Справа № 183/2913/15
Суддя: Дубовенко І. Г.
Дата ухвалення: 2015-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/2913/15

№ 2-а/183/201/15

29 грудня 2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді Дубовенко І.Г.,

при секретареві Литвиновій У.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Новомосковську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Меліоративної селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області щодо оскарження рішення субєкта владних повноважень, -

ВСТАНОВИВ:

13 травня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до Меліоративної селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, в якому просила визнати неправомірним та скасувати розпорядження Меліоративної селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області за № 89 від 10 травня 1995 року «Про передачу квартири АДРЕСА_1 в приватну власність ОСОБА_3».

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2015 року, яка є обовязковою для виконання судом першої інстанції, зазначено, що при відкритті провадження у справі не зясовано, чи належить розглядати спір в порядку адміністративного судочинства.

Позивачем та її представником зазначено, що під час прийняття рішенням Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області 14 серпня 2012 року, судом першої інстанції не було зясовано усіх обставин щодо приватизації квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_4, а ними лише у 2015 році отримано повні відомості про те, що ОСОБА_3 не був громадянином України, а тому він не міг за ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизувати цю квартиру. А тому вважають, що вирішення даного спору належить в порядку КАС України.

Суд, вислухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до наступних висновків, а саме:

Відповідно до до п. 1 ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до вимог ст. 104 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушені її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Частиною 2 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Враховуючи положення статті 1 Цивільного процесуального Кодексу України та статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб'єктом владних повноважень) як суб'єктом публічного права та суб'єктом приватного права, в якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного законодавства.

Статтями 1, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначено, що метою приватизації державного житлового фонду є створення умов для здійснення права громадян на вільний вибір способу задоволення потреб у житлі, залучення громадян до участі в утриманні і збереженні існуючого житла та формування ринкових відносин. Приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України, яка включає в себе ряд заходів, в тому числі і розгляд відповідних заяв та прийняття відповідних рішень.

Виходячи з системного аналізу вказаних законодавчих актів та матеріалів справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку між позивачем та відповідачем виник спір про захист права конкретної фізичної особи на одержання житла в приватну власність, шляхом приватизації який є не публічним, а приватноправовим. Держава, юридичні особи публічного права, можуть виступати учасниками цивільних відносин (статті 2, 80 ЦК України), і розгляд такого спору між ними проводиться за правилами цивільного судочинства.

До того ж у відповідності до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, визнання незаконним рішення, дії або бездіяльності органу державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових чи службових осіб.

Відповідно до статті 15 ЦПК України, у порядку цивільного судочинства, суди розглядають справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

У Кодексі адміністративного судочинства України не передбачено винятків з установленого ЦПК України правила, зокрема щодо розгляду спорів про одержання житла в приватну власність, шляхом приватизації. Не містяться відповідні винятки і в п. 13.1. Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів».

Приписами ч. 1 ст. 157 КАС України визначено, що суд закриває провадження у справі, в тому числі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

А тому на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України необхідно закрити провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 157-160, 165 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Меліоративної селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області щодо оскарження рішення субєкта владних повноважень закрити, роз'яснивши позивачу, що розгляд даної категорії справ віднесено до цивільної юрисдикції.

Ухвала може бути оскаржена протягом пяти днів з дня отримання її копії, шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області з одночасним направлення копії апеляційної скарги до апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області.

Суддя І.Г.Дубовенко