Справа № 826/22188/15
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2015-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., розглянувши адміністративну справу в письмовому провадженні

за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у

м. Києві

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Інтеграл-

Буд»

третя особа ТОВ «Торговий дім «Оріон-Експорт»

про застосування заходів реагування

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що під час проведення перевірки об’єктів будівництва ТОВ «БК «Інтеграл-Буд», а саме житлового будинку №1 першої черги будівництва, першого пускового комплексу у Дарницькому районі у м. Києві було виявлено ряд порушень правил техногенної і пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров'ю людей. Виявлені порушення, за переконанням представника Позивача, свідчать про необхідність частково зупинення подальшого будівництва, внаслідок чого Позивач з метою попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об’єктах Відповідача порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров’ю людей, звернувся до суду із позовом про застосування заходів реагування.

Представник Відповідача в судове засідання не з’явився, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.

Представник Відповідача в письмових запереченнях проти позову заперечував, мотивуючи їх тим, що на момент розгляду справи встановлені в акті перевірки порушення відсутні на будівництві, а тому, позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Представник третьої особи в судовому засіданні також проти позову заперечував, письмового своєї позиції щодо заявлених позовних вимог не виклав.

Враховуючи, що в судове засідання не прибув представник Відповідача, судом було прийнято рішення про розгляд справи в письмову провадженні на підставі частини шостої статті 128 КАС України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що Дарницьким районним управлінням Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві було видано наказ від 20.07.2015 року №14 «Про проведення перевірки».

Також, було видано посвідчення від 14.08.2015 №202 на проведення державним інспектором перевірки будівництва.

На підставі наказу від 20.07.2015 року №14 та посвідчення про проведення перевірки від 14.08.2015 №202 було здійснено планову перевірку суб’єкта господарювання з додержання вимог законодавства з питань пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту, контролю за діяльністю аварійно-рятувальних служб.

За результатами перевірки складений акт перевірки додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, контролю за діяльністю аварійно-рятувальних служб від 31.08.2015 року №186, згідно тексту якого під час здійснення перевірки виявлено недотримання Відповідачем вимог пожежної та техногенної безпеки.

Згідно з акта перевірки Позивач встановив такі порушення Відповідачем вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки: для працівників охорони (сторожів, вахтерів, вартових) не розроблено інструкцію, в якій необхідно визначити їхні обов'язки щодо контролю за додержанням протипожежного режиму, огляду території і приміщень, порядок дій в разі виявлення пожежі, спрацювання систем протипожежного захисту, а також указати, хто з посадових осіб об'єкта має бути викликаний у нічний час у разі пожежі; для всіх будівель і приміщень складського призначення не визначені категорія щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки "Норми визначення категорій приміщень, будинків та зовнішніх установок за вибухопожежною та пожежною небезпекою"; не отримано вихідні дані та завдання на розроблення інженерно - технічних заходів цивільного захисту (цивільної оборони) у складі проектної документації відповідно додатку А ДСТУ Б А.2.2-7:2010; для об'єктів IV та V категорій складності згідно з ДСТУ-Н Б В.1.2-16:20ІЗ "Визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об'єктів будівництва" не визначено розрахунковий час евакуації людей у разі пожежі відповідно до ГОСТ 12.1.004-91 "Пожарная безопасность. Общие требования"; вводи електрокабелів в тимчасові будівлі (мобільного типу) через зовнішні стіни влаштовані не у металевих трубах з зашпаруванням зазору між кабелями та трубою негорючим матеріалом; електрична проводка у тимчасових, мобільних будинках та спорудах прокладена по горючим конструкціям; допускається встановлення електророзеток, вимикачів, перемикачів та інших подібних апаратів на горючій основі в тимчасових, мобільних будинках та спорудах без підкладання під них суцільного негорючого матеріалу, що виступає за габарити апарата не менше ніж на 0,01 метра; допускається користування пошкодженими розетками; на пожежних щитах (стендах) не вказано їх порядкові номери та номер телефону для виклику пожежно-рятувальних підрозділів; пожежні щити (стенди) не забезпечують захист вогнегасників від потрапляння прямих сонячних променів; замовник не призначив наказом відповідальних за пожежну безпеку осіб від замовника по об'єкту в цілому і по окремих ділянках; особа, відповідальна за пожежну безпеку не встановила на об'єкті, що споруджуються, режим куріння, порядок прибирання, вивезення, утилізації горючих будівельних відходів; розміщення виробничих, складських та допоміжних будинків і споруд на території будівництва не відповідає затвердженому у встановленому порядку генплану, опрацьованому у складі проекту організації будівництва з урахуванням вимог цих Правил та будівельних норм; біля в'їздів на будмайданчик не встановлено (вивішено) плани з нанесеними на них будинками та спорудами, що будуються, а також допоміжними будинками і спорудами, в'їздами, під'їздами, водо джерелами, засобами пожежогасіння та зв'язку; уздовж будівлі понад 18 м завширшки проїзди не виконані з двох поздовжніх боків; з території будівництва горючі будівельні відходи щодня не прибираються у спеціально відведені місця; територія будівництва не очищена від сухої трави; біля місць розташування пожежних гідрантів і водойм не встановлені покажчики (об'ємні зі світильником або плоскі із застосуванням світловідбивних покриттів) з нанесеними на них: для пожежного гідранта - літерним індексом ПГ, цифровими значеннями відстані в метрах від покажчика до гідранта, внутрішнього діаметра трубопроводу в міліметрах, зазначенням виду водопровідної мережі (тупикова чи кільцева); будинок що зводяться не забезпечений повною мірою первинними засобами; пожежогасіння з розрахунку: на 200 м2 площі підлоги - один вогнегасник (якщо площа поверху менша за 200 м2 - два вогнегасники на поверх), бочка з водою, ящик з піском; на кожні 20 м довжини риштовання (на поверхах) - один вогнегасник (але не менше двох на поверсі), а на кожні 100 м довжини риштовання - бочка з водою.

Таким чином, Позивач в ході перевірки встановив, що Відповідач на зазначеному об’єкті функціонує з порушенням правил та норм пожежної і техногенної безпеки, що створює загрозу життю та здоров’ю людей.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про не обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Статтею 55 Кодексу цивільного захисту України від 02.10.2012 № 5403-VI передбачені заходи щодо забезпечення пожежної безпеки, відповідно до частини першої якої забезпечення пожежної безпеки на території України, регулювання відносин у цій сфері органів державної влади, органів місцевого самоврядування та суб’єктів господарювання і громадян здійснюються відповідно до цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів.

Зокрема, діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств, установ та організацій. Зазначена вимога відображається у трудових договорах (контрактах), статутах та положеннях (частина друга статті 55 Кодексу цивільного захисту України). Аналогічні положення містяться в Правилах пожежної безпеки України, що затверджені Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 № 1417, та Правилах пожежної безпеки для об'єктів зберігання транспортування та реалізації нафтопродуктів, що затверджені Наказом Міністерства палива та енергетики 24.12.2008 № 658.

Положеннями частини 2 статті 51 та частини 3 статті 55 цього Кодексу передбачено, що забезпечення пожежної та техногенної безпеки суб'єкта господарювання покладено на власників та керівників таких суб'єктів господарювання.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов’язки та відповідальність суб’єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності”.

Частиною 4 ст. 4 Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” передбачено, що вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності встановлюється виключно законами.

Згідно абз. 1 ч. 5 ст. 4 Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування.

Частиною 7 ст. 7 Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Частина 1 ст. 67 Кодексу цивільного захисту України передбачає, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб’єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об’єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров’ю людей.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов’язані застосовувати санкції, визначені законом.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров’ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Як визначено у ч. 1 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об’єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів може бути недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб’єктів господарювання.

Відповідно до ч. 2 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України повне або часткове зупинення роботи підприємств, об’єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Таким чином, вищенаведеними положеннями законодавства встановлено, що у разі встановлення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров'ю людей заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) застосовуються виключно за рішенням адміністративного суду, що свідчить про те, що позивач звернувся до суду у межах наданих йому повноважень та з дотриманням законодавства України.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме, з акту перевірки додержання (виконання) вимог законодавства у сфері пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, контролю за діяльністю аварійно-рятувальних служб від 17.11.2015 року №279, було повторно проведено перевірку будівництва житлового комплексу з торговим центром і вбудованим приміщенням офісного та соціально-побутового призначення з підземним паркінгом у 4-му мікрорайоні житлового масиву «Позняки» у Дарницькому районі у м. Києві (1-ша черга будівництва, 1-й пусковий комплекс, житловий будинок №1) по вул. О.Пчілки, 3, замовником якого є ТОВ «Торговий дім «Оріон-Експорт» та встановлено відсутність порушень вимог законодавства.

Наведене в сукупності свідчить, що Відповідачем вжито належних заходів щодо усунення всіх порушення вимог законодавства у сфері пожежної і техногенної безпеки, що зазначені в акті перевірки від 31.08.2015 року №186, які були підставою для звернення Позивача до суду, а відтак підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновків про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 122, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Б. Федорчук