Справа № 826/23045/15
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2015-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 грудня 2015 року № 826/23045/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "АКОРДБАНК"
до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" Пантіної Любові Олександрівни
про визнання протиправними дій, скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "АКОРДБАНК" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" Пантіної Любові Олександрівни про визнання протиправними дій, скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачем безпідставно та протиправно відмовлено у задоволені кредиторських вимог ПАТ "КБ "АКОРДБАНК" з підстав нікчемності договору застави майнових прав № DZ-10572 від 30.04.2015, укладеного між ПАТ "Український професійний банк" та ПАТ "КБ "АКОРДБАНК", чим порушено право позивача на позачергове задоволення кредиторських вимог, передбачене частиною третьою статті 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

У судовому засіданні 12.11.2015 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, надав суду письмові заперечення на адміністративний позов, в яких просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Свої заперечення на адміністративний позов відповідач обґрунтовує тим, що в ході перевірки було виявлено, що при укладанні договору застави майнових прав № DZ-10572 від 30.04.2015 було допущено ряд порушень норм чинного законодавства України та обмежень, встановлених Національним банком України, зокрема: надано ПАТ "КБ "АКОРДБАНК" переваги перед іншими кредиторами (п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону); сума заборгованості ПАТ "Український професійний банк" значно нижні, ніж вартість переданих в заставу майнових прав (більше, ніж на 20%; п. 3 ч. 3 ст. 38 Закону). Крім того, відповідач стверджував, що пунктом 3 постанови Правління Національного банку України від 30.04.2015 року № 293/БТ встановлено, із дня прийняття цієї постанови та до кінця строку, визначеного в пункті 1 цієї постанови (протягом 180 днів), обмеження в діяльності ПАТ «УПБ», зокрема заборонено здійснювати передачу в забезпечення майно та активи Банку.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Під час судового розгляду справи, суд,

В С Т А Н О В И В:

24.02.2011 між ПАТ "Український професійний банк" та ПАТ "КБ "АКОРДБАНК" було укладено генеральний договір № 7977-К про порядок проведення міжбанківських операцій.

30.04.2015 між ПАТ "Український професійний банк" (заставодавець) та ПАТ "КБ "АКОРДБАНК" (заставодержатель) було укладено договір застави майнових прав № DZ-10572, який забезпечує вимогу заставодержателя, що випливає з Міжбанківської Угоди, укладеної між заставодержателем та заставодавцем відповідно до Генерального договору про порядок проведення міжбанківських операцій № 7977-к від 24.02.2011 р. шляхом обміну підтвердженнями у форматі T10572UAH та від 27.04.2015, за умовами якого заставодержатель надав заставодавцю кредит (овернайт), залишок за яким складає 17 000 000,00 грн.; розмір забезпеченої заставою вимоги складає: суму заборгованості відповідно до Основного договору, але в межах суми 17 000 000,00 грн., суму процентів за фактичне користування кредитними коштами, суму штрафних санкцій, пені та інших платежів і нарахувань, які можуть виникнути внаслідок порушення заставодавцем своїх зобов'язань за Основним договором, а також витрат заставодержателя з реалізації заставлених майнових прав, майна, тощо.

В розділі 2 договору зазначено, що предметом застави є наступні майнові права заставодавця: право вимоги грошових коштів в сумі 39 938 000,00 грн. (заборгованість по кредиту та/або процентах) за договором про відкриття траншевої кредитної лінії № 766 від 29.11.2013 (з будь-якими наступними змінами), укладеного між заставодавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄВРОЦИВІЛБУД 1», ідентифікаційний код 35231895.

Відповідно до розділу 6 договору, за рахунок заставлених майнових прав заставодержатель має право задовольнити у повному обсязі свої вимоги, які виникають у разі прострочення виконання або невиконання заставодавцем умов Міжбанківської Угоди, укладеної між заставодержателем та заставодавцем відповідно до Генерального договору про порядок проведення міжбанківських операцій № 7977-к від 24.02.2011 р. шляхом обміну підтвердженнями у форматі ТІ 0572UAH та від 27.04.2015, враховуючи проценти та відшкодування збитків, шляхом реалізації заставлених майнових прав.

Додатковою угодою до договору застави майнових прав № DZ-10572 від 30.04.2015 були внесені зміни щодо розміру предмети застави.

На офіційному веб-сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (http://www.fg.gov.ua) розміщена наступна інформація щодо публічного акціонерного товариства "Український професійний банк".

На підставі постанови Правління Національного банку України від 28.05.2015 р. № 348 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 28.05.2015 р. № 107 "Про запровадження тимчасової адміністрації ПАТ "УПБ", згідно з яким з 29.05.2015 р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ "УПБ", , МФО 300205, місцезнаходження: м. Київ, вул. М. Раскової, 15, 02660.

Уповноваженою особою Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ "УПБ" призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Пантіну Любов Олександрівну.

Тимчасову адміністрацію в ПАТ "УПБ" запроваджено строком на 3 місяці з 29.05.2015 р. по 28.08.2015 р. включно.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 28 серпня 2015 р. № 562 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 28 серпня 2015 р. № 158, «Про початок процедури ліквідації ПАТ "Український професійний банк" та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з даним рішенням з 31 серпня 2015 р. розпочато процедуру ліквідації ПАТ «УПБ» та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «УПБ», визначені статтями 37 та 38, частинами першою та другою статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Пантіній Любові Олександрівні строком на 1 рік з 31 серпня 2015 року до 30 серпня 2016 року включно.

Реквізити ПАТ «УПБ»: , МФО 300205, місцезнаходження: м. Київ, вул. М. Раскової, 15, 02660.

Інформацію про дату початку виплат та банк-агент Фонду буде повідомлено додатково на сайті Фонду -www.fg.gov.ua та на сайті ПАТ «УПБ» - www.upb.ua.

Виплати відшкодувань вкладникам здійснюватимуться в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше 200 тисяч гривень.

Вимоги кредиторів прийматимуться протягом 30 днів з дня опублікування в газеті «Голос України» оголошення про початок процедури ліквідації ПАТ «УКРАЇНСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ БАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку за адресою: м. Київ, вул. МИКІЛЬСЬКО-БОТАНІЧНА, 6/8, 01033.

Задоволення вимог кредиторів здійснюватиметься за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та реалізації майна банку, в черговості, що передбачена частиною першою статті 52 Закону.

04.09.2015 ПАТ "КБ "АКОРДБАНК" звернулося до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" Пантіної Любові Олександрівни із заявою про прийняття та визнання вимог кредитора на загальну суму 1 308 904,11 грн. (нараховані проценти за користування кредитом за період з 05.05.2015 по 27.08.2015 включно), позачергово задовольнити суму зазначених вище вимог ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК» за рахунок предмета застави (грошових коштів, отриманих боржником від ТОВ «ЄВРОЦИВІЛБУД 1»).

21.09.2015 ПАТ "КБ "АКОРДБАНК" звернулося до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" Пантіної Любові Олександрівни із заявою про зменшення заявлених вимог кредитора, якій просило прийняти попередньо подану заяву (вих. № 04-31/303 від 03.09.2015) про прийняття та визнання вимог кредитора до розгляду; визнати забезпечені заставою вимоги ПАТ "КБ "АКОРДБАНК", як кредитора до ПАТ "Український професійний банк" на загальну суму 557 945,20 грн. (частина нарахованих процентів за користування кредитом за період з 05.05.2015 по 27.08.2015 включно); позачергово задовольнити суму зазначених вище вимог ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК» за рахунок предмета застави (грошових коштів, отриманих боржником від ТОВ «ЄВРОЦИВІЛБУД 1»).

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" Пантіна Любов Олександрівна листом від 17.09.2015 № 01-10/4824 повідомила ПАТ "КБ "АКОРДБАНК" про нікчемність договору застави майнових прав № DZ-10572 від 30.04.2015, відповідно до якого Банк передав (відступив) ПАТ "КБ "АКОРДБАНК" належні Банку майнові права за договором про відкриття траншевої кредитної лінії № 766 від 29.11.2013, укладеним між ТОВ «ЄВРОЦИВІЛБУД 1» та Банком. Крім того, було наголошено, що відповідно до статті 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його.

ПАТ "КБ "АКОРДБАНК", не погоджуючись з такою позицією відповідача, вважаючи, що ознаки нікчемності у договора застави майнових прав № DZ-10572 від 30.04.2015 відсутні та вважаючи, що кредиторські вимоги ПАТ "КБ "АКОРДБАНК" підлягають позачерговому задоволенню, звернулось з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлені в Законі України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до статті 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних. Виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно. Тимчасова адміністрація запроваджується на строк, що не перевищує три місяці, а для системно важливих банків - шість місяців. За обґрунтованих підстав зазначені строки можуть бути одноразово продовжені на строк до одного місяця. Тимчасова адміністрація припиняється після виконання плану врегулювання або в інших випадках за рішенням виконавчої дирекції Фонду.

Згідно із частиною першою статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Відповідно до частини першої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку.

Згідно із частиною другою статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

В частині третій статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" зазначені підстави, згідно яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, а саме:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Отже, з аналізу вищенаведених норм вбачається наявність повноважень в Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію та ліквідацію банку щодо визнання правочинів нікчемними.

Однак, в частині третій статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначені конкретні підстави, згідно яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними.

Згідно із частинами першою та другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини четвертої статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

В частині шостій статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" Пантіна Любов Олександрівна визнала нікчемним договір застави майнових прав № DZ-10572 від 30.04.2015, оскільки даним договором надано ПАТ "КБ "АКОРДБАНК" переваги перед іншими кредиторами (п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону); сума заборгованості ПАТ "Український професійний банк" значно нижча, ніж вартість переданих в заставу майнових прав (більше, ніж на 20%; п. 3 ч. 3 ст. 38 Закону).

Також, відповідач стверджував, що пунктом 3 постанови Правління Національного банку України від 30.04.2015 року № 293/БТ встановлено, із дня прийняття цієї постанови та до кінця строку, визначеного в пункті 1 цієї постанови (протягом 180 днів), обмеження в діяльності ПАТ «УПБ», зокрема заборонено здійснювати передачу в забезпечення майно та активи Банку.

Проте, відповідач не надав суду постанову Правління Національного банку України від 30.04.2015 року № 293/БТ для підтвердження її змісту щодо обмежень в діяльності ПАТ «УПБ», як і не надав доказів щодо отримання ПАТ "Український професійний банк" вищенаведеної постанови.

Відтак, матеріали справи не містять доказів, що ПАТ "Український професійний банк" під час укладання із ПАТ "КБ "АКОРДБАНК" договору застави майнових прав № DZ-10572 від 30.04.2015 було відомо про існування постанови Правління Національного банку України від 30.04.2015 року № 293/БТ та заборони здійснювати передачу в забезпечення майна та активів ПАТ "Український професійний банк".

Крім того, з аналізу договору застави майнових прав № DZ-10572 від 30.04.2015 вбачається, що він не містить в собі жодних умов, які б передбачали платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Також, суд звертає увагу, що умовами договору застави майнових прав № DZ-10572 від 30.04.2015 не передбачено передачу ПАТ "КБ "АКОРДБАНК" прав вимоги на всі грошові кошти за договором про відкриття траншевої кредитної лінії № 766 від 29.11.2013 (з будь-якими наступними змінами), укладеного між ПАТ "Український професійний банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄВРОЦИВІЛБУД 1», ідентифікаційний код 35231895.

Згідно умов договору застави майнових прав № DZ-10572 від 30.04.2015, ПАТ "Український професійний банк" передало ПАТ "КБ "АКОРДБАНК" лише право вимоги на суму заборгованості ПАТ "Український професійний банк" перед ПАТ "КБ "АКОРДБАНК" в межах 17 000 000,00 грн. та суму процентів за фактичне користування кредитними коштами, суму штрафних санкцій, пені та інших платежів і нарахувань, які можуть виникнути внаслідок порушення заставодавцем своїх зобов'язань за Основним договором, а також витрат заставодержателя з реалізації заставлених майнових прав, майна, тощо.

Отже, умови договору застави майнових прав № DZ-10572 від 30.04.2015 не передбачено відчуження (передачу) майнових прав за цінами, нижчими від боргу ПАТ "Український професійний банк" перед ПАТ "КБ "АКОРДБАНК".

З огляду на зазначене, суд вважає необґрунтованими посилання відповідача на пункти 3 та 7 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", як на підставу для віднесення договору застави майнових прав № DZ-10572 від 30.04.2015 до нікчемних правочинів.

Докази визнання у встановленому законом порядку недійсним договору застави майнових прав № DZ-10572 від 30.04.2015 в матеріалах справи відсутні.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправними дій відповідача про визнання нікчемним договору застави майнових прав № DZ-10572 від 30.04.2015 та скасування зазначеного рішення.

Відповідно до статті 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами. Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону Фонд здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду. Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду.

Згідно із частиною першою статті 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів у порядку черговості.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", майно банку, що є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для позачергового задоволення вимог заставодержателя. Заставодержатель має право звернути стягнення на заставлене майно у порядку, встановленому законодавством або договором застави, та отримати задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна за ціною, визначеною суб'єктом оціночної діяльності, який визначений Фондом. У разі продажу Фондом заставленого майна (активів) кошти, отримані від реалізації такого майна (активів), спрямовуються на погашення вимог заставодержателя у розмірі не більше основної суми заборгованості за забезпеченим таким майном (активами) зобов'язанням разом з нарахованими процентами після відшкодування Фонду витрат на утримання та продаж такого майна. Решта коштів включається до ліквідаційної маси банку. У разі якщо обсяг коштів від продажу Фондом заставленого майна недостатній для задоволення вимог заставодержателя, незадоволені вимоги підлягають задоволенню в порядку черговості, встановленої цим Законом.

Відтак, суд звертає увагу, що позовна вимога щодо зобов'язання відповідача задовольнити кредиторські вимоги позивача до ПАТ "УПБ" в позачерговому порядку за рахунок предмета застави, спрямована на майбутнє, оскільки дане рішення має бути прийнято відповідачем з урахуванням висновків суду в даній справі, а, відтак, суд дійшов висновку про безпідставність заявленої позовної вимоги.

З огляду на викладене, керуючись статтями 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов - задовольнити частково.

2.Визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" Пантіної Любові Олександрівни від 17.09.2015 про визнання нікчемним та недійсним договору застави майнових прав № DZ-10572 від 30.04.2015, укладеного між публічним акціонерним товариством "Український професійний банк" та публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "АКОРДБАНК", скасувати зазначене рішення.

3. В решті позовних вимог - відмовити.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі апеляційного оскарження постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Огурцов