2 (згідно з довіреністю),

представників відповідача 2 та третьої особи на стороні відповідачів без самостійних вимог на предмет спору не прибули,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом приватного підприємства Андіс-Техно до державної податкової інспекції у м.Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області, Управління державної казначейської служби України у м.Черкасах Черкаської області, третя особа на стороні відповідачів без самостійних вимог на предмет спору ДФС України про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

20.11.2015 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов приватного підприємства Андіс-Техно (далі позивач) до державної податкової інспекції у м.Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області (далі відповідач 1), Управління державної казначейської служби України у м.Черкасах Черкаської області (далі відповідач 2) про стягнення з Державного бюджету України на користь позивача пені у розмірі 432011,04грн. за період з 04.04.2015 до 19.11.2015 включно.

Позов мотивований тим, що відповідач 1 безпідставно не відшкодовує позивачу податок на додану вартість (далі ПДВ), внаслідок чого позивач має право отримати пеню за термін прострочення такого відшкодування. Тому, просив задовольнити позов.

Відповідач 1 проти задоволення позову заперечував з тих підстав, що норми податкового законодавства не встановлюють правового механізму стягнення заборгованості з пені. Оскільки бюджетне відшкодування ПДВ станом на час розгляду справи не здійснене, стягнення пені, на його думку, є передчасним, а позов необґрунтованим.

Відповідач 2 заперечував проти позову на тій підставі, що казначейська служба здійснює перерахунок коштів виключно на підставі документів, поданих податковим органом. Оскільки такі документи йому не надходили, а відшкодування ПДВ уповноважене здійснювати головне управління державної казначейської служби в області, а не міста, позовні вимоги до відповідача 2 є безпідставними.

Заслухавши пояснення та доводи представників сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Суд встановив, що позивач є юридичною особою з 12.03.2013 ().

06.02.2015 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив відшкодувати з Державного бюджету ПДВ у сумі 2063495,00 грн. згідно з декларацією за ІV квартал 2014 року.

За результатами податкової перевірки, зафіксованими в акті від 23.03.2015 №559/23-01-15-0408/38646202, не встановлено порушень позивача при відображенні в зазначеній декларації суми бюджетного відшкодування ПДВ.

Станом на час розгляду справи доказів бюджетного відшкодування ПДВ на користь позивача суду не надано. Постановою Черкаського окружного адміністративного суду, що набрала законної сили 16.12.2015, у справі №823/5008/15 визнано протиправною бездіяльність ДПІ у м.Черкасах з приводу не подання у визначені строки для стягнення з державного бюджету ПДВ висновку в орган казначейської служби.

Перевіряючи доводи позивача про необхідність стягнення на його користь пені за затримку відшкодування ПДВ суд врахував таке.

Відповідно до п.200.23 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі ПК України) суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування ПДВ. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Суд врахував, що поняття строку визначене в ст.251 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Згідно зі ст.252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Перебіг строку відповідно до ст.253 ЦК України починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку відповідно до ч.5 ст.254 ЦК України є перший за ним робочий день.

Згідно з правовою позицією Верховного суду України в подібному спорі, викладеній в постанові від 03.06.2014, неподання органом державної податкової служби після закінчення перевірки до органу Державного казначейства України висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, та непогашення у звязку з цим заборгованості бюджету з ПДВ, не позбавляє платника податку права предявити вимоги про стягнення зазначеної пені. Тому протилежні їй доводи відповідача 1 суд не взяв до уваги. Водночас, Верховний суд України в зазначеному рішення оцінював доводи щодо права подати позов, а не про безумовність підстав для його задоволення.

З аналізу вказаної статті ПК України вбачається, що заборгованість бюджету з відшкодування ПДВ є підставою для "нарахування", а не "стягнення" пені.

Станом на час судового розгляду справи ч.ч.3-5 ст.105 КАС України встановлює виключний перелік позовних вимог для позивачів, які не є суб'єктами владних повноважень, який не передбачає для них права звернутися з позовом про стягнення з державного бюджету коштів. Всупереч вимог п.4 ч.1 ст.106 КАС України позивач не уточнив в процесі судового розгляду справи, які владні управлінські функції (рішення, дії, бездіяльність) просить зобов'язати вчинити.

Механізм нарахування та порядок стягнення вищевказаної пені діючим законодавством не визначено. ПК України чітко не вказує, який суб'єкт наділений повноваженням здійснити функцію її "нарахування".

Суд врахував положення статті 200 ПК України, якими визначено, що у разі наявності права на відшкодування ПДВ податковий орган має обов'язок у визначені строки сформувати відповідний висновок. На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Згідно з п.200.17 ст.200 ПК України джерелом сплати бюджетного відшкодування (у тому числі заборгованості бюджету) є доходи бюджету, до якого сплачується податок. Забороняється обумовлювати або обмежувати виплату бюджетного відшкодування наявністю або відсутністю доходів, отриманих від цього податку в окремих регіонах України. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, відповідно до підп.200.18.2 п.200.18 ст.200 ПК України надає платнику податку суму автоматичного бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом трьох операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Вищезгаданим рішеням суду встановлено протиправність бездіяльності податкового органу щодо неподання висновку органу казначейської служби. Станом на час судового вирішення спору відповідний висновок органу казанчейської служби не надано, оплати не здійснено. Підп.200.18.3 п.200.18 ст.200 ПК України встановлює відповідальність відповідно до закону в разі порушення визначених у пункті 200.18 цієї статті термінів відшкодування саме посадових осіб контролюючих органів та органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, а не відповідних органів.

Суд також врахував, що ПДВ є загальнодержавним податком, який зараховується до державного бюджету України. Отже його повернення здійснюється не за рахунок витрат, а за рахунок надходжень Державного бюджету України.

Так, згідно з підп.2.1. п.2 Порядку організації роботи органів Державної казначейської служби України у процесі казначейського обслуговування державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями, затвердженого наказом Державної казначейської служби України 09.08.2013 №128, (далі - Порядок №128) платежі, які відповідно до Бюджетного кодексу України та закону про Державний бюджет України є доходами загального фонду державного бюджету, зараховуються на аналітичні рахунки, відкриті в головних управліннях Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі та Казначействі України на ім'я органу Казначейства за балансовим рахунком 3111 "Надходження до загального фонду державного бюджету" Плану рахунків бухгалтерського обліку виконання державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Державного казначейства України від 28.11.2000 №119 у розрізі територій та кодів класифікації доходів бюджету.

У разі недостатності або відсутності коштів на рахунку 3111 повернення відповідно до підп.2.5 п.2 Порядку №128 здійснюється шляхом залучення відповідної суми коштів з відповідного рахунку 3112 у межах поточних надходжень за день у цілому по області, а саме: відповідна частка коштів перераховується з рахунку 3112 обласного рівня на рахунок 3111 для здійснення повернення.

Перерахування безспірно списаних коштів з відповідних рахунків 3111 на відповідні рахунки 3112, відкриті в Казначействі України уповноважені Головні управління Казначейства на підставі інформаційних запитів (підп.2.7 п.2.7 вищевказаного Порядку).

Крім того, підпунктами 15.1-15.2 п.15 Порядку №128 визначено, що у Казначействі України відкриваються аналітичні рахунки за відповідними балансовими рахунками для зарахування платежів до державного бюджету, які зараховуються на центральному рівні. Обробка вищезазначених платежів здійснюється в установленому порядку.

Усі кошти, які надійшли протягом операційного дня на рахунки 3112 та 3122, для акумулювання коштів державного бюджету, в установленому порядку спрямовуються на здійснення витрат державного бюджету. У Казначействі України проводиться акумуляція коштів спеціального фонду державного бюджету, що надійшли від територіальних органів, на відповідні рахунки, відкриті за рахунком 3122 у розрізі видів надходжень, з подальшим перерахуванням у регламентованому режимі на рахунки, відкриті за балансовим рахунком 3124 "Кошти спеціального фонду державного бюджету для здійснення видатків за відомчою ознакою" Плану рахунків.

Кошти, які надійшли від Головних управлінь Казначейства на рахунки 3112 та 3122 для здійснення безспірного списання коштів державного бюджету, відповідно до законодавства в установленому порядку спрямовуються на рахунки стягувачів.

Врахувавши викладене, оцінивши доводи сторін у взаємозв'язку з діючими вимогами законодавства, суд дійшов висновку що заявлені позовні вимоги до відповідачів 1-2 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Зважаючи на необґрунтованість позовних вимог, у суду відсутні для повернення позивачу сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 160-165, 254-256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову приватного підприємства Андіс-Техно до державної податкової інспекції у м.Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області, Управління державної казначейської служби України у м.Черкасах Черкаської області про стягнення з Державного бюджету України на його користь пені у розмірі 432011,04грн. за період з 04.04.2015 до 19.11.2015 включно - відмовити повністю.

2. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з моменту отримання повного тексту постанови. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

3. Копії постанови направити особам, які брали участь у справі.

Суддя А.М. Бабич