Справа № 161/16812/15-а
Суддя: Присяжнюк Л. М.
Дата ухвалення: 2015-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження: 2-асз/161/2/15
У Х В А Л А

23 грудня 2015 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Присяжнюк Л.М.,

з участю секретаря Шандерик В.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора управління превентивної діяльності ГУ НП у Волинській області ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

30.10.2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

19.11.2015 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про повернення судового збору, оскільки його сплата не передбачена ст. 288 КУпАП.

Проаналізувавши матеріали справи та заяви, суд вважає, що у її задоволенні слід відмовити з врахуванням наступного.

Так, відповідно до ч 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, справляється судовий збір. Підстави, за якими особи звільняються від сплати судового збору за подачу позову або заяви, зазначені у ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Суд вважає необґрунтованим посилання позивача як на підставу звільнення від сплати судового збору на ч.5 ст.288 КУпАП, оскільки вищезазначеним Законом встановлено імперативне правило щодо сплати судового збору при зверненні в суд із адміністративними позовами.

Так, відповідно до приписів вказаної вище норми КУпАП України особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Однак, із змісту положень ст.ст.3, 5 Законом України «Про судовий збір», особи, які звертаються до суду із позовом про оскарження постанови про адміністративне правопорушення не звільняються від сплати судового збору за подання позовної заяви.

Так, за наявності декількох нормативно-правових актів однакової юридичної сили, норми яких по-різному регулюють одну і ту ж сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах застосовуються положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

Суд звертає увагу, що державне мито - це плата за дії (послуги) уповноважених законом на те органів, що справляється на всій території України за вчинення дій та видачу документів, що мають юридичне значення. Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Таким чином, поняття «державне мито» є відмінним від судового збору, оскільки останній справляється саме за звернення із позовною заявою, скаргою до суду.

З врахуванням наведеного, суд вважає, що за подання до суду адміністративного позову, в тому числі про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення судовий збір сплачується у порядку та розмірах, встановлених Законом України «Про судовий збір».

Статтею 87 КАС України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 7 Закону України «Про судовий збір» визначено підстави для повернення судового збору. Однак, заявником не зазначено підстав для повернення судового збору визначених ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. 87, 165 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору -відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом п'яти днів з дня отримання її копії з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя Луцького міськрайонного суду Присяжнюк Л.М.