Справа № 2а-11850/10/0470
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2015-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"23" грудня 2015 р. справа № 2а-11850/10/0470

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Коршуна А.О., Чередниченко В.Є.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпродзержинської міської ради

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 березня 2011 року у справі №2а-11850/10/0470

за позовом Управління капітального будівництва Дніпродзержинської міської ради

до Контрольно-ревізійного відділу в м. Дніпродзержинську (правонаступник - Державна фінансова інспекція у Дніпропетровській області),

третя особа - Контрольно-ревізійне управління в Дніпропетровській області (правонаступник - Державна фінансова інспекція у Дніпропетровській області),

про визнання протиправною та скасування вимоги, -

встановив:

У вересні 2010 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому, просив визнати протиправною та скасувати вимогу Контрольно-ревізійного відділу у м. Дніпродзержинську про усунення виявлених ревізією порушень законодавства від 19.08.2010 року за №25/11611.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 березня 2011 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено. Постанова мотивована тим, що за результатами ревізії виявлені суттєві порушення у вигляді втрат доходів до бюджету у зв'язку з чим складені вимоги КРУ є правомірними.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову - про задоволення позовних вимог. Заявник апеляційної скарги, зокрема, зазначає, що за результатами процедури закупівлі між УКБ та ТОВ "Інтербуд" було укладено договір підряду від 22.05.2006 року №01, у відповідності до умов якого підрядник зобов'язався на свій ризик власними і залученими силами і засобами виконати роботи по будівництву дренажної системи. Відповідно до п.2.1 договору ціна робіт є динамічною і складає 1 081 758,54 грн. Протягом 2006-2007 років ТОВ "Інтербуд" виконало роботи за договором підряду на суму 923 738,04 грн. До складу зазначених робіт увійшли також основні роботи на суму 176 307,60 грн. (за актами форми КБ-2в приймання виконаних робіт №88,90 за жовтень 2007). ТОВ "Інтербуд" були виконані роботи, передбачені кошторисом, що підтверджується актами форми приймання виконаних робіт КБ-2в та довідками про їх вартість форми КБ-3.

Вважає, що необхідності у збільшенні ціни договору не було, оскільки відповідні до додаткових угод до договору зобов'язання УКБ не збільшувалось і отже не реєструвалось в управлінні державного казначейства; що необхідності у коригуванні ціни договору і отриманні відповідного позитивного висновку Міжвідомчої комісії з питань державних закупівель відповідно до абз.5 ч.2 ст.34 Закону України "Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти" в цьому випадку не було.

Також, вказує, що при прийнятті рішення судом не враховано лист державного комітету України з будівництва та архітектури (Міністерство регіонального розвитку та будівництва України) від 27.10.2004 №7/6-1374 "Про використання коштів, передбачених зведеним кошторисом розрахунком вартості будівництва". Тобто, якщо додаткові роботи не призвели до збільшення вартості, визначеної в зведеному кошторисному розрахунку, зведений кошторисний розрахунок не перезатверджується.

В судовому засіданні представник заявника апеляційну скаргу підтримав, просив постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що відповідно до доручення КРУ в Дніпропетровській області від 06.07.2010 року № 04-25-06-18/6847, звернення прокуратури Заводського району м. Дніпродзержинська від 29.06.2010 року №43109021-вих-10, постанови слідчого прокуратури Заводського району м.Дніпродзержинська від 29.06.2010 року, згідно постанови Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 29.06.2010 року щодо надання дозволу на проведення позапланової ревізії, фахівцями КРВ в м.Дніпродзержинську проведено позапланову ревізію фінансово-господарської діяльності УКБ Дніпродзержинської міськради за період з 01.01.2006 року по 31.12.2009 року, про що складено акт ревізії від 29.07.2010 року (а.с.11-14, 225-228).

Твердження представників позивача щодо проведення ревізії із порушенням вимог чинного законодавства, оскільки до початку проведення ревізії не було вручено керівнику направлення на ревізію та копію рішення суду про дозвіл на проведення позапланової ревізії, суд вважає безпідставними з наступних підстав.

Пунктом 12 Порядку проведення інспектування державною контрольно-ревізійною службою, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 року № 550, передбачено, що перед початком ревізії посадові особи служби та залучені спеціалісти повинні під розписку на примірнику органу служби видати керівнику об'єкта контролю чи його заступнику направлення та копію рішення суду (у разі проведення позапланової виїзної ревізії за рішенням суду). Якщо керівник об'єкта контролю чи його заступник відмовляється від підпису, але не заперечує проти проведення ревізії, про це зазначається у вступній частині акта ревізії.

Судом встановлено, що представники позивача не заперечували проти проведення ревізії, ревізію проведено з відома заступника начальника УКБ Дніпродзержинської міськради Кузьменко Л.Г. та заступника начальника планово-кошторисного відділу-головного бухгалтера Шестакової Н.І.

Ревізію встановлено, що в порушення абз.5 ч.2 ст.34 Закону України "Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти" управлінням капітального будівництва прийнято до оплати та оплачено у 2006-2007 роках ТОВ "Інтербуд" за рахунок бюджетних коштів обсяг додаткових робіт на суму 176307,60 грн. по ціні більшій, ніж передбачено тендерними документами, за відсутності позитивного висновку Міжвідомчої комісії з питань державних закупівель щодо збільшення вартості будівництва.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність рішення відповідача, з наступних підстав.

Відповідно до п.7 ст.10 Закону України "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні" контрольно-ревізійному управлінню надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Відповідно до п.7 ст. 10 Закону України "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні", контрольно-ревізійним відділом в м.Дніпродзержинську 19.08.2010 року за №25/11611 позивачу направлено вимоги щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства згідно з якими необхідно вжити заходи щодо усунення виявлених порушень, розглянути питання щодо притягнення до відповідальності винних осіб; відобразити в обліку дебіторську заборгованість за зайво оплачені роботи на суму 176 307,60 грн. Провести претензійно-позовну роботу з ТОВ "Інтербуд" щодо відшкодування зайвої оплати за виконані роботи шляхом повернення коштів на рахунок УКБ або виконання відповідного обсягу робіт. В іншому випадку розглянути питання щодо стягнення зайво оплачених коштів з винних осіб (а.с.10).

Згідно з п.7, 8, 10 ст.10 Закону України "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні" Головному контрольно-ревізійному управлінню України, контрольно-ревізійним управлінням в Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, контрольно-ревізійним підрозділам (відділам, групам) у районах, містах і районах у містах надається право: пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства; у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, одержані підконтрольними установами, за незаконними угодами, без встановлених законом підстав та з порушенням чинного законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Таким чином, законні вимоги посадових осіб КРУ є обов'язковими до виконання керівниками та іншими службовими особами підконтрольних установ, оскільки вказаний обов'язок кореспондується з правом посадових осіб КРУ звертатись до суду з позовом щодо усунення виявлених порушень в разі незабезпечення підконтрольною установою виконання вимог.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України від 26 січня 1993 року N 2939-XII "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю (КРУ), на час виникнення спірних правовідносин) надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю (КРУ) має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Колегія суддів зазначає, що вимога органу державного фінансового контролю (КРУ на час складення вимоги) спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Посилання заявника апеляційної скарги на правову позицію, висловлену листі державного комітету України з будівництва та архітектури (Міністерство регіонального розвитку та будівництва України) від 27.10.2004 №7/6-1374 "Про використання коштів, передбачених зведеним кошторисом розрахунком вартості будівництва", в якому надано роз'яснення, якщо у випадку виникнення додаткових робіт та витрат, які неможливо було визначити при проектуванні, і які призведуть до збільшення кошторисної вартості по окремих об'єктах, роботах та витратах, вишукуються кошти для компенсації цього збільшення в межах затвердженого кошторисного розрахунку вартості будівництва, не приймається колегією суддів до уваги, оскільки лист не є нормативним актом та не має для суду обов'язкового характеру.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права; доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому постанову слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпродзержинської міської ради залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 березня 2011 року у справі №2а-11850/10/0470 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: В.Є. Чередниченко