Справа № 808/3862/15
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2015-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 року 12:20Справа № 808/3862/15 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Міністерства внутрішніх справи України в Донецькій області

про зобовязання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справи України в Донецькій області (далі відповідач, ГУМВС України в Донецькій області), в якому, з урахуванням уточнень, просить суд зобовязати відповідача провести розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем 21.07.2014 о 21 год. 30 хв. при виконання позивачем службових обовязків повязаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку, а саме під час чергування в основній групі СОГ Шахтарського МВ УМВС України в Донецькій області, скласти і затвердити акт за формою Н-1, разом з актом розслідування нещасного випадку за формою Н-5.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 21.07.2014 під час виконання ним службових обовязків у складі СОГ Шахтарського МВ УМВС України в Донецькій області ним було отримано травму ноги, у звязку з чим позивач 24.07.2014 звернувся до керівництва із заявою про проведення розслідування нещасного випадку, що стався 21.07.2014. Разом з тим, станом на момент звернення позивача з позовом до суду службове розслідування за даним фактом проведено не було та акти, в порядку передбаченому чинним законодавством, не затверджені, ані Шахтарським МВ УМВС України в Донецькій області, ані ГУМВС України в Донецькій області. Також, позивач зазначає, що неодноразово звертався з листами до ГУМВС України в Донецькій області та МВС України, проте, службове розслідування нещасного випадку так і не було проведено. Просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач в поданих до суду письмових поясненнях проти позову заперечив. В обґрунтування заперечень посилається на те, що відповідно до вимог чинного законодавство розслідування нещасних випадків здійснюється безпосередньо комісією підрозділу в якому стався такий нещасний випадок, проте, на даний час Шахтарський МВ УМВС України в Донецькій області ліквідовано. Крім того, представник відповідача зазначив, що на даний момент провести обєктивне розслідування нещасного випадку є неможливим, оскільки позивач отримав травму в м. Шахтарськ Донецької області, яке на даний час знаходиться на території непідконтрольній Україні та було захвачено представниками незаконного збройного формування «ДНР». Зазначає, що матеріали які наявні на даний час містять суперечливі відомості та не дають можливості провести службове розслідування. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Сторони в судове засідання не зявились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

30 листопада 2015 року від позивача надійшла заява, в якій він просить розглянути справу за його відсутності в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи по суті, суд зазначає наступне.

З наданих позивачем пояснень судом встановлено, що 21 липня 2014 року оперуповноважений СКР Шахтарського МВ ГУМВС України в Донецькій області старший лейтенант міліції ОСОБА_1 ніс чергування в основній групі СОГ Шахтарського МВ ГУМВС України в Донецькій області.

Приблизно о 21 годині 30 хвилин в приміщення Шахтарського МВ ГУМВС України в Донецькій області увірвалися невідомі озброєні особи у військовій формі з метою захоплення адміністративної будівлі Шахтарського МВ ГУМВС України в Донецькій області.

Позивач, який знаходився на другому поверсі адміністративної будівлі Шахтарського МВ ГУМВС України в Донецькій області, виліз у вікно 2-го поверху актової зали Шахтарського МВ ГУМВС України в Донецькій області та стрибнув у низ, внаслідок чого отримав травму.

Зі спливом деякого часу ОСОБА_1 на мобільний телефон зателефонував слідчий Шахтарського МВ ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_2, який також ніс службу у складі СОГ, та повідомив, що невідомі озброєні люди покинули приміщення Шахтарського МВ ГУМВС України в Донецькій області та вивезли у невідомому напрямку відповідального від керівництва майора міліції ОСОБА_3 Під час телефонної розмови позивач повідомив ОСОБА_2 про отриману травму, а через деякий час ОСОБА_2 та водій ОСОБА_4 відвезли позивача до Шахтарської міської лікарні, де ОСОБА_1 діагностували закритий баготоуламковий перелом дистального метафізичного епіметофізічного відділу правої гомілкової кістки зі зміщенням уламків і закритий перелом нижньої правої малоберцової кістки зі зміщенням уламків.

З матеріалів справи судом встановлено, що 24 липня 2014 року позивач звернувся до керівництва Шахтарського МВ ГУМВС України в Донецькій області з заявою про розслідування нещасного випадку, що стався з ним 21.07.2014, проте, у звязку з проведенням на території м. Шахтарськ активної фази антитерористичної операції (далі - АТО) та веденням бойових дій службове розслідування проведено не було.

Після чого позивач неодноразово звертався до ГУМВС України в Донецькій області та МВС України з заявами про проведення службового розслідування нещасного випадку, що стався 21.07.2014, разом з тим, 03.06.2015 отримав відповідь ГУМВС України в Донецькій області №10/С-859 від 18.05.2015, в якій відповідач повідомив ОСОБА_1 про неможливість проведення службового розслідування за даним фактом, у звязку з захопленням міста Шахтарськ представниками незаконного угруповання «ДНР».

Позивач, не погодившись з бездіяльністю відповідача, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з приписів ч.3 ст.2 КАС України, відповідно до яких, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 №1346 затверджено Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України (далі Порядок №1346), який регулює питання щодо порядку розслідування нещасних випадків, поранень, професійних захворювань, які трапляються із особами рядового та начальницького складу, курсантами та слухачами, військовослужбовцями та іншими категоріями працюючих в системі МВС України.

Відповідно до п.2.1 Порядку №1346 розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров'я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі (далі - нещасні випадки).

Згідно п.2.2 Порядку №1346 за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1 (додаток 1) і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов'язків.

Пунктом 2.4 Порядку №1346 передбачено, що якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1, тобто нещасний випадок не пов'язаний з виконанням службових обов'язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ (додаток 2).

Суд зазначає, що відповідно до п.3.1 Порядку №1346 про кожний нещасний випадок (у тому числі поранення) працівник, який його виявив, або сам потерпілий повинні негайно повідомити безпосереднього керівника робіт чи іншу посадову особу підрозділу і вжити заходів до надання необхідної допомоги.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачем 24.07.2014, на імя начальника Шахтарського МВ ГУМВС України в Донецькій області, подано заяву, в якій позивач повідомляє керівництво підрозділу про нещасний випадок, що стався з ним 21.07.2014 та просить провести службове розслідування з даного приводу.

Крім того, з матеріалів справи судом встановлено, що рапортами від 22.07.2014 помічник начальника оперативний черговий Шахтарського МВ ГУМВС України в Донецькій області молодший лейтенант міліції ОСОБА_5 та помічник оперативного чергового Шахтарського МВ ГУМВС України в Донецькій області старший прапорщик міліції ОСОБА_6, повідомляли начальника Шахтарського МВ ГУМВС України в Донецькій області про нещасний випадок, який стався з ОСОБА_1 21.07.2014.

Відповідно до п.3.5 Порядку №1346 керівник підрозділу, одержавши повідомлення про нещасний випадок (у тому числі поранення), крім випадків зі смертельним наслідком та групових випадків травматизму, наказом або розпорядженням організовує його розслідування комісією не менше ніж три особи, до складу якої включаються: керівник (спеціаліст) служби охорони праці підрозділу (голова комісії), керівник (безпосередній або прямий начальник) структурного підрозділу, де працює потерпілий, інші посадові особи, а в разі гострих професійних захворювань (отруєнь) - також спеціаліст СЕС.

Пунктом 3.8 Порядку №1346 передбачено, що комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов'язана протягом трьох діб після утворення комісії:

- обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо;

- визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці;

- з'ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам;

- визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов'язків (не пов'язаний з виконанням службових обов'язків) або в період проходження служби при виконанні службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю потерпілого в охороні громадського порядку, громадської безпеки або в боротьбі зі злочинністю;

- скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5 (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1 (НТ) у п'яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію.

Відповідно до п.3.12 Порядку №1346 до першого примірника акта розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5 (далі - акт розслідування нещасного випадку) долучаються: акт за формою Н-1 (НТ), пояснення свідків, потерпілого, витяги з нормативних документів, схеми, фотографії та інші документи, що характеризують місце події (робоче місце), стан технічних засобів (транспорту, устаткування, апаратури тощо), діагноз травми, медичний висновок щодо втрати здоров'я потерпілим у результаті нещасного випадку (у тому числі поранення), а в разі необхідності - також висновок щодо наявності в його організмі алкоголю, отруйних чи наркотичних речовин.

Суд зазначає, що нещасні випадки (у тому числі поранення), про які складаються акти за формою Н-1 (НТ), реєструються у підрозділі в журналі за встановленою формою (додаток 5). Керівник підрозділу повинен розглянути і затвердити акти за формою Н-1 (НТ) протягом доби після закінчення розслідування, а щодо випадків, які сталися за межами підрозділу, - протягом доби після одержання необхідних матеріалів (п.3.13, п.3.14 Порядку №1346).

Крім того, відповідно до п.3.15 Порядку №1346 затверджені акти Н-1 (НТ) разом з актом розслідування нещасного випадку Н-5 не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування видаються потерпілому або його довіреній особі, а також надсилаються:

- керівникові (спеціалістові) служби охорони праці підрозділу разом з першими примірниками актів розслідування нещасного випадку (поранення) за формами Н-5, Н-1 (НТ) та всіма іншими матеріалами розслідування;

- керівнику відповідної служби державного нагляду за охороною праці МВС, ГУМВС, УМВС разом з примірниками актів розслідування нещасного випадку (поранення) за формами Н-5, Н-1 (НТ) і копіями всіх матеріалів розслідування;

- органу, до сфери управління якого належить підрозділ, - акти розслідування нещасного випадку (поранення) за формами Н-5, Н-1 (НТ);

- до особової справи потерпілого - акт Н-1 (НТ).

З матеріалів справи, зокрема заперечень представника відповідача, судом встановлено, що на момент судового розгляду справи в суді службове розслідування стосовно нещасного випадку, що стався 21.07.2014 з ОСОБА_1 не призначалося, акти за результатами проведеного службового розслідування не складались та не затверджувались, у звязку із скороченням штату Шахтарського МВ та неможливістю виїхати на місце де трапився нещасний випадок, у звязку з захопленням м. Шахтарськ представниками незаконного збройного формування «ДНР».

Стосовно посилань представника відповідача на ліквідацію Шахтарського МВ ГУМВС України в Донецькій області, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи встановлено, що позивач у звязку з не проведенням службового розслідування щодо нещасного випадку, який стався з ним 21.07.2014 звертався, серед іншого, до Міністерства внутрішніх справ України. ОСОБА_7 матеріального забезпечення МВС України від 22.04.2015 №25/5-С-103 позивача повідомлено про те, що проведення службового розслідування, що сталось з ОСОБА_1 запропоновано провести керівництву ГУМВС України в Донецькій області.

За таких обставин, враховуючи фактичну ліквідацію Шахтарського МВ, який був безпосередньо підпорядкований ГУМВС України в Донецькій області, лист ОСОБА_7 матеріального забезпечення МВС України від 22.04.2015 №25/5-С-103, суд дійшов висновку, що саме на керівництво ГУМВС України в Донецькій області покладається обовязок організації проведення службового розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1

Щодо посилань представника відповідача на те, що на даний час м. Шахтарськ захоплено представниками незаконних збройних формувань, а тому є неможливим здійснити виїзд на місце нещасного випадку та провести службове розслідування, суд зазначає, що чинне законодавство, зокрема Порядок №1346, містить імперативний припис, відповідно до якого у разі нещасного випадку з співробітником ОВС керівництво зобовязано призначити службове розслідування за будь-яких обставин.

При цьому процедура службового розслідування дійсно передбачає необхідність огляду комісією місця події де стався нещасний випадок, проте, огляд місця події є лише одним із етапів службового розслідування та є одним із можливих способів одержання інформації про нещасний випадок, що стався з співробітником ОВС.

Суд зазначає, що проведення процедура службового розслідування передбачає також опитування свідків, отримання пояснень від потерпілого, одержання інформації із закладів охорони здоровя, тощо, при цьому суд зауважує, що відсутність можливості оглянути місце події не може бути підставою для не призначення та не проведення розслідування, а лише свідчить про необхідність одержання інформації про нещасний випадок з інших джерел.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що після звернення позивача до ГУМВС України в Донецькій області, відповідач був зобовязаний в передбаченому чинним законодавством порядку призначити та провести службове розслідування нещасного випадку, який стався 21.07.2014 з оперуповноваженим СКР Шахтарського МВ ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_1

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині зобовязання ГУМВС України в Донецькій області призначити та провести службове розслідування нещасного випадку, що стався 21.07.2014 з оперуповноваженим СКР Шахтарського МВ ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_1 під час чергування в основній групі СОГ Шахтарського МВ ГУМВС України в Донецькій області.

Стосовно позовних вимог про зобовязання відповідача скласти і затвердити акт за формою Н-1, разом з актом розслідування нещасного випадку за формою Н-5, суд зазначає наступне.

Позовні вимоги про зобовязання відповідача скласти і затвердити акт за формою Н-1, разом з актом розслідування нещасного випадку за формою Н-5, є передчасними, оскільки службове розслідування нещасного випадку, який стався з позивачем 21.07.2014 не проводилось, а відповідач за результатами проведеного службового розслідування, відповідно до Порядку №1346, не має обовязку складати акти виключно за формами Н-1, а саме у разі якщо за результатами службового розслідування відповідач дійде висновку, що нещасний випадок не повязаний з виконанням позивачем службових обовязків відповідач зобовязаний скласти акт форми НТ.

За своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо призначення, проведення та затвердження результатів службового розслідування нещасного випадку є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу. Як слідує зі змісту Рекомендації Комітету ОСОБА_8 Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом ОСОБА_8 11.03.1980 року на 316-й нараді під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя.

Суд зазначає, що зобовязавши відповідача скласти за результатами службового розслідування акти за формою Н-1 та Н-5, суд фактично підмінить орган виконавчої влади та встановить обставини, які повинен встановити відповідач за результатами службового розслідування. Таким чином, задоволення таких позовних вимог є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому задоволенню не підлягає.

Водночас, відповідно до ч.2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З метою забезпечення прав та інтересів позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобовязати ГУМВС України в Донецькій області, скласти та затвердити, за результатами проведеного службового розслідування нещасного випадку, який стався 21.07.2014 з оперуповноваженим СКР Шахтарського МВ ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_1, під час чергування в основній групі СОГ Шахтарського МВ ГУМВС України в Донецькій області, акти за формою, встановленою Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 №1346.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_9.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 71, 86, 94, 158-163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_9 задовольнити частково.

2. Зобовязати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області призначити та провести службове розслідування нещасного випадку, що стався 21.07.2014 з оперуповноваженим СКР Шахтарського МВ ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_1 під час чергування в основній групі СОГ Шахтарського МВ ГУМВС України в Донецькій області, а також скласти та затвердити за результатами проведеного службового розслідування акти за формою, встановленою Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 №1346.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ю.П.Бойченко