Справа № 129/2544/14-а
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 129/2544/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Швидкий О.В.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

22 грудня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Совгири Д. І. Білоуса О.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Зарицької Т.В.,

позивача: ОСОБА_2,

представника позивача: ОСОБА_3,

представника відповідача: ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Гайсинського районного суду Вінницької області від 03 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Гайсинському районі Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Карбівська сільська рада Гайсинського району, про визнання незаконною відмову призначити пенсію за віком на пільгових умовах,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Гайсинського районного суду Вінницької області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у Гайсинському районі Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Карбівська сільська рада Гайсинського району, в якому просив визнати протиправною відмову відповідача у призначенні йому пільгової пенсії відповідно до ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та зобовязати управління Пенсійного фонду України у Гайсинському районі Вінницької області нарахувати та виплатити позивачу таку пенсію з 10 липня 2014 року.

Постановою Гайсинського районного суду Вінницької області від 03 листопада 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного її вирішення.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив залишити без змін постанову Гайсинського районного суду Вінницької області від 03 листопада 2015 року.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом, у жовтні 2013 р. позивач подав до управління Пенсійного фонду України у Гайсинському районі Вінницької області необхідні документи для призначення йому пенсії на пільгових умовах відповідно до ст.55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, однак в призначенні йому вказаної пенсії відповідач відмовив, посилаючись на довідку Жерденівської сільської ради Гайсинського району № 435 від 10 жовтня 2013 року, відповідно до якої ОСОБА_2 з 10 жовтня 1986 року по 07 лютого 1995 року проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1, яка не відноситься до зони посиленого радіологічного контролю.

10 липня 2014 року позивач звернувся до управління повторно із заявою про призначення йому пенсії зі зниженням пенсійного віку у якій зазначив, що у вказаний період він проживав у ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується виписками із погосподарських книг (а.с. 7).

Однак відповідач повторно відмовив позивачу, обґрунтовуючи відмову тим, що довідку, видану Жерденівською сільською радою Гайсинського району було перевірено працівниками управління та встановлено в результаті перевірки, що за порядковим номером 126 у домовій книзі значиться ОСОБА_2, який прибув з м. Умань та зареєстрований 10 жовтня 1986 року в с. Жерденівка, а знятий з реєстрації 07 лютого 1995 року. А відтак підстав для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку згідно ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи немає, оскільки таке право мають потерпілі особи, які постійно проживали або проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю, за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року проживали або працювали у цій зоні не менше чотирьох років (а.с. 8-9).

Так, згідно протоколу управління Пенсійного фонду України у Гайсинському районі Вінницької області № 147519 від 29 жовтня 2014 року ОСОБА_2 відмовлено у призначенні пільгової пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , оскільки відповідно до довідки Жерденівської сільської ради № 435 від 10 жовтня 2013 року позивач з 01 жовтня 1986 року по 07 лютого 1995 року проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1, яке не відноситься до зони посиленого радіологічного контролю, а тому він не має права на призначення пенсії відповідно до ст.55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с.10).

У довідці Жерденівської сільської ради № 435 від 10 жовтня 2013 року на підставі домової книги за 1985-1991 роки зазначено, що ОСОБА_2 з 01 жовтня 1986 року по 07 лютого 1995 року проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.19).

Актом перевірки управління Пенсійного фонду України у Гайсинському районі від 29 жовтня 2013 року встановлено, що відповідно до домової книги за 1985-1991 роки ОСОБА_2 з 01 жовтня 1986 року по 07 лютого 1995 року проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 та працював агрономом в колгоспі ім. Жданова с. Жерденівка Гайсинського району (а.с.20).

Відповідно до копії домової книги Жерденівської сільської ради за 1985-1991 роки ОСОБА_2 з 01 жовтня 1986 року по 07 лютого 1995 року був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, працював агрономом в колгоспі ім. Жданова с. Жерденівка Гайсинського району (а.с.21).

У письмових поясненнях ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 29 вересня 2014 року зазначили, що вони працювали в колгоспі ім. Жданова ( в подальшому Іскра) с. Жерденівка Гайсинського району і проживали в с. Жерденівка та знали по спільній роботі ОСОБА_2, який в період з 01 лютого 1986 року по 05 жовтня 1994 року постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.31, 32).

Актом перевірки управління Пенсійного фонду України у Гайсинському районі від 02 жовтня 2014 року встановлено, що відповідно до погосподарської книги № 5 по с. Карбівка за 1985-1990 роки ОСОБА_2 значиться в особовому рахунку № 434, де в рядку відмітка про тимчасово відсутніх членів родини і причина їх вибуття вказано, що останній вибув в с. Жерденівку на роботу агронома, а в рядку відмітка про членів родини, які зовсім вибули із господарства вказано, що позивач вибув в с. Жерденівку на роботу; відповідно до погосподарської книги № 2 по с. Карбівка за 1991-1995 роки ОСОБА_2 значиться в особовому рахунку № 88, де в рядку про тимчасово відсутніх членів родини, які повернулися не зазначено, що ОСОБА_2 повернувся з с. Жерденівка та відповідно до погосподарської книги № 4 по с. Карбівка за 1996-2000 роки позивач значиться в особовому рахунку № 365, де в рядку місце роботи і посада зазначено, що ОСОБА_2 працює в Карбівській сільській раді на посаді землевпорядника (а.с.43-45).

Відповідно до копії домової книги Жерденівської сільської ради за 1985-1991 роки ОСОБА_7 (дружина ОСОБА_2В.) з 17 серпня 1988 року по 07 лютого 1995 року була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 та працювала економістом в колгоспі ім. Жданова с. Жерденівка Гайсинського району (а.с.57, 58).

Як зазначено у довідці Жерденівської сільської ради № 297 від 01 жовтня 2014 року, відповідно до відомостей, зазначених у домовій книзі за 1985-1991 роки ОСОБА_7 з 17 серпня 1986 року по 07 лютого 1995 року проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.59).

Згідно до копії трудової книжки колгоспника № 1185 ОСОБА_2 з 1986 року по 05 жовтня 1994 року працював агрономом колгоспу Іскра с. Жерденівка Гайсинського району (а.с.90-92).

У відомостях з копії архівної довідки № 496 від 19 липня 2013 року вказано, що ОСОБА_2В значиться у документах з особового складу колгоспу Іскра с. Жерденівка Гайсинського району, у книгах обліку праці та розрахунках з членами колгоспу, а також зазначено розмір його заробітної плати за період з січня 1987 року по грудень 1991 року (а.с.93).

Актом перевірки управління Пенсійного фонду України у Гайсинському районі від 31 березня 2015 року встановлено, що відповідно до автобіографії ОСОБА_2, останній після закінчення Уманського сільськогосподарського інституту в 1986 році був направлений на роботу на посаді головного агронома в колгосп ім. Жданова с. Жерденівка, де пропрацював до 1993 року і звільнився по сімейним обставинам у звязку з переїздом до рідного села (а.с.104).

Пунктом 4 частини 1 статті 14 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи визначено, що особи які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року проживали або працювали у цій зоні не менше чотирьох років (категорія 4) відносяться до категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, яким встановлені пільги і компенсації.

Згідно статті 15 даного Закону підставами для визначення статусу громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами; видача довідок про період проживання на територіях радіоактивного забруднення здійснюється органами місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 55 Закону особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року проживали або працювали у цій зоні не менше чотирьох років, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, на 2 роки та додаткового 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 з 01 жовтня 1986 року по 05 жовтня 1994 року працював агрономом колгоспу в с. Жерденівка Гайсинського району і з 01 жовтня 1986 року по 07 лютого 1995 року проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, яке не відноситься до зони посиленого радіологічного контролю, а тому станом на 1 січня 1993 року він постійно не проживав та не працював у цій зоні протягом чотирьох років, через що він не має права на призначення пенсії відповідно до ст.55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Суд апеляційної інстанції вважає, що вищезазначені докази, досліджені в процесі розгляду справи спростовують доводи позивача та його представника стосовно того, що він з 01 жовтня 1986 року по 07 лютого 1995 року постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2, а сама по собі наявність у ОСОБА_2 посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи (4 категорії) серії В-1 № 077550 від 25 листопада 1996 року (а.с. 6) не вказує на те, що станом на 1 січня 1993 року він проживав чи працював постійно протягом чотирьох років у зоні посиленого радіологічного контролю.

Не вказує на постійне проживання позивача у с. Карбівка Гайсинського району Вінницької області з 01 жовтня 1986 року і копія його паспорта громадянина України серії АТ № 037963, виданого Гайсинським РВ УМВС України у Вінницькій області 03 липня 2013 року, в якому в графі місце проживання зазначено, що місце проживання ОСОБА_2 зареєстровано з 20 травня 1986 року за адресою: с. Карбівка Гайсинського району вул. Північна-172 (а.с.5), оскільки в суді першої інстанції було зясовано, що вказаний паспорт був виданий позивачу за його заявою взамін втраченого ним паспорту громадянина України серії АВ № 230392, виданого Гайсинським РВ УМВС України у Вінницькій області 20 березня 2001 року, в якому в графі місце проживання було зазначено, що місце проживання ОСОБА_2 зареєстровано з 20 травня 1989 року за адресою с. Карбівка Гайсинського району (а.с. 128).

Також апеляційний суд не бере до уваги акт комісії Карбівської сільської ради від 07 липня 2014 року (а.с. 12,13), довідку виконкому Карбівської сільської ради від 17 лютого 2014 року № 219 (а.с. 28), довідку виконкому Карбівської сільської ради від 27 лютого 2014 року № 257 (а.с. 29), довідку виконкому Карбівської сільської ради від 24 лютого 2014 року № 242 (а.с. 30), оскільки вони спростовуються вищевказаними доказами. Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, який критично оцінив покази свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 (працівників Карбівської сільської ради), оскільки ОСОБА_2 працював в Карбівській сільській раді на посаді землевпорядника.

Крім того, доводи позивача стосовно того, що він з 1986 року по 1995 рік постійно вів господарство та проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2, а в с. Жерденівку Гайсинського району їздив на роботу в колгосп ім. Жданова (Іскра) спростовуються дослідженими у суді доказами. Зокрема, у своїй автобіографії ОСОБА_2 сам зазначив, що після закінчення Уманського сільськогосподарського інституту в 1986 році був направлений на роботу на посаді головного агронома в колгосп ім. Жданова с. Жерденівка, де пропрацював до 1993 року і звільнився по сімейним обставинам у звязку з переїздом до рідного села. (а.с.104)

Враховуючи наведене колегія суддів приходить до висновку, що відповідач прийняв вірне рішення про відмову ОСОБА_2 у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до ст.55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, діючи при цьому у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

В ході апеляційного розгляду справи позивачем та його представником не спростовано висновків суду першої інстанції та не доведено обставин, якими могли бути порушені його права управлінням Пенсійного фонду України у Гайсинському районі Вінницької області.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак постанову Гайсинського районного суду Вінницької області від 03 листопада 2015 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Гайсинського районного суду Вінницької області від 03 листопада 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 29 грудня 2015 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_12 ОСОБА_13