Справа № 22-а-2479/11
Суддя: Подорога В. М.
Дата ухвалення: 2011-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Черкаської області
Справа № 22а-2479/2011 Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 10.3.1 - ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2011 року Колегія суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

Головуючого: Подорога В.М.

суддів : Василенко Л.І., Демченка В.А.

розглянувши у письмовому провадженні в місті Черкаси апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Придніпровському районі м. Черкаси на постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 травня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Міністерства фінансів України, Пенсійного Фонду України, Управління Пенсійного фонду України в Придніпровському районі м. Черкаси про визнання дій відповідачів щодо відмови виплати щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком - протиправною, зобовязання здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги та забезпечення її виплати за 2006-2008 роки та в подальшому при нарахуванні пенсії.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів, -

встановила:

23 лютого 2009 року позивач звернувся до суду з вищевказаними позовними вимогами. В обґрунтування позовних вимог вказував, що він належить до соціальної категорії діти війни і відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання соціальної допомоги в розмірі 30 % від мінімального розміру пенсії за віком. Оскільки такої доплати відповідачі не проводили, тому змушений був звернутися до суду за захистом своїх прав та просив визнати бездіяльність відповідачів неправомірною, зобовязати відповідачів здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком та забезпечити її виплату за 2006 - 2008 роки у розмірі 3891 грн. 90 коп.; зобовязати відповідачів нараховувати йому щомісячну соціальну допомогу відповідно до ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» в подальшому при нарахуванні пенсії, судові і матеріальні витрати, повязані з розглядом справи покласти на відповідача.

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 травня 2009 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Придніпровському районі м. Черкаси щодо відмови в нарахуванні ОСОБА_3 державної щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком протиправними.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Придніпровському районі м. Черкаси здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком з розміру встановленого ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Придніпровському районі м. Черкаси просить скасувати постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 травня 2009 року як незаконне та винести нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю .

Перевіривши матеріали справи , доводи апеляційної скарги , колегія суддів дійшла висновку , що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з слідуючих підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 отримує пенсію за віком та відноситься до категорії громадян, яким встановлено статус дитини війни.

Статтею 6 Закону N 2195-ІV (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 17 статті 77 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом було зупинено на 2006 рік дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Законом України від 19 січня 2006 року N 3367-ІV "Про внесення змін до Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" пункт 17 статті 77 виключено та статтею ПО (викладеною цим Законом у новій редакції) установлено, що пільги дітям війни, передбачені абзацом сьомим статті 5 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", запроваджуються з 1 січня 2006 року, а статтею 6-у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням із Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Кабінетом Міністрів України протягом 2006 року рішення на виконання вимог статті 110 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" не приймалися.

Оскільки встановлені законодавством умови підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, дітям війни у 2006 році не настали, суд прийшов до правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача за 2006 рік.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» КМ України надано право у 2008 р. встановлювати розмір соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно її дія не поширюється на спірні правовідносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2008 р. дітям війни підвищення до пенсії повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Вирішуючи спір і задовольняючи позов частково, суд правомірно виходив з того, що управління пенсійного фонду як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинно було діяти у відповідності з вимогами статті 6 Закону №2195-ІV і здійснити позивачу відповідні нарахування, але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводило, чим і допустило противоправну бездіяльність.

Суд першої інстанції правомірно не застосував ст.6 Закону №2195-1У в редакції Закону від 28 грудня 2007 р. №107-VI про виплату до пенсії підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Згідно із рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 р. №10-рп/2008 справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) зміни щодо розміру пенсії дітям війни визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Ураховуючи положення Конституції України щодо дії нормативно-правових актів у часі, положення статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», у редакції цього Закону від 18 листопада 2004 р. №2195-ІV, поновили свою дію з 22 травня 2008 р.

Не можна взяти до уваги посилання в апеляційній скарзі на інші нормативно- правові акти. Відповідно до ч.2 ст. 3 Закону №2195-ІV державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни обґрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору.

Проблеми надання бюджетних коштів Управлінню Пенсійного фонду для виконання покладених на нього обов'язків у справах цієї категорії виходить за межі заявлених вимог і судом не розглядалося.

Безпідставними є також посилання відповідача на можливість нецільового використання коштів Пенсійного фонду України оскільки, суд не ухвалював рішення про проведення виплат з власних джерел фінансування останнього.

Разом з тим, судом першої інстанції не звернуто увагу на заперечення представника відповідача заявлені в судовому засіданні і зафіксовані в протоколі судового засідання (а.с. 23) про те, що згідно ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Ч. 1 ст. 100 КАС України визначено, що пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із її сторін. На застосування цієї вимогу закону наполягав відповідач в суді першої інстанції, тому суду першої інстанції необхідно було задоволити позовні вимоги в межах річного строку звернення до суду. Позивач звернувся до суду 23 лютого 2009 року. Тому його позовні вимоги підлягають до задоволення лише за період з 22 травня 2008 року з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення №10-рп/2008 по день винесення постанови районним судом 19 травня 2009 року, оскільки позивач просив зобовязати відповідача проводити вказані нарахування в подальшому.

При таких обставинах постанова суду першої інстанції підлягає до зміни із визнанням відмови Управління Пенсійного фонду України в Придніпровському районі м. Черкаси щодо перерахування і сплати та зобовязання провести перерахунок пенсії ОСОБА_3 за період з 22 травня 2008 року по 19 травня 2009 року.

Таким чином, судова колегія вважає, що інші доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 198, 201,205,207 КАС України, судова колегія, -

постановила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Придніпровському районі м. Черкаси на постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 травня 2009 року задоволити частково.

Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 травня 2009 року змінити.

Визнати протиправною відмову в нарахуванні та зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Придніпровському районі м. Черкаси здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 з підвищенням її на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за період з 22 травня 2008 року по 19 травня 2009 року згідно ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням раніше сплачених сум.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили одразу після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: