Справа № 802/3799/15-а
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

04 грудня 2015 р. Справа № 802/3799/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Бошкової Юлії Миколаївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Мельника Віктора Сергійовича,

представника позивача: ОСОБА_1,

представника третьої особи: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Продовольча компанія "Зоря Поділля"

до: реєстраційної служби Теплицького районного управління юстиції у Вінницькій області, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю "Теплик - Агро", ОСОБА_3

про: визнання протиправним та скасування державної реєстрації правочину

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "Продовольча компанія "Зоря Поділля" (далі - ТОВ "Зоря Поділля") до реєстраційної служби Теплицького районного управління юстиції у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю "Теплик-Агро" (далі - ТОВ "Теплик-Агро"), ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та скасування державної реєстрації правочину.

У позовній заяві позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення Державної реєстраційної служби у Теплицькому районі Вінницької області про державну реєстрацію права оренди від 04 червня 2015 року на підставі договору оренди землі укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "Теплик-Агро" та ОСОБА_3.

Позовні вимоги мотивує тим, що ТОВ "Продовольча компанія "Зоря Поділля" користується земельною ділянкою площею 1,9694 га, яка розташована на території Маломочульської сільської ради Теплицького району Вінницької області, на підставі договору оренди від 01 листопада 2010 року, укладеного з фізичною особою ОСОБА_3 та зареєстрованого 24 грудня 2010 року у відділі Держземагенства у Теплицькому районі Вінницької області за № 10 строком на п'ять років. У травні 2015 року позивач дізнався, що 21 травня 2015 року між ОСОБА_3 та ТОВ "Теплик-Агро" укладено договір оренди цієї ж земельної ділянки, який було зареєстровано 04 червня 2015 року державним реєстратором реєстраційної служби Теплицького районного управління юстиції Вінницької області ОСОБА_4 згідно з рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 21826695. Вважає дане рішення відповідача протиправним, оскільки право оренди спірної земельної ділянки вже було зареєстроване і на час проведення оскаржуваних реєстраційних дій договір оренди від 01 листопада 2010 року, укладений між ОСОБА_3 і ТОВ "Продовольча компанія "Зоря Поділля" був чинним.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся завчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

ОСОБА_3 надіслала письмові пояснення, де зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та просить розгляд справи здійснити за її відсутності.

Частиною 4 статті 128 КАС України передбачено, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи положення зазначеної норми, суд протокольним рішенням ухвалив здійснити розгляд справи за відсутності відповідача.

Представник третьої особи проти заявленого позову заперечувала та просила відмовити у його задоволенні, вважає, що державним реєстратором правомірно вчинено реєстрацію укладеного договору.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд доходить висновку, що заявлений адміністративний позов належить задовольнити повністю.

ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 1,9694 га, кадастровий номер :03:000:0379, яка розташована на території Маломочульської сільської ради Теплицького району Вінницької області.

01 листопада 2010 року між ОСОБА_3 та ТОВ "Продовольча компанія "Зоря Поділля" було укладено договір оренди вищезазначеної землі строком на 5 років (а.с. 6-7), який 24 грудня 2011 року зареєстровано у відділі Держземагенства у Теплицькому районі Вінницької області за № 10.

Зазначений договір сторонами достроково не розривався, а його чинність підтверджується витягом з Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, у якій під № 1065 внесено запис про реєстрацію договору оренди землі від 24 грудня 2010 року, кадастровий номер № 10 (а.с. 56).

Разом із тим, як вбачається з матеріалів справи, 21 травня 2015 року, тобто до закінчення дії строку договору оренди від 01 листопада 2010 року між ОСОБА_3 та ТОВ "Теплик-Агро" укладено інший договір оренди землі.

Відповідно до рішення державного реєстратора реєстраційної служби Теплицького районного управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4 індексний номер 21826626 від 04 червня 2015 року проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, що розташована на території Маломочульської сільської ради Теплицького району Вінницької області, кадастровий номер :03:000:0379, за ТОВ "Теплик-Агро".

Надаючи правову оцінку вказаному рішенню відповідача, суд зазначає наступне.

Правовідносини, пов'язані з набуттям права оренди на земельні ділянки, укладенням договорів оренди землі та їх реєстрацією на час вчинення відповідачем оскаржуваних дій регулювалися Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі", Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", Законом України "Про Державний земельний кадастр", Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядком надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №703 від 22 червня 2011 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно із ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

В силу вимог приписів ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Статтею 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; внесення записів до Державного реєстру прав; видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Згідно з ч. 4 ст. 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Відповідно до ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; об'єкт нерухомого майна, розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Так, статтею 31 Закону України "Про оренду землі" від 06 жовтня1998 року №161-XIV передбачено, що договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи - орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи - орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці. Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Як роз'яснила Державна реєстраційна служба України у своєму листі № 2951/05-15-13 від 06 серпня 2013 року "Щодо запобігання випадків подвійної реєстрації прав оренди на земельну ділянку за різними набувачами", з метою недопущення одночасного існування державної реєстрації декількох прав оренди на одну земельну ділянку, у випадку проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку, сформовану у результаті виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), державному реєстратору слід запитувати інформацію про наявність або відсутність зареєстрованих договорів у органів, що здійснювали таку реєстрацію до 01 січня 2013 року, зокрема виконавчих комітетів сільської, селищної, міської ради за місцем розташування земельної частки (паю).

Разом із тим, в порушення вимог чинного законодавства відповідач при проведенні державної реєстрації речового права за договором оренди землі, укладеного 21 травня 2015 року між ТОВ "Теплик-Агро" та ОСОБА_3, належним чином не перевірив, чи вже зареєстроване право оренди на дану земельну ділянку, внаслідок чого неправомірно здійснив повторну реєстрацію договору оренди однієї і тієї самої земельної ділянки, що є недопустимим, оскільки зумовлює ситуацію, за якої одну і ту ж земельну ділянку було передано в оренду різним орендарям, адже право оренди в них виникло з моменту реєстрації договорів оренди земельних ділянок.

При цьому суд наголошує на тому, що реєстрація договорів оренди землі з новим орендарем можлива лише після реєстрації угод про розірвання договорів оренди землі з попереднім орендарем.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази, суд приходить до переконання, що реєстрацію права оренди земельної ділянки за договором від 21 травня 2015 року між ТОВ "Теплик-Агро" та ОСОБА_3 відповідачем проведено з істотним порушенням вимог діючого законодавства, чим порушуються законні права та інтереси ТОВ "Продовольча компанія "Зоря Поділля" як орендаря спірної землі. Зважаючи на вищезазначене, наявні підстави для визнання протиправним та скасування рішення Державної реєстраційної служби у Теплицькому районі Вінницької області про державну реєстрацію права оренди індексний номер 21826695 від 04 червня 2015 року на підставі договору оренди землі від 21 травня 2015 року, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "Теплик-Агро" та ОСОБА_3, а тому адміністративний позов ТОВ "Продовольча компанія "Зоря Поділля" належить задовольнити у повному обсязі.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 71 КАС України), а згідно із ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Питання про розподіл судових витрат у справі суд вирішує відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якою передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення реєстраційної служби Теплицького районного управління юстиції Вінницької області індексний номер № 21826695 від 04.06.2015 року на підставі укладеного договору між фізичною особою ОСОБА_3 та товариством з обмеженою відповідальністю "Теплик-Агро".

Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Продовольча компанія "Зоря Поділля" сплачений судовий збір у розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Реєстраційної служби Теплицького районного управління юстиції Вінницької області.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна