Справа № 813/5335/13-а
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2015 року № 813/5335/13-а

об 17 год., 42 хв. м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, головуючий суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Палюк М.М., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним

позовом Державної архітектурно будівельної інспекції України, представник не прибув
до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1, представник - не прибув
про зобовязання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Державна архітектурно будівельна інспекція України звернулась до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом у якому позивач просив зобовязати Фізичну особу підприємця ОСОБА_1 привести у відповідність проектну документацію до вихідних даних для проектування з реконструкції нежитлових приміщень на проспект Червоної Калини, 68 у м. Львові під центр здоровя з розширенням за рахунок надбудови другого поверху та влаштування двох входів на місці віконних отворів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в результаті перевірки встановлено, що влаштований фундамент для пандусів та влаштовані сходові марші до головного входу згідно проектної документації, яка передана замовнику для виконання будівельних робіт на обєкті будівництва, розроблена (ФО-П ОСОБА_1 згідно наказу від 25.05.2012 року № 28) з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування обєктів містобудування, будівельних норм, Державних стандартів і правил, а саме містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки тощо.

За результатами перевірки складено припис № 5/9пл-ю від 01.01.2013 року. 16.05.2013 року ІДАБК у Львівській області проведено позапланову перевірку на виконання вимог припису, в результаті якої встановлено, що вказаний припис позивача відповідачем не виконано.

Представник позивача в судове засідання не прибув, подав через канцелярію суду 16.11.2015 року клопотання, в якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглядати справу без участі представника позивача.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, 20.08.2013 року подав заперечення на позовну заяву, в якому проти позову заперечив у повному обсязі, вважає його безпідставним та необґрунтованим, просив у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Безпосередньо, всебічно, повно та обєктивно дослідивши наявні у справі докази, давши їм оцінку, суд встановив:

01.03.2013 року позивачем проведено перевірку дотримання вимог законодавства у містобудівного законодавства при реконструкції нежитлових приміщень на проспекті ОСОБА_2, 68 у м. Львові, під центр здоровя з розширенням за рахунок перебудови другого поверху та влаштуванням двох входів на місці віконних отворів. За результатами перевірки складено акт № 4/1/91-пл/ю від 01.03.2013 року.

01.03.2013 року за результатами проведеної перевірки позивачем видано припис № 5/1/9пл-ю, в якому є вимога ФО-П ОСОБА_1 в 30-ти денний термін з дня отримання припису, з метою усунення порушень містобудівного законодавства привести у відповідність проектну документацію до вихідних даних, для проектування з реконструкції нежитлових приміщень на проспект Червоної Калини, 68 у м. Львові, під центр здоровя з розширенням за рахунок надбудови другого поверху та влаштуванням двох входів на місці віконних отворів.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-VI від 17.02.2011 року із змінами і доповненнями, КАС України.

Згідно ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» в редакції чинній на момент спірних правовідносин, Державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право:

1) безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню;

2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону;

3) видавати обов'язкові для виконання приписи щодо:

а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил;

б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт;

4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації;

4/1) проводити перевірку відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що використовуються під час будівництва об'єктів, вимогам державних стандартів, норм і правил згідно із законодавством;

5) здійснювати контроль за додержанням суб'єктами господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів містобудування та архітектури;

6) залучати до проведення перевірок представників центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, експертних та громадських організацій (за погодженням з їх керівниками), фахівців галузевих науково-дослідних та науково-технічних організацій, які пройшли у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, державну атестацію в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері архітектури;

7) одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Судом не враховуються обґрунтування позовних вимог, оскільки позивач просить зобовязати відповідача привести у відповідність проектну документацію до вихідних даних для проектування з реконструкції нежитлових приміщень на проспект Червоної Калини, 68 у м. Львові під центр здоровя з розширенням за рахунок надбудови другого поверху та влаштування двох входів на місці віконних отворів.

Вказана позовна вимога заявлена на підставі обставин встановлених в акті перевірки від 01.03.2013 року та приписі від цього ж числа, а саме: «запроектовано влаштування двох входів на місці віконних отворів на земельній ділянці за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою».

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.02.2015 року по справі № 876/10246/13, апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 задоволено та визнано протиправними дії ІДАБК у Львівській області щодо винесення припису від 01.03.2013 року № 5/1/9 про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають законодавству, будівельним нормам державним стандартам і правилам, архітектурним вимогам, затвердженим проектним рішенням, технічним умовам та іншим нормативно - правовим актам, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або без отримання дозволу на виконання будівельних робіт, визнано протиправним та скасовано припис 01.03.2013 року № 5/1/9 про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають законодавству, будівельним нормам державним стандартам і правилам, архітектурним вимогам, затвердженим проектним рішенням, технічним умовам та іншим нормативно - правовим актам, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або без отримання дозволу на виконання будівельних робіт

Вказаною постановою встановлено, що: «Як вбачається із матеріалів справи, вхід до об'єкту Реконструкція нежитлових приміщень на проспекті ОСОБА_2, 68 у місті Львові під центр здоров'я з розширенням за рахунок надбудови другого поверху та влаштуванням двох входів на місці віконних отворів влаштований на земельній ділянці, яка є суміжною із земельною ділянкою, на якій знаходиться об'єкт будівництва, тобто сходи примикають до об'єкту реконструкції, а не знаходяться в його межах.

Відповідно до ч.ч. 4-5 ст. 26 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації; проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 вказаного Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; 6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Згідно з ст. 29 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

Частиною 3 ст. 29 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності передбачено, що містобудівні умови та обмеження надаються відповідними спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі. Перелік об'єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури.

Як вбачається з п. 28 Переліку об'єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 № 109, містобудівні умови та обмеження не надаються для улаштування засобів безперешкодного доступу людей з обмеженими фізичними можливостями до об'єктів житлово-громадського призначення.

У відповідності з листом-роз'ясненням Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 25.01.2010 № 12/19-2-11-17-665, вимоги щодо забезпечення безперешкодного доступу людей з обмеженими фізичними можливостями до об'єктів житлового та громадського призначення зокрема встановлені ДБН В.2.2-17:2006 Будинки і споруди. Доступність будинків і споруд для маломобільних груп населення, ДБН 360-92 Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень, ДБН В.2.2-9-99 Громадські будинки та споруди. Основні положення, а також ДБН В.2.2-10-2001 Заклади охорони здоров'я, які поширюються також на проектування лікувальних закладів, аптек та аптечних кіосків.

Пунктом 2 ДБН В.2.2-17:2006 Будинки і споруди. Доступність будинків і споруд для маломобільних груп населення зокрема визначено, що маломобільні групи населення (далі - МГН) - люди, що відчувають труднощі при самостійному пересуванні, одержанні послуги, необхідної інформації або при орієнтуванні в просторі. До маломобільних груп населення тут віднесені інваліди, люди з тимчасовим порушенням здоров'я, вагітні жінки, люди старшого (похилого) віку, люди з дитячими колясками тощо.

Відповідно до пп. 6.1.1 та 6.1.2 ДБН В.2.2-17:2006 Будинки і споруди. Доступність будинків і споруд для маломобільних груп населення, у будинку повинен бути як мінімум один вхід, пристосований для МГН, з поверхні землі і з кожного доступного для МГН підземного або надземного переходу, з'єднаного з цим будинком. Зовнішні сходи і пандуси повинні мати поручні з урахуванням технічних вимог до опорних стаціонарних пристроїв згідно з чинними нормативними документами.

Правовими приписами п. 6.2.1 ДБН В.2.2-17:2006 Будинки і споруди. Доступність будинків і споруд для маломобільних груп населення встановлено, що ширина маршу сходів, доступних МГН, повинна бути не менше 1,35 м. При розрахунковій ширині маршу сходів 2,5 м і більше слід передбачати додаткові розділові поручні.

Таким чином, для забезпечення безперешкодного доступу людей з обмеженими фізичними можливостями передбачається влаштування як зовнішніх (вхідних) сходів (сходових маршів), так і пандусів.

Як вбачається із матеріалів справи, земельна ділянка, на якій запроектовано вищезазначені конструкції, перебуває у постійному користуванні 4-ї комунальної поліклініки м. Львова, а відповідні проектні роботи велись на основі наказу Департаменту містобудування Львівської міської ради від 04.04.2012 року № А-95 (копія наказу є в матеріалах справи). Доказів висловлення 4-ою комунальною поліклінікою м. Львова чи Львівською міською радою, як власником землі, заперечень проти влаштування пандуса та двох входів саме таким чином відповідачем не подано.

А також, колегією суддів враховуються експертні звіти ДП Спеціалізована державна експертна організація - центральна служба української державної будівельної експертизи ДП Укрдержбудекспертиза щодо розгляду проектної документації за робочим проектом Реконструкція нежитлових приміщень на проспекті ОСОБА_2,68 у місті Львові під центр здоров'я з розширенням за рахунок надбудови другого поверху та влаштування двох входів на місці віконних отворів від 06.08.2012 №14-02360-12 (а.с.35) та від 14.03.2013 №14-03488-12.

Таким чином,колегія суддів приходить до висновку, що висновки відповідача про те, що влаштований фундамент для пандусів та влаштовані сходові марші до головного входу згідно проектної документації, яка передана замовнику для виконання будівельних робіт на об'єкт будівництва розроблена (ФО-П ОСОБА_1 згідно наказу від 25.05.2012 № 28) з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, будівельних норм, державних стандартів і правил, а саме без містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, є необґрунтованими та безпідставними».

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, вказані обставини щодо відсутності порушення відповідача при проектуванні двох входів на місці віконних отворів, не підлягають доказуванню, оскільки такі встановлені судовим рішенням в адміністративній справі між тими самими сторонами, що набрало законної сили.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів обґрунтування позовних вимог ніж висновки акту перевірки та встановлені в приписі обставини позивач не зазначає.

З цих же підстав судом враховуються заперечення відповідача.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Докази подані позивачем не переконують в обґрунтованості позовних вимог.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, а відтак зобовязані обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх вимог або заперечень, чого позивачем зроблено не було.

Таким чином, з врахуванням ст. 162 КАС України, позовні вимоги Державної архітектурно будівельної інспекції України до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про зобовязання вчинити дії, задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат згідно ст. 94 КАС України не застосовується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 24 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 159-163, 167 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Постанова складена у повному обсязі 28.12.2015 року.

Суддя Гавдик З.В.