Справа № 810/4487/15
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2015-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2015 року м. Київ 810/4487/15

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал» до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Київської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Київської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 1 від 28.05.2015.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на необґрунтованість та безпідставність висновків контролюючого органу щодо завищення позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість за жовтень та листопад 2014 року на загальну суму 399 939, 00 грн., у звязку з відсутністю господарських відносин з Товариством з обмеженою відповідальністю «Ладога ВК», оскільки реальність господарських операцій з вказаним субєктом господарювання підтверджується відповідними первинними документами бухгалтерського та податкового обліку, які були надані до перевірки, а чинне законодавство не ставить в залежність виникнення у платника ПДВ права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства його контрагентами. Позивач зазначає, що до перевірки відповідачеві були надані всі первинні документи, які засвідчують реальність господарських операцій, а тому донарахування податкових зобовязань вважає протиправним.

Відповідач заперечував проти позову, вказуючи на те, що взаємовідносини між ТОВ «Петрівський квартал» та ТОВ «Ладога ВК» не спричинили настання реальність господарських операцій, оскільки вищевказаний контрагент позивача не здійснює господарську діяльність.

Так, зокрема, відповідач зазначив, що свідоцтво платника ПДВ ТОВ «Ладога ВК» з 21.01.2015 є скасованим, а кількість працюючих осіб у вказаної юридичної особи станом на 30.09.2014 становила 13 осіб, а станом на 31.12.2014 4 особи. На думку відповідача, вищезазначене свідчить про відсутність у ТОВ «Ладога ВК» необхідних умов для отримання результатів відповідної господарської, економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень і транспортних засобів.

Крім того, відповідач зазначив про фіктивний характер відносин ТОВ «Ладога ВК» з ТОВ «Теслабуд», яке є основним контрагентом вказаного субєкта господарювання. Так, зокрема, контролюючий орган, посилаючись на податкову інформацію Жовтневої ОДПІ м. Маріуполя ГУ ДФС у Донецькій області «Про неможливість проведення ТОВ «Теслабуд» () зустрічної звірки за вересень-грудень 2014 року» від 26.01.2015 № 10/05-15-22-02-39077273, вказав на те, що у ТОВ «Теслабуд» відсутня первинна бухгалтерська документація, виробниче обладнання, складські та торгівельні приміщення, транспорт та торгівельне обладнання, сировини, матеріали для здійснення основного виду діяльності, а субєкт господарювання відсутній за юридичною адресою, що свідчить про неможливість здійснення господарських операцій між ТОВ «Ладога ВК» та ТОВ «Теслабуд», що в свою чергу ставить під сумнів, реальність господарських відносин між ТОВ «Петрівський квартал» та відповідним контрагентом.

30.11.2015 на адресу суд від представника позивача надійшло клопотання б/н від 30.11.2015 (вх. № 19938/15 від 30.11.2015) про здійснення розгляду у справи у порядку письмового провадження.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується підписом представника відповідача на розписці про повідомлення про розгляд справи, у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи обмежені строки розгляду справи, недопущення їх порушення та безпідставного затягування вирішення спору, приймаючи до уваги, що наявні в матеріалах справи докази в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, а сторони є належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.

Частиною 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що учасники судового процесу були належним чином проінформовані про дату, час і місце судового розгляду, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без виклику осіб, які беруть участь у справі, та проведення судового засідання на основі наявних у суду матеріалів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Вищий адміністративний суд України в пункті 11 ОСОБА_1 від 30.11.2009 р. № 1619/10/13-09 зазначив, що під час вирішення справи у порядку письмового провадження його фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки в такому разі не проводиться судове засідання і, відповідно, справа розглядається без участі секретаря.

На підставі цього, справа розглядається без проведення судового засідання.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які є у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

З 22.04.2015 по 28.04.2015 Державною податковою інспекцією у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Ладога ВК» () за період з 01.10.2014 по 30.11.2014, за результатами якої було складено акт від 07.05.2015 № 133/10-13-2-05/33400832.

Як вбачається з акта, перевіркою були виявлені порушення вимог п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України, у звязку з чим Товариством з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал» було занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до держаного бюджету на загальну суму 399 939, 00 грн., у тому числі за жовтень 2014 року на суму 137 616, 00 грн. та за листопад 2014 року на суму 262 323, 00 грн.

Вказані висновки були засновані на підставі тверджень контролюючого органу про те, що правочини, які були укладені між позивачем та ТОВ «Ладога ВК», не спричини реального настання юридичних наслідків.

Як вбачається з акта перевірки, контролюючим органом було зазначено, що до ЄДРПОУ внесено запис про те, що ТОВ «Ладога ВК» відсутнє за місцезнаходженням, а свідоцтво вказаної юридичної особи як платника ПДВ 21.01.2015 було скасовано.

Окрім того, відповідачем вказано на те, що кількість працюючих у ТОВ «Ладога ВК» станом на 30.09.2014 становила 13 осіб, а станом на 31.12.2014 4 особи.

Враховуючи вищевказане, посадові особи податкового органу в акті перевірки зазначити про те, що неможливо підтвердити стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна у ТОВ «Ладога ВК», які є економічно необхідні для здійснення господарської діяльності, що свідчить про відсутність у вказаного контрагента позивача необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень і транспортних засобів.

Також, відповідачем зазначено про те, що основним постачальником ТОВ «Ладога ВК» є ТОВ «Теслабуд».

В акті перевірки податковий орган, посилаючись на податкову інформацію Жовтневої ОДПІ м. Маріуполя ГУ ДФС у Донецькій області «Про неможливість проведення ТОВ «Теслабуд» () зустрічної звірки за вересень-грудень 2014 року» від 26.01.2015 № 10/05-15-22-02-39077273, вказав на те, що у зазначеного контрагента ТОВ «Ладога ВК» відсутня первинна бухгалтерська документація, виробниче обладнання, складські та торгівельні приміщення, транспорт та торгівельне обладнання, сировини, матеріали для здійснення основного виду діяльності, а ТОВ «Теслабуд» відсутнє за юридичною адресою. Крім того, відповідач зазначив про відсутність документального підтвердження формування контрагентами ТОВ «Теслабуд» податкового кредиту по взаємовідносинах з вказаною юридичною особою, що свідчить про те, що у ТОВ «Ладога ВК» не було підстав для податкового обліку відповідних операцій з ТОВ «Теслабуд».

На думку контролюючого органу вказане свідчить про те, що ТОВ «Ладога ВК» не здійснювало реальні господарські операції з відповідним контрагентом, що в свою чергу унеможливлює виникнення господарських відносин між ТОВ «Ладога ВК» та ТОВ «Петрівський квартал».

У звязку з цим, посадові особи ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області дійшли висновку про те, що взаємовідносини між ТОВ «Петрівський квартал» та ТОВ «Ладога ВК» не спричинили реального настання господарських операцій, що свідчить про безпідставне віднесення позивачем до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість у розмірі 399 393, 00 грн., яка була сформована по взаємовідносинах позивача з ТОВ «Ладога ВК» за жовтень-листопад 2014 року.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області із запереченнями від 16.05.2015 на акт перевірки від 07.05.2015 № 133/10-13-2-05/33400832, які були залишені без задоволення, про що ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області було надано позивачу відповідь від 26.05.2015 № 6665/10/10-13-22-05.

На підставі акта перевірки ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області було прийнято податкове повідомлення-рішення від 28.05.2015 № 1, яким позивачу донараховано грошове зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 599 908, 00 грн., у тому числі податкове зобовязання на суму 399 939, 00 грн. та штрафні (фінансові) санкції в сумі 199 969, 00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, не погоджуючись з прийняттям вищевказаного податкового повідомлення-рішення, звернувся до Головного управління ДФС у Київській області зі скаргою (вх. № 36606/10/10-36 від 05.06.2015), у якій просив вищестоящий податковий орган скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.05.2015 № 1.

Судом встановлено, що за результатами розгляду вищевказаної скарги ГУ ДФС у Київській області було прийнято рішення № 2080/10/10-36-10-01-04/555 від 04.08.2015, яким вищевказане податкове повідомлення-рішення ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області залишено без змін, а скаргу позивачабез задоволення.

Не погодившись з відповідним рішенням контролюючого органу та вищевказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з цим позовом про визнання його протиправним та про його скасування, з приводу чого суд зазначає наступне.

20.12.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал» (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ладога ВК» (Генеральний підрядник) було укладено договори генерального підряду № ЛУ/2А-13, № ЛУ/4А-13, № ЛУ/4Б-13, № ЛУ/6А-13 та № ЛУ/6Б-13, за умовами яких генеральний підрядник зобовязався виконати за дорученням замовника комплекс робіт «Під ключ» по будівництву обєкта, згідно виданої замовником проектної документації, обєктних та локальних кошторисів та додатків до договорів та здати виконані будівельно-монтажні роботи замовнику.

Будівельні роботи, що були предметом даних договорів, здійснювались на обєктах за такими адресами:

- 4-поверховий 63 квартирний житловий будинок з мансардою та з вбудованими нежитловими приміщеннями, розташований по бульвару Л. Українки № 2-А, с. Петрівське, Києво - Святошинський район (за договором від 20.12.2013 № ЛУ/2А-13);

- 4-поверховий 63 квартирний житловий будинок з мансардою та з вбудованими нежитловими приміщеннями, розташований по бульвару Л. Українки № 4-А, с. Петрівське, Києво-Святошинський район (за договором від 20.12.2013 № ЛУ/4А-13);

- 4-поверховий 70 квартирний житловий будинок з мансардою та з вбудованими нежитловими приміщеннями, розташований по бульвару Л. Українки № 4-Б, с. Петрівське, Києво-Святошинський район (за договором від 20.12.2013 № ЛУ/4Б-13);

- 4-поверховий 63 квартирний житловий будинок з мансардою та з вбудованими нежитловими приміщеннями, розташований по бульвару Л. Українки № 6-А,с. Петрівське, Києво-Святошинський район (за договором від 20.12.2013 № ЛУ/6А-13).

- 4-поверховий 70 квартирний житловий будинок з мансардою та з вбудованими нежитловими приміщеннями, розташований по бульвару Л. Українки № 6-Б,с. Петрівське, Києво- Святошинський район (за договором від 20.12.2013 №ЛУ/6Б-13);

Відповідно до п. 2.1 вказаних договорів, договори набувають чинності з моменту підписання сторонами та діють до повного виконання сторонами своїх зобовязань.

Згідно з пп. 3.3.3 договорів генеральний підрядник має право залучати для виконання певних обсягів робіт субпідрядників. Замовник повинен бути письмово проінформований про кожного залученого генеральним підрядником субпідрядника. Замовник має право надати мотивовану відмову щодо залучення відповідного субпідрядника до виконання робіт генеральним підрядником.

Відповідно до п. 5.3 договорів до 15 числа місяця наступного за звітним замовник сплачує генеральному підряднику вартість фактично виконаних будівельних робіт на підставі підписаних сторонами актів виконаних будівельних робіт по формі КБ-2В та Довідки КБ-3, з урахуванням сплачених авансів, штрафних санкцій та інших відрахувань за договором.

Згідно з п. 6.1 договорів замовник приймає виконані генеральним підрядником належним чином роботи щомісячно, шляхом підписання актів приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-В та Довідок (Форма КБ-3), які є підставою для розрахунків за фактично виконані будівельні роботи.

З метою виконання умов вищевказаних договорів генеральний підрядник виконав, а замовник прийняв будівельні підрядні роботи на загальну суму 635 345, 97 грн., що підтверджується наступними документами:

- довідка (форми КБ-3) за жовтень 2014 року від 31.10.2014 на суму 635 345, 97 грн. (у тому числі ПДВ в сумі 105 890, 99 грн.), за листопад 2014 року від 28.11.2014 на суму 255 919, 50 грн. (у тому числі ПДВ в сумі 42 653, 25 грн.) та акти приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2014 року № 1 від 31.10.2014 на суму 58 067, 96 грн. ( у тому числі ПДВ в сумі 9 677, 99 грн.), № 2 від 31.10.2014 на суму 12330, 72 грн.( у тому числі ПДВ в сумі 2 055, 12 грн.), № 3 від 31.10.2014 на суму 564 947, 29 грн. (у тому числі ПДВ в сумі 94 157, 88 грн.), за листопад 2014 року за № 1 від 28.11.2014 на суму 12 485, 88 грн. (у тому числі ПДВ в сумі 2 080, 98 грн.), № 25 від 28.11.2014 на суму 12 485, 88 грн. (у тому числі ПДВ в сумі 2 080, 98 грн.), № 2/1 від 28.11.2014 на суму 58 067, 96 грн. (у тому числі ПДВ в сумі 9 677, 99 грн.), № 3 від 28.11.2014 на суму 12 485, 88 грн. (у тому числі ПДВ в сумі 2 080, 98 грн.), № 4 від 28.11.2014 на суму 12 485, 88 грн. (у тому числі ПДВ в сумі 2 080, 98 грн.), № 5 від 28.11.2014 на суму 86 082, 70 грн. (у тому числі ПДВ в сумі 2 221, 67 грн.), № 5/1 від 28.11.2014 на суму 86 082, 70 грн. (у тому числі ПДВ в сумі 14 347, 12 грн.), № 6 від 28.11.2014 на суму 48 495, 28 грн.(у тому числі ПДВ в сумі 8 082, 56 грн.) (за договором № ЛУ/6А-13 від 20.12.2013);

- довідка (форми КБ-3) за жовтень 2014 року від 31.10.2014 на суму 81 729, 20 грн. (у тому числі ПДВ в сумі 13 621, 53 грн.) та акт приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2014 року № 1 від 31.10.2014 на суму 81 729, 20 грн. ( у тому числі ПДВ в сумі 13 621, 53 грн.) (за договором № ЛУ/2А-13 від 20.12.2013);

- довідка (форми КБ-3) за жовтень 2014 року від 31.10.2014 на суму 657 184, 59 грн. (у тому числі ПДВ в сумі 109 530, 76 грн.), за листопад 2014 року від 28.11.2014 на суму 167 309, 89 грн. (у тому числі ПДВ в сумі 27 884, 98 грн.) та акти приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2014 року за № 1 від 32.10.2014 на суму 58 067, 96 грн. (у тому числі ПДВ в сумі 9 677, 89 грн.) та № 2 від 31.10.20014 на суму 599 116, 63 грн. ( у тому числі ПДВ в сумі 99 852, 77 грн.) та за листопад 2014 року за № 1 від 28.11.2014 на суму 12 485, 88 грн.( у тому числі ПДВ в сумі 2 080, 98 грн.), № 2 від 28.11.2014 на суму 35 260, 44 грн. ( у тому числі ПДВ в сумі 5 876, 74 грн.), № 2/1 від 28.11.2014 на суму 30 119, 69 грн. (у тому числі ПДВ в сумі 5 019, 95 грн.), № 3/1 від 28.11.32014 на суму 4 783, 75 грн. ( у тому числі ПДВ в сумі 797, 29 грн.), № 3 від 28.11.2014 на суму 84 660, 13 грн. (у тому числі ПДВ в сумі 14 110, 02 грн.) (за договором № ЛУ/4Б-13 від 20.12.2013);

-довідка (форми КБ-3) за листопад 2014 року від 28.11.2014 на суму 167 652, 02 грн. (у тому числі ПДВ в сумі 28 942, 01 грн.) та акти приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2014 року за № 1 від 28.11.2014 на суму 12 485, 88 грн.(у тому числі ПДВ в сумі 2 080, 98 грн.), № 2 від 28.11.2014 на суму 12 563, 28 грн. ( у тому числі ПДВ в сумі 2 093, 88 грн.), № 3 від 28.11.2014 на суму 12 563, 28 грн. ( у тому числі ПДВ в сумі 2 093, 88 грн.), № 4 від 28.11.2014 на суму 12 485, 88 грн. (у тому числі ПДВ в сумі 2 080, 98 грн.), № 5/1 від 28.11.2014 на суму 29 399, 35 грн. ( у т тому числі ПДВ в сумі 4 899, 89 грн.), № 5 від 28.11.2014 на суму 33 785, 32 грн. (у тому числі ПДВ в сумі 5 630, 89 грн.), № 6 від 28.11.2014 на суму 2 369, 03 грн. ( у тому числі ПДВ в сумі 394, 84 грн.), № 7 від 28.11.2014 на суму 52 000, 00 грн. (у тому числі ПДВ в сумі 8 666, 67 грн.) (за договором № ЛУ/2А-13 від 20.12.2013);

- довідка (форми КБ-3) за листопад 2014 року від 03.11.2014 на суму 449 361, 37 грн. (у тому числі ПДВ в сумі 74 893, 56 грн.), довідка (форми КБ-3) за листопад 2014 року від 28.11.2014 на суму 196 835, 79 грн. (у тому числі ПДВ в сумі 32 805, 96 грн.) та акти приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2014 року за № 1 від 03.11.204 на суму 449 361, 37 грн. (у тому числі ПДВ в сумі 74 893, 56 грн.), № 1 від 28.11.2014 на суму 12 485, 88 грн.(у тому числі ПДВ в сумі 2 080, 98 грн.), № 2 від 28.11.2014 на суму 12 485, 88 грн.(у тому числі ПДВ сумі 10 404, 90 грн.), № 3 від 28.11.2014 на суму 12 485, 88 грн. (у тому числі ПДВ в сумі 10 404, 90 грн.), № 4 від 28.11.2014 на суму 12 485, 88 грн.(у тому ПДВ в сумі 2 080,3 98 грн.), № 5 від 28.11.2014 в суму 41 836, 80 грн. ( у тому числі ПДВ в сумі 6 972, 80 грн.), № 5/1 від 28.11.2014 на суму 35 495, 06 грн. (у тому числі ПДВ в сумі 5 915, 84 грн.), № 6 від 28.11.2014 на суму 67 191, 38 грн. ( у тому числі ПДВ в сумі 11 198, 56 грн.), № 6/1 від 28.11.2014 на суму 2 369, 03 грн. (утому числі ПДВ в сумі 394, 84 грн.) (за договором № ЛУ/4А-13від 20.12.2013);

- довідка (форми КБ-3) за листопад 2014 року від 28.11.20014 на суму 780 445, 58 грн. ( у тому числі ПЛВ в сумі 130 074, 26 грн.) та акти приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2014 року на суму 4 783 ,75 грн.( у утому числі ПДВ в сумі 797, 29 грн.), № 6 від 28.11.2014 на суму 64 237, 50 грн. ( у тому числі ПДВ в сумі 10 706, 25 грн.), № 5/1 від 28.11.2014 на суму 28 594, 48 грн. (у тому числі ПДВ в сумі 4 765, 75 грн.), № 5 від 28.11.2014 на суму 33 769, 70 грн. ( у тому числі ПДЩВ в сумі 5 628, 28 грн.), № 4 від 8.11.2014 на суму 12 485, 88 грн. ( у тому числі ПДВ в сумі 2 080, 98 грн.), № 3 від 28.11.2014 на суму 12 485, 88 грн.( у тому числі ПДВ в сумі 2 080,98 грн.), № 2 від 28.11.2014 на суму 12 485, 88 грн. ( у тому числі ПДВ в сумі 2 080, 98 грн.), № 1 від 28.11.2014 на суму 599 116, 63 грн. ( утому числі ПДВ в сумі 99 852, 77 грн.), № 1 від 28.11.2014 на суму 12 485, 88 грн. (у тому числі ПДВ в сумі 2 080, 98 грн.).

Судом встановлено, що ТОВ «Петрівський квартал» було здійснено перед ТОВ «Ладога ВК» передоплату за виконані підрядні роботи, що підтверджується наступними платіжними дорученнями:

- платіжні доручення № 2349 від 31.10.20114 на суму 65 000, 00 грн. (за договором № ЛУ/2А-13 від 20.12.2014);

- платіжні доручення № 2459 від 18.11.2014 на суму 200 000,00 грн., № 2161 від 16.10.2014 на суму 100 000, 00 грн. (за договором № ЛУ/4А-13 від 20.12.2014);

- платіжні дорученням № 2529 від 25.11.2014 на суму 175 000, 00 грн., № 2350 від 31.10.2014 на суму 60 000, 00 грн. (за договором № ЛУ/4Б-13 від 20.12.2014);

- платіжні доручення № 2298 від 28.10.2014 на суму 200 000, 00 грн., № 2351 від 31.10.2014 (за договором № ЛУ/6А-13 від 20.12.2014);

- платіжні доручення № 2505 від 21.11.2014 на суму 100 000, 00 грн., № 2532 твід 25.11.2014 на суму 175 000, 00 грн. (за договором № ЛУ/6Б-13 від 20.12.2014);

ТОВ «Ладога ВК» було виписано ТОВ «Петровський квартал» наступні податкові накладні:

- податкова накладна № 2 від 17.10.2014 на суму 100 000, 00 грн. (у тому числі ПДВ в сумі 16 666, 67 грн.);

- податкова накладна № 3 від 28.10.2014 на суму 200 000, 00 грн. (у ому числі ПДВ в сумі 33 333, 33 грн.);

- податкова накладна № 4 від 31.10.2014 на суму 81 729, 20 грн. (у тому числі ПДВ в сумі 143 621, 53 грн.);

- податкова накладна № 5 від 31.10.2014 на суму 125 000, 00 грн. ( у тому числі ПДВ в сумі 20 833, 33 грн.);

- податкова накладна № 6 від 31.10.2014 на суму 258 966, 16 грн. (у тому числі ПДВ в сумі 43 161, 03 грн.);

- податкова накладна № 7 від 31.10.2014 на суму 60 000, 00 грн. (у тому числі ПДВ в сумі 10 000, 00 грн.);

- податкова накладна № 8 від 28.11.2014 на суму 167 309, 89 грн. ( у тому числі ПДВ в сумі 167 309, 89 грн.);

- податкова накладна № 9 від 28.11.2014 на суму 167 652, 02 грн. ( утому числі ПДВ в сумі 27 942, 00 грн.);

- податкова накладна № 10 від 28.11.2014 на суму 245 209, 36 грн. ( у тому числі ПДВ в сумі 40 8687, 23 грн.);

- податкова накладна № 7 від 28.11.2014 на суму 254 735, 18 грн. ( у тому числі ПДВ в сумі 42 455, 86 грн.);

- податкова накладна № 6 від 28.11.20114 нам суму 196 835, 80 грн. ( у тому числі ПДВ в сумі 32 805, 97 грн.);

- податкова накладна № 5 від 28.11.2014 на суму 52 000, 00 грн. ( у тому числі ПДВ в сумі 8 666, 67 грн.);

- податкова накладна № 4 від 25.11.2014 на суму 175 000, 00 грн. (у тому числі ПДВ в сумі 29 166, 67 грн.);

- податкова накладна № 1 від 03.11.2014 на суму 215 194, 31 грн. ( у тому числі ПДВ в сумі 35 865, 72 грн.);

- податкова накладна № 3 від 21.11.2014 на суму 100 000, 00 грн. ( у тому числі ПДВ в сумі 16 666, 67 грн.).

Суми ПДВ за вказаними податковими накладними були включені позивачем до складу податкового кредиту за звітні періоди жовтень та листопад 2014 року, про що свідчать додатки 5 до податкових декларацій з податку на додану вартість за жовтень 2014 р. від 19.11.2014 та за листопад 2014 р. від 19.12.2014 (Розшифровка податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5).

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (в тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

При цьому, відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового Кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з п. 201.7 ПК України податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів / послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до п. 201. 8 ст. 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому ст. 183 цього Кодексу. Податкова накладна видається платником податку, якій здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

До обовязкових реквізитів податкової накладної, перелік яких закріплений в підпункті 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, законодавець відносить:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дата виписування податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця);

ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку;

д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування податку;

ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

и) вид цивільно-правового договору;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Матеріали справи свідчать, що податковий кредит за результатом здійснення господарських операцій з ТОВ «Ладога ВК» був сформований позивачем на підставі належним чином оформлених документів, у відповідності до вимог чинного законодавства. Судом встановлено, що фактично висновок податкового органу про заниження податкового кредиту за результатом здійснення господарських операцій позивача з ТОВ «Ладога ВК» ґрунтується на підставі тверджень про те, що господарські операцій позивача з ТОВ «Ладога ВК» за вищевказаними договорами не носять реального характеру, оскільки вказаний контрагент позивач не має необхідного виробничого обладнання, складських та торгівельних приміщень, транспорту та достатньої кількості працівників для здійснення господарської діяльності з виконання будівельних підрядних робіт.

Відповідно до абз. 10 ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р. N 996-XIV первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88 первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Отже, суд приходить до висновку, що договори, видаткові і податкові накладні, рахунки є первинними документами, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій між субєктами господарювання.

Таким чином, з урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Абзацом 4 ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р. N 996-XIV встановлено, що господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Отже, фактично здійснена господарська операція характеризується тим, що остання призводить до настання реальних змін майнового стану платника податків.

Відповідно до ОСОБА_1 адміністративного суду України від 02.06.2011 р. N 742/11/13-11 про відсутність факту здійснення господарської операції можуть свідчити, зокрема, такі обставини:

- всупереч даним податкового обліку будь-кого з учасників операції відсутні зміни активів, зобов'язань чи власного капіталу принаймні в одного з таких учасників (наприклад, збільшення статутного капіталу особи за рахунок активів, що не мають ринкової вартості, зокрема фіктивних цінних паперів, тобто цінних паперів, обіг яких на момент вчинення операції був припинений після оприлюднення даних щодо скасування свідоцтва про реєстрацію їх випуску);

- отримання майнової вигоди чи права на таку вигоду будь-кого з учасників операції виключно шляхом зменшення бази оподаткування з певного податку та/або отримання коштів із Державного бюджету за одночасної відсутності об'єктивної можливості отримати майнову вигоду від цієї операції в інший спосіб (наприклад, експорт товару на підставну особу, яка не має відповідної реєстрації чи не веде будь-якої господарської діяльності, виключно з метою отримання документів, що підтверджують право на бюджетне відшкодування з податку на додану вартість;

- «тимчасова» поставка товару (тобто з подальшим поверненням того самого товару без обґрунтованої економічної причини в наступних податкових періодах постачальнику від покупця безпосередньо або через ланцюг посередників) тим платником податку, в якого за результатами певного податкового періоду наявне від'ємне значення податкових зобов'язань із податку на додану вартість тому учаснику, який має зобов'язання до сплати в бюджет тощо);

- результати, відображені у даних податкового обліку будь-кого з учасників господарської операції, фактично не настали внаслідок відсутності відповідних дій будь-кого з учасників такої операції (наприклад, відображення отримання послуг без їх фактичного надання або в разі їх надання іншою особою, ніж та, що вказана у даних податкового обліку чи первинних документах; імітація купівлі товару в особи, яка ніколи його не продавала тощо).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом. У свою чергу, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Відповідно до ст. 43 Господарського кодексу України, підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом.

Таким чином законодавством надано позивачу право як суб'єкту господарювання на укладення будь-яких угод та здійснення будь-якої підприємницької діяльності, які не заборонені законом.

З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість обовязковому зясуванню підлягають обставини щодо руху активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції; установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо. В обов'язковому порядку необхідно досліджувати наявність господарської мети при вчиненні відповідних дій платника податку.

Судом під час дослідження господарської мети при укладення позивачем договору з ТОВ «Ладога ВК» було встановлено наступне.

Відповідно до Витягу з ЄДРПОУ, видами діяльності позивача за КВЕД-2010 є зокрема: код КВЕД 68.13 Агентства нерухомості; код КВЕД 68.32 Управління нерухомим майном за винагороду або на основі контракту; код КВЕД 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування; код КВЕД 73.12 Посередництво в розміщенні реклами засобах масової інформації; код КВЕД 74.90 Інша професійна, наукова та технічна діяльність, н.в.і.у.; код КВЕД 41.10 Організація будівництва будівель.

В свою чергу, судом встановлено, що ТОВ «Ладога ВК» здійснює господарську діяльність з будівництва обєктів нерухомості, що підтверджується відомостями з ЄДРПОУ (вид діяльності за КВЕД-2010 є : код КВЕД 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель.) та ліцензією серії АЕ № 291366, виданої Державною архітектурно-будівельною інспекцію України 01.08.20114 та ліцензією серії АЕ № 180199, виданої Інспекцією державно-будівельного контролю у м. Києві 05.12.2012.

При цьому, з метою виконання договірних зобовязань, ТОВ «Ладога ВК» у відповідності до п. 3.3.3 вищевказаних договорів генерального підряду, було залучено субпідрядну організацію ТОВ «Теслабуд».

Так, з матеріалів справи вбачається, що листом № 2706-1 від 27.06.2014 ТОВ «Ладога ВК» зверталося до позивача за дозволом щодо залучення субпідрядної організації ТОВ «Теслабуд», для виконання робіт з влаштування кладки зовнішніх стін та бетонних робіт на будівництві обєкта, що розташований за адресою: с. Петрівське, Києво-Святошинський район, б-р Лесі Українки, 2-А, 4А, 4Б, 6Б.

Позивачем був наданий дозвіл на залучення субпідрядної організації, про що свідчить відповідний напис в верхньому лівому куті листа № 2706-1 від 27.06.2014, скріплений печаткою ТОВ «Петрівський квартал».

Судом встановлено, що залучення позивачем в якості підрядної організації ТОВ «Ладога ВК» було повязано з чіткою господарською метою здійснення будівництва багатоквартирних житлових будинків на належних позивачеві на праві власності земельних ділянках, про що свідчать свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.10.2014 індексні номери 27946661 та 27956203.

При цьому, кінцева господарська мета була досягнута, що підтверджується деклараціями про готовність обєкта до експлуатації, які були зареєстровані Департаментом ДАБІ у Київській області 31.03.2015 за № КС29, від 23.03.2015 за № КС50, від 05.03.2015 за № КС68, від17.02.2015 за № КС77. Наведене, в свою чергу, підтверджує фактичну наявність обєкта оподаткування.

З матеріалів справи вбачається, що виконані ТОВ «Ладога ВК» будівельні підрядні роботи були використані ТОВ «Петрівський квартал» у власній господарській діяльності, що підтверджується довідкою про фінансові результати діяльності ТОВ «Петрівський Квартал» за період 2014 рік та 1-ше півріччя 2015 року, фінансовим звітом субєкта малого підприємництва (позивача) станом на 31.12.2014 року, 31.03.2015 року, 30.06.2015 року.

Отже, враховуючи вищевказане, суд дійшов до висновку про те, матеріалами справи підтверджується безпосередній звязок між правочинами, вчиненими позивачем з контрагентом ТОВ «Ладога ВК» та власною господарською діяльністю.

Таким чином, з урахуванням руху активів позивача, установлена спеціальна податкова правосуб'єктність учасників господарської операції, господарська мета при вчиненні позивачем правочинів з ТОВ «Ладога ВК», їх реальність безпосередньо підтверджується наявними в матеріалах справи документами, а тому за сукупністю наведених обставин суд дійшов висновку, що вести мову про заниження позивачем податкового кредиту в жовтні та листопаді 2014 року неможливо з огляду на поверховість проведеної перевірки, без врахування та оцінки всіх первинних документів та не дослідження всіх істотних для справи обставин.

Щодо посилань відповідача на податкову інформацію Жовтневої ОДПІ м. Маріуполя ГУ ДФС у Донецькій області № 10/05-15-22-02-39077273 від 26.01.2015 «Щодо неможливості проведення зустрічної звірки ТОВ «ТЕСЛАБУД» за вересень - грудень 2014 року» як доказ здійснення ТОВ «Теслабуд» з ТОВ «Ладога ВК» фіктивної господарської діяльності, яка унеможливлює проведення реальних господарських операцій між ТОВ «Петрівський квартал» з вказаним контрагентом позивача, суд зазначає наступне.

Суд звертає увагу, що при дослідженні факту здійснення господарської операції, повинні оцінюватися відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Відповідно до абз. 2 п. 73.5 ст. 73 Податкового кодексу України зустрічною звіркою вважається порівняння даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами ДПС з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків. Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За результатами зустрічних звірок складається довідка, яка надається суб'єкту господарювання у десятиденний термін.

Згідно з п. п. 6, 7 Порядку проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 р. № 1232, у разі отримання від суб'єкта господарювання інформації, визначеної у запиті, та її документального підтвердження (протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження суб'єкту господарювання запиту) орган державної податкової служби проводить зустрічну звірку. За результатами проведеної зустрічної звірки складається довідка, яка підписується суб'єктом господарювання (законним чи уповноваженим представником) і посадовими особами органу державної податкової служби.

Отже, висновки щодо підтвердження (не підтвердження) здійснення господарських операцій та відображення (невідображення) їх в податковому обліку можуть міститися виключно в довідці про результати проведення зустрічної звірки, а не в акті про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, оскільки такі висновки можна робити лише за наслідками проведеної зустрічної звірки.

Таким чином, у податкового органу відсутні повноваження на здійснення в рамках проведення зустрічних звірок (неможливості її проведення) контролю за додержанням податкового законодавства.

Більше того, зустрічна звірка та відповідна податкова інформація податкових органів є виключно заходом інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності органів державної податкової служби, в той час, як функція податкового органу щодо контролю за дотриманням податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, реалізується останніми шляхом проведення перевірок у випадках та в порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Крім того, суд звертає увагу на те, що вищевказана інформація контролюючого органу стосуються виключно господарської діяльності ТОВ «Теслабуд», яке є контрагентом ТОВ «Ладога ВК», а не позивача і, відповідно, не містять конкретної інформацію щодо ТОВ «Петрівський квартал».

При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно з наданим представником відповідача ОСОБА_2 5 «Розшифровки податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» до податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2014 року ТОВ «Теслабуд» останнім було задекларовано податкове зобовязання у сумі 105 000,00 грн. від здійснення оподатковуваної операції з контрагентом ТОВ «Ладога ВК» (індивідуальний податковий номер 65), що свідчить про виконання ним свого податкового обовязку та фактичну діяльність цього підприємства.

Посилання податкової інспекції на відсутність у ТОВ «Теслабуд» об'єктивної можливості для виконання підрядних робіт через відсутність основних засобів та робочого персоналу також не приймаються судом до уваги, позаяк укладення трудового договору не є єдиним способом залучення фізичних осіб до вчинення необхідних дій в процесі виконання підрядних робіт, а податкове законодавства не ставить право платника на податковий кредит та на формування валових витрат в залежність від того, за рахунок яких ресурсів (власних або залучених) здійснюється виконання підрядних робіт.

Крім того, податковим органом не було враховано, що позивач, як платник податку, самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та внесення ним податку до бюджету відповідно до законодавства України і не може нести відповідальність за несплату податків продавцем, порушення ним правил здійснення господарської діяльності тощо, а визначальним фактором для формування податкового кредиту платником ПДВ є рух товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи-платника податку та наявність у платника податків виданої йому продавцем товару податкової накладної, оформленої з дотриманням вимог чинного законодавства.

Порушення податкової дисципліни, вчинені контрагентом платника податку тягнуть відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначені обставини не можуть бути підставою для позбавлення платника податку права на віднесення вартості отриманих послуг до складу валових витрат у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого права та має необхідні документальні підтвердження їх розміру.

Такої ж позиції дотримується Верховний Суд України в постанові від 31.01.2011 р. в адміністративній справі за позовом закритого акціонерного товариства «Мукачівський лісокомбінат» до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції в Закарпатській області про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення.

Суд вважає за доцільне зазначити, що відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права та свідчить про те, що якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкту, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (рішення Європейського Суду від 09.01.2007р. у справі «Інтерсплав проти України»).

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22.01.2009 («Булвес» АД проти Болгарії») зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз. На думку Європейського Суду такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності. Право на податковий кредит є «власністю» у розумінні статті 1 Протоколу № 1, яке повинно розглядатися як таке, що виникло у момент повного виконання нею своїх зобов'язань щодо податкової звітності з ПДВ. Визнання права на нарахування податкового кредиту було поставлено в залежність від виконання обов'язків постачальником, в той час коли це не залежало від волі одержувача поставки - застосування відповідних положень Закону «Про ПДВ» стало не передбаченим і самовільним. Платник податку не має абсолютно ніяких повноважень відслідковувати, контролювати і забезпечувати виконання постачальником його обов'язків із складення та подання декларації з ПДВ, а також обов'язку зі сплати ПДВ (п.43, п.69 зазначеного вище рішення Європейського Суду).

Отже, Європейський суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через можливі порушення вимог податкового законодавства з боку його контрагентів.

Крім того, слід зауважити, що для висновків про наявність порушень податкового законодавства в діях платника податків в обов'язковому порядку необхідно з'ясувати можливу обізнаність такого платника щодо дефектів у правовому статусі його контрагентів (відсутність реєстрації їх як платників податку на додану вартість, відсутність у відповідних посадових осіб чи інших представників контрагента повноважень на складання первинних, розрахункових документів, податкових накладних тощо). Відповідні обставини можуть бути з'ясовані, зокрема, з використанням даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а також офіційно оприлюднених даних щодо анульованих свідоцтв платника податку на додану вартість.

Щодо посилань відповідача на те, що в ЄДРПОУ міститься інформація що ТОВ «Ладога ВК» відсутнє за місцезнаходженням, а свідоцтво платника ПДВ скасовано 21.01.2015, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» у разі, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, були внесені до нього, то вони вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до цього реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні, за винятком випадків, коли вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

На момент взаємовідносин позивача з контрагентом ТОВ «Ладога ВК» останній був зареєстрований як платник податку на додану вартість, відомості стосовно зазначеного підприємства та його керівництва були зазначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а отже сумнівів щодо відсутності спеціальної правосуб'єктності у зазначеного контрагента у позивача не виникало.

При цьому, анулювання свідоцтва платника ПДВ ТОВ «Ладога ВК» з 21.01.2015 не спростовує чинність податкових накладних, виписаних таким платником податків протягом 2014 року, адже на момент складання таких документів зазначене підприємство мало весь необхідний обсяг податкової правоздатності.

За таких обставин суд приходить до висновку про дотримання ТОВ «Петрівський квартал» необхідних умов для формування податкового кредиту та про відсутність у податкового органу підстав для здійснення оспорюваних донарахувань.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час розгляду справи відповідачем не були надані належні та допустимі докази на підтвердження правомірності викладеного в акті перевірки висновку про заниження позивачем податку на додану вартість, у той час як матеріали справи свідчать, що позивач в даному випадку здійснював податковий облік відповідно до вимог чинного законодавства, у зв'язку з чим донарахування відповідачем сум податкових зобов'язань суд вважає протиправними.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що спірне податкове повідомлення-рішення підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, сплачений позивачем судовий збір в сумі 8 998 грн. 62 коп. підлягає стягненню на його користь з Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1.Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

2.Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 28.05.2015 № 1.

3.Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал» (08130, Київська область, Києво-Святошинський район, село Петропавлівська Борщагівка, вулиця Леніна, будинок 2В, ідентифікацій код 33400832) судовий збір в сумі 8 998 (вісім тисяч девятсот девяносто вісім) грн. 62 коп. за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (08132, Київської області, місто Вишневе, вулиця Ломоносова, будинок 34, ідентифікаційний код 39471029).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови або розгляду справи у порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Дудін С.О.