Справа № 826/14967/15
Суддя: Нагорянський С.І.
Дата ухвалення: 2015-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Суддя Окружного адміністративного суду м. Києва Нагорянський С.І., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу

за позовом

Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м.Києва

до

Державного науково-виробничого підприємства "Дельта"

про

стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м.Києва до Державного науково-виробничого підприємства "Дельта" про стягнення заборгованості у розмірі 2389,99 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за відповідачем обліковується заборгованість із відшкодування різниці між сумою пенсії, призначеної згідно Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право наукові працівники підприємства за червень 2015 року на загальну суму 2389,99 грн., яка станом на момент розгляду справи не погашена.

Ухвалою від 29 липня 2015 року відкрито скорочене провадження у справі та встановлено відповідачу строк для подання заперечень проти позову та необхідних документів або заяви про визнання позову.

Вищевказана ухвала суду була направлена відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу, зазначену в позовній заяві, разом з тим, конверт з вищевказаною ухвалою суду повернувся на адресу суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 167 КАС України, судове рішення вважається врученим, у тому числі у разі повернення поштового відправлення, яке не вручено адресату з незалежних від суду причин, та у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою, повідомленою цими особами суду, або за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, чи для фізичних осіб, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, яка зареєстрована у встановленому законом порядку.

Враховуючи, що ухвала суду про відкриття провадження у справі не була вручена відповідачу з незалежних від суду причин, вона вважається врученою відповідачу належним чином.

Разом з тим, жодних заперечень проти позовної заяви або інших клопотань від відповідача до суду не надходило.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення справи, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, за відповідачем обліковуються особи, яким призначено пенсію як науковим працівникам, у відповідності до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", за переліком посад, затверджених Постановою Кабінету Міністрів «Про затвердження переліку посад наукових працівників підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації, перебування на яких дає право на призначення пенсій та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до статті 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність».

Частиною 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV визначено, що пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Згідно частин 1 та 2 ст.24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» 13 грудня 1991 року № 1977-XII, держава встановлює для наукових (науково-педагогічних) працівників, які мають необхідний стаж наукової роботи, пенсії на рівні, що забезпечує престижність наукової праці та стимулює систематичне оновлення наукових кадрів.

Пенсія науковому (науково-педагогічному) працівнику призначається за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", після досягнення чоловіками віку 62 роки за наявності стажу наукової роботи не менш як 20 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності стажу наукової роботи не менш як 15 років.

Частиною 5 ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» передбачено, що різниця між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується: для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів державного бюджету; для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом; для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.

У відповідності до частини 5 статті 24 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", постановою Кабінету Міністрів України від 24 березня 2004 року № 372 затверджено Порядок фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність", та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи (далі – Порядок № 372).

Згідно п. 2 Порядку № 372, за рахунок коштів державного бюджету фінансується 50 відсотків різниці у розмірі пенсії наукових (науково-педагогічних) працівників державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації у розрахунку на одну особу. Інша частина фінансується за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів.

Пунктом 3 Порядку № 372 визначено, що фінансування різниці у розмірі пенсії осіб, які мають науковий стаж роботи на кількох підприємствах, в установах, організаціях та вищих навчальних закладах III - IV рівнів акредитації незалежно від форми власності та фінансування, здійснюється пропорційно зарахованому для призначення пенсії науковому стажу роботи за рахунок джерел фінансування, визначених законодавством для відповідних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації.

Відповідно до п. 5 Порядку № 372, розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення за зразком, що додається.

Зазначені підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках.

Пунктом 8 Порядку № 372 передбачено, що у разі порушення строку сплати коштів, які спрямовуються на фінансування різниці у розмірі пенсії, органи Пенсійного фонду стягують відповідні суми у порядку, визначеному законодавством.

Згідно повідомлення про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», і сумою пенсій, обчислених відповідно до інших законодавчих актів, позивачем визначено суми виплаченої науковим працівникам відповідача з Пенсійного фонду України пенсії за червень 2015 року у сумі 2389,99 грн.

Вищевказане повідомлення вручене належним чином уповноваженим особам відповідача, що підтверджується їх підписом в рекомендованому поштовому відправленні.

При цьому, докази оскарження повідомлення або дій органу Пенсійного фонду України щодо здійснення нарахування сум розмірів витрат на виплату різниці пенсій за липень 2015 року в матеріалах справи відсутні.

Станом на час розгляду справи фактична сума невідшкодованої різниці фактичних витрат на виплату пенсій, призначених у відповідності до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та сумою пенсій, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів за червень 2015 року відповідачем несплачена та складає 2389,99 грн.

Дана обставина також підтверджується витягом з картки особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату пенсій науковим працівникам відповідача, що міститься в матеріалах справи.

Враховуючи вищенаведене, відповідачем не виконано передбачений Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність" обов'язок в частині сплати у встановлений строк до органу Пенсійного фонду коштів для фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність", та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів.

В силу ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, враховуючи обґрунтованість позовних вимог та відсутність заперечень відповідача щодо наявності боргу, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення адміністративного позову у повному обсязі.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 71, 158-163, ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

Постанова набирає законної сили у порядку та в строк, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена за правилами, встановленими ч.8 ст.182-3, ст.ст.185-187 КАС України.

Суддя С.І. Нагорянський