Справа № 814/4490/13-а
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2015-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2015 р.м.ОдесаСправа № 814/4490/13-а

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Устинов І. А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Вербицької Н.В., Єщенка О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2013 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Експо-Транс» до Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області про скасуванні податкового повідомлення-рішення відповідача про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість, -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області подала апеляційну скаргу на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2013 року, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Експо-Транс».

Постановою від 25 листопада 2013 року, ухваленою в порядку письмового провадження, Миколаївський окружний адміністративний суд в повному обсязі задовольнив адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Експо-Транс» до Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 30 вересня 2013 року № НОМЕР_1 про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 69280 грн.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального права, оскільки до податкової декларації за липень 2013 року була додана заява (додаток №8) про відмову контрагента позивача зареєструвати податкову накладну виписану у жовтні 2012 року, за рахунок ПДВ зазначеного в цій податковій накладній, сформований податковий кредит з ПДВ липня 2013 року.

Оскільки скарга подана за звітній період, який не відповідає даті виписки податкової накладної, апелянт, з посиланням на приписи п. 201.10 ст. 201 ПК України, вважає, що позивач не має право на включення зазначеної в додатку № 8 суми ПДВ до складу податкового кредиту.

ТОВ «Експо-Транс» письмових заперечень на апеляційну скаргу не надало.

Ухвалюючи постанову про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції встановив, що 11 вересня 2013 року ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області провела камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за липень 2013 року № від 19.08.2013р. ТОВ «Експо-транс», за наслідками якої складений акт про результати камеральної перевірки показників податкових декларації з податку на додану вартість №18/14-03-22-02/14/36813239 від 11 вересня 2013 року, в якому ДПІ дійшла висновку про порушення товариством п. 201.10 ст. 201 ПК України, що призвело до зниження податкових зобовязань на суму ПДВ 55424,23 грн. внаслідок арифметичної (методологічної) помилки (порушення).

Зокрема,так суд першої інстанції встановив, що за висновками ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області, платник податку покупець товарів/послуг має право додати заяву із скаргою на постачальника до податкової декларації з ПДВ виключно за звітний податковий період, в якому складено податкову накладну. Враховуючи те, що ТОВ «Експо-транс» надало скаргу (додаток 8) на податкову накладну, яка складена 30.10.2012р., до декларації з ПДВ за липень 2013 року, тобто за звітний період який не відповідає даті виписки податкової накладної, ТОВ «Експо-Транс» не має права на включення зазначеної в додатку 8 суми податку на додану вартість до складу податкового кредиту.

Суд першої інстанції встановив, що 30 вересня 2013 року відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення №, яким ТОВ «Експо-Транс» визначено суму податкового зобовязання в розмірі 69208 грн. (в т.ч. 55424 грн. за основним платежем, 13856 грн. за штрафними санкціями).

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції встановив, що 26 жовтня 2012 року між позивачем та ТОВ «Автогранд Миколаїв» укладений договір №373526 купівлі-продажу автомобіля, на виконання умов якого сторони 30 жовтня 2012 року підписали видаткову накладну №1546, однак податкову накладну від продавця позивач отримав значно пізніше та не зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суд першої інстанції встановив, що ТОВ «Експо-Транс» засобами електронного звязку надіслано ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2013 року з додатком №8: «Заява про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних)», в якому зазначено, що ТОВ «Автогранд Миколаїв» ІПН 22 не зареєстровано у встановлені строки в ЄРПН податкову накладну №629 від 30.10.2012р. на суму ПДВ 55424,23 грн. Супровідний лист з додатками на підтвердження правомірності формування податкового кредиту до додатку №8 податкової декларації за липень 2013 року здано ТОВ «Експо-Транс» до ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області 20 серпня 2013 року.

З посиланням на приписи п. 198.2, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200, п. 201.1, п. 201.6, п. 201.7, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, суд першої інстанції дійшов висновку про неправомірність оскарженого податкового повідомлення-рішення, зазначивши, що приписами вказаних норм ПК України не конкретизується звітній податковий період, в якому покупець має право додати до податкової декларації скаргу на постачальників; тобто, не визначено, що це звітний податковий період, в якому у платника податків виникло право на віднесення сум податку до податкового кредиту або, що це звітний податковий період в якому платник податків включає відповідні суми до податкового кредиту.

За висновками суду першої інстанції, платник податку - покупець має право включити суму ПДВ за податковою накладною, яка не зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних, протягом визначеного п.198.6 ст.198 ПК України строку, одночасно додавши до податкової декларації за період, в якому здійснюється включення сум за цією накладною до складу податкового кредиту заяву (додаток 8) та документи, що засвідчують факт сплати податку у звязку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Суд першої інстанції погодився з доводами позивача, що ТОВ «Експо-Транс» послідовно виконано встановлені Податковим кодексом України дії, що надають право на включення до складу податкового кредиту сум ПДВ за податковою накладною, не зареєстрованою постачальником в ЄРПН, шляхом подання заяви (додаток №8) до податкової декларації за липень 2013 року та супровідного листа з додатками на підтвердження факту сплати суми ПДВ. Зазначені висновки суду першої інстанції стали підставою для скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області № НОМЕР_1 від 30 вересня 2013 року.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2015 року відповідача, апелянта Державну податкову інспекцію у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області, замінено на процесуального правонаступника - Державну податкову інспекцію у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області (ідентифікаційний код юридичної особи: 39554010; місцезнаходження юридичної особи: 54030, Миколаївська обл., місто Миколаїв, вулиця Потьомкінська, будинок 24/2).

Сторони, належним чином повідомлені про час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не зявились, у звязку з чим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Апеляційний суд встановив, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив та оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив правову природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Предметом спору є податкове повідомлення-рішення від 30 вересня 2013 року №, яке прийнято на підставі акту №18/14-03-22-02/14/36813239 від 11.09.2013р. камеральної перевірки показників податкових декларації ТОВ «Експо-Транс» з податку на додану вартість за липень 2013 року, в якому податковий орган зафіксував порушення позивачем п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України.

При цьому, апелянт не заперечує підтвердження ТОВ «Експо-Транс» сплати 55424,23 грн. податку на додану вартість за господарськими операціями з ТОВ «Автогранд Миколаїв».

Правомірність спірного податкового повідомлення-рішення апелянт обґрунтовує виключно порушенням ТОВ «Експо-Транс» термінів подання до ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва заяви зі скаргою на свого постачальника про відмову надати податкову накладну (додаток 8) з підтверджуючими документами. Зокрема, зазначає, що ТОВ «Експо-Транс» до податкової декларації з ПДВ за липень 2013 року подано заяву зі скаргою (додаток 8) на ТОВ «Автогранд Миколаїв», у звязку з порушенням ним реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної, яка складена 30.10.2012р. №629 на загальну суму 332 545,37 грн. (в т.ч. ПДВ 55 424,23 грн.).

Апелянт зазначає, що додаток №8 «Заява про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних)» підлягає поданню лише до податкової декларації за звітний період, який відповідає даті виписки податкової накладної.

Апеляційний суд відхиляє такі доводи апелянта, оскільки вони ґрунтуються на помилковому тлумаченні положень п.201.10 ст.201 ПК України.

Так, відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних. У разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту.

Вказаною нормою визначено, що заява подається до податкової декларації за звітний податковий період, а не період, в якому таку податкову накладну було виписано.

В той же час, пунктом 198.6 статті 198 ПК України (в редакції, чинній на час подання позивачем декларації з ПДВ за липень 2013 року) визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі, якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ТОВ «Експо-Транс» мало право включити до податкової декларації з ПДВ за липень 2013 року суму ПДВ 55424,23 грн. за податковою накладною №629 від 30.10.2012р., яка не зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних, тобто протягом визначеного п.198.6 ПК України строку 365 календарних днів з дати складання податкової накладної, одночасно додавши до податкової декларації за період, в якому здійснюється включення сум за цією накладною до складу податкового кредиту заяву (додаток 8) та документи, що засвідчують факт сплати податку у звязку з придбанням товарів.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає правильними висновки суду першої інстанції про помилковість доводів податкового органу щодо порушення позивачем приписів п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України та, у звязку з цим, наявність правових підстав для скасування оскарженого податкового повідомлення-рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у звязку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржене судове рішення без змін.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2, 11, 69-71, 195, п. 2 ч. 1 ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 206, 211, 212, ч. 5 ст. 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя С.Д.Домусчі

суддя Н.В.Вербицька

суддя О.В.Єщенко