Справа № 357/3086/15-а
Суддя: Жарікова О. В.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/3086/15-а
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 вересня 2015 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Жарікова О. В. , розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м.Біла Церква Київської області про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
Позивач 31.12.2014 року(згідно штампу на конверті) звернулася до суду з зазначеним позовом та просила суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення нарахування та виплати з 01 січня 2014 року державної пенсії у розмірі вісім мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зобов`язати відповідача провести з 01 січня 2014 року перерахунок та виплату пенсії по другій групі інвалідності, встановивши її у розмірі вісім мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодавством України на відповідний період, відповідно до ч.4 ст.54, ч.3 ст.67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зобов`язати відповідача провести їй з 01 січня 2014 року перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, встановивши її у розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодавством України на відповідний період, відповідно до ст.50, ч.3 ст.67 Закону України «"Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"».

За ухвалою судді від 05.03.2015 року було залишено без розгляду позовні вимоги за період з 01.01.2014 року по 30.06.2014 року, та відкрито провадження по даній справі і призначено її до розгляду в скороченому провадженні без виклику сторін за період з 01.07.2014 року. Відповідач направив до суду письмово викладені заперечення на вказаний позов, в яких просив відмовити в задоволенні позову, як необґрунтованого. Позивачем оскаржено вказану ухвалу суду в частині залишення позовних вимог без розгляду за період з 01.01.2014 року по 30.06.2015 року. Ухвалою колегії суддів Київського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2015 року вище вказану ухвалу скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Задовольняючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції передчасно дійшов висновку про залишення заяви без розгляду та про те, що не розгляд по суті позовних вимог адміністративного позову є фактичним обмеженням його у доступі до суду та вирішенні його справи.

Крім того, постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області було задоволено позовні вимоги за період з 01 липня 2014 року по 02 серпня 2014 року. Відповідачем вказану постанову оскаржено в апеляційному порядку, однак ухвалою колегії суддів Київського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2015 року, постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Вказана справа надійшла до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області та після реєстрації передана судді 11.09.2015 року.

Ухвалою судді від 11.09.2015 року відкрито скорочене провадження у справі за період з 01.01.2014 року по 30.06.2014 року, а 22.09.2015 року канцелярією суду зареєстровано додаткові пояснення надані представником відповідача.

Оглянувши матеріали справи, заперечення відповідача на позов, вважаю, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, по справі встановлено, що позивач належить до числа осіб потерпілих від наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, перебуває на обліку в управлінні ПФУ у м.Біла Церква і одержує пенсію по другій групі інвалідності, як особа, що постраждала внаслідок Чорнобилської катастрофи.

Як вбачається з копії виписки з медичної карти стаціонарного хворого, ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні в/ч НОМЕР_1 з 31.03.2014 року по 10.04.2014 року з діагнозом церебральний судинний криз. Крім того, позивач має інвалідність другої групи з 01.11.2011 року по причині захворювання пов`язаного з впливом аварії на ЧАЕС, інвалідність встановлена довічно.

Відповідно до ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильскої катастрофи», в редакції яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, особа віднесена до 1 категорії і яка має другу групу інвалідності, має право на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильскої катастрофи», в редакції яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобилською катастрофою, не може бути нижчим по другій групі інвалідності восьми мінімальних пенсій за віком.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 14.06.2011 року, який набрав чинності з 19.06.2011 року, Прикінцеві положення було доповнено п. 4, згідно якого у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених КМУ, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання даного Закону було прийнято постанову КМУ від 06.07.2011 року № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» /яка чинна з 23.07.2011 року/, відповідно до якої було визначено розміри всіх виплат, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Законами України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» та «Про Державний бюджет України на 2013 рік» було передбачено, що у 2012-2013 роках норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", статей 5 та 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України.

Постановою КМ України від 23.11.2011 року за № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка діє з 01.01.2012 року по даний час, було затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зміни до цього Порядку внесені згідно з постановою КМУ № 112 від 25.03.2014 року.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31.07.2014 року, що набрав чинності 03.08.2014 року, установлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", статей 5 та 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Таким чином, фактично спірні правовідносини, врегульовані Законами України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і «Про соціальний захист дітей війни» та Законами про Державний бюджет України на відповідний рік і про внесення змін до Законів України про Державний бюджет України, а конкретні розміри виплат визначені постановами КМУ № 745, № 1210 про що зазначено вище.

Наведені Закони є актами єдиного органу законодавчої влади - Верховної Ради України, а діюче законодавство не містить норм, які б встановлювали пріоритетність одних Законів над іншими, але відомо, що серед двох актів однакової юридичної сили, які регулюють спірні правовідносини, застосуванню підлягає той, який прийнятий в часі пізніше.

Так, 25.01.2012 року Конституційним Судом України було прийнято рішення за № 3-рп/2012, в п.3 резолютивної частини якого вказано на те, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України. Відповідно до ч. 2 ст. 95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Згідно з вищенаведеним рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 року повноваження КМ України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов`язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах.

Отже, Кабінет Міністрів України в силу своїх повноважень регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів державного бюджету, відповідно до Конституції та законів України.

Таким чином, державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії можуть бути визначені як законами України, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема актами Кабінету Міністрів України.

Як зазначено вище, порядок виплати пенсій та інших надбавок і доплат до пенсій, передбачених Законами України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», врегульовано постановою КМУ № 1210, яка діє по даний час в редакції постанови № 112 від 25.03.2014 року. Отже, Кабінетом Міністрів України в межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, Законів про Державний бюджет України на відповідний рік та Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», видано нормативно-правові акти, якими визначено розміри і порядок виплат, про перерахунок яких просить позивач, та які підлягають застосуванню до даних спірних правовідносин, виходячи з принципу законності, на що вказано в рішеннях Конституційного Суду України. А за ст.150 Конституції України з питань, віднесених до його повноважень, Конституційний Суд України ухвалює рішення, які є обов`язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Але слід враховувати те, що бюджетні закони приймаються на певний календарний рік та діють тільки протягом такого календарного року.

Так, рішеннями Конституційного Суду України, на які вказано вище, підтверджено повноваження КМ України щодо регулювання порядку та розмірів соціальних виплат і допомог, які фінансуються за рахунок коштів державного бюджету, виходячи з фінансових можливостей держави, але з врахуванням приписів Законів про державний бюджет на відповідний календарний рік.

Як вказано вище, зміни до Закону «Про Державний бюджет України на 2014 рік», якими було встановлено обмеження щодо всіх виплат, передбачених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", внесені з 03.08.2014 року, а тому в період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року застосуванню до спірних правовідносин підлягають саме норми і положення статей Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Крім того, Законом України від 28.12.2014 року № 76-VIII Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», який набрав чинності з 01.01.2015 року, внесено зміни в Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та виключено ст.39; текст ст.51 викладено в новій редакції, де вказано на те, що додаткова пенсія призначається в порядку та розмірах, встановлених КМ України.

Відповідно до положень ст.102 КАС України, пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Стаття визначає можливість незастосування негативних наслідків пропущення процесуальних строків з метою сприяння лише тим особам, які добросовісно ставляться до виконання своїх обов`язків, але які пропустили строки за відсутності їхньої волі до цього.

Як вже зазначалося судом раніше, з копії виписки з медичної карти стаціонарного хворого, ОСОБА_1 , вбачається, що остання перебувала на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні в/ч НОМЕР_1 з 31.03.2014 року по 10.04.2014 року з діагнозом церебральний судинний криз. Крім того, позивач має інвалідність другої групи з 01.11.2011 року по причині захворювання пов`язаного з впливом аварії на ЧАЕС, інвалідність встановлена довічно. Отже, копія виписки з медичної картки, довідка з акту огляду МСЕК, експертний висновок №913, у своїй сукупності підтверджують ті обставини, що позивач об`єктивно не мала можливості звернутися до адміністративного суду з даним позовом в строки передбачені ст.99 КАС України. Вказані обставини свідчать про наявність підстав для поновлення ОСОБА_1 порушеного процесуального строку звернення до суду з вказаним позовом.

Отже, позивач має право на перерахунок пенсії за період з 01.01.2014 року по 30.06.2014 року.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За ст.113 Конституції України КМ України у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, актами Президента України.

Згідно зі ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана ВР України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана ВР України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч.2 ст. 11 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог... якщо це необхідно для повного захисту прав свобод чи інтересів...

Керуючись ст.ст. 19, 95, 113, 150 Конституції України, рішеннями Конституційного Суду України від 26.12.2011 року № 20-рп/2011 та від 25.01.2012 року № 3-рп/2012, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», постановою КМ України від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» /зі змінами, внесеними постановою КМ України № 112 від 25.03.2014 року/, ст.ст. 6,9,17, 99, 183-2 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного Фонду України у м.Біла Церква Київської області щодо нездійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 державної пенсії у розмірі вісім мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно.

Зобов`язати управління Пенсійного Фонду України у м.Біла Церква Київської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної пенсії по другій групі інвалідності у розмірі вісім мінсімальних пенсій за віком, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодавством України на відповідний період та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодавством України на відповідний період, відповідно до ст.ст.50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 01 січня 2014 року по 30 червня 2014 року включно, з урахуванням сум раніше проведених виплат.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О. В. Жарікова