Справа № П/811/3330/15
Суддя: С.В. Дегтярьова
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2015 року Справа № П/811/3330/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дегтярьової С.В. розглянувши адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма Агросвіт

до відповідача: Кіровоградської митниці Державної фіскальної служби

про визнання дій протиправними та зобов'язати вчинити певні дії,

Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма Агросвіт звернулося з позовом, в подальшому уточненим до Кіровоградської митниці Державної фіскальної служби про:

- визнання протиправними дії Кіровоградської митниці Міндоходів, щодо відмови у поверненні на користь Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма Агросвіт надмірно сплачених коштів у розмірі 2145,61 грн.

- зобовязання Кіровоградської митниці Державної фіскальної служби України надати висновок про повернення коштів ТОВ НВФ Агросвіт з відповідного бюджету та надати його для виконання органу, який здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів в порядку передбаченому ст.33 Податкового кодексу України та ст.301 Митного кодексу України (а.с.55-56).

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.12.2015 року Кіровоградську митницю Міндоходів замінено на Кіровоградську митницю Державної фіскальної служби (а.с.76).

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що ним у встановленому порядку було задекларовано імпорт товарів згідно митних декларацій. Проте Кіровоградською митницею було винесено рішення про визначення митної вартості товарів, на підставі яких надані картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України. Позивач зазначає, що в порушення норм Митного кодексу України Кіровоградською митницею було безпідставно донараховано митні платежі, а Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма Агросвіт, з метою своєчасного виконання договірних зобовязань було вимушене надмірно сплатити митні платежі у розмірі 2145,61 грн., а тому дані кошти підлягають поверненню.

Відповідачами до суду подані заперечення на позовну заяву відповідно до змісту яких, позов ними не визнається у повному обсязі (а.с.47-48).

При цьому Кіровоградська митниця вказала, що сплачене грошове зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 2145,61 грн., яке просить суд стягнути в даному провадженні позивач, ТОВ НВФ " Агросвіт" віднесло до податкового кредиту в липні 2010 року чим зменшило податкове зобов'язання з ПДВ до сплати в цьому періоді за рахунок такого кредиту, а тому митниця вважає, що стягнення на користь позивача призведе до подвійного отримання ним можливості використати таку сплату в рахунок погашення податкових зобов'язань та повернення цих коштів на рахунок.

Представниками сторін суду подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження (а.с.100-101). Розгляд справи проведено без участі сторін.

Дослідивши подані учасниками судового процесу документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

На підставі рішення Кіровоградської митниці про визначення митної вартості товарів №901030000/2010/000279/2 від 13.07.2010 року ТОВ НВФ "Агросвіт" сплатило при митному оформлені згідно митної декларації №901030000/2010/00898 від 31.05.2010 року імпортованого товару платежів на загальну суму 26800,47 грн., що на 2145,61 грн. більше, ніж задекларовано (а.с.3-5, 9, 10).

Не погоджуючись з рішеннями Кіровоградської митниці ТОВ НВФ "Агросвіт" оскаржило їх до суду. Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07.12.2010 року позов задоволено частково, скасовано рішення Кіровоградської митниці про визначення митної вартості товарів №901030000/2010/000279/2 від 13.07.2010 року (а.с.11-14).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.02.2013 року апеляційну скаргу Кіровоградської митниці залишено без задоволення, а постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду залишено без змін (15-18).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19.02.2015 року касаційну скаргу Кіровоградської митниці відхилено, а постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07.12.2010 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.02.2013 року залишено без змін (а.с.19-21).

У відповідності до п.1 розділу ІІІ наказу Державної митної служби України Про затвердження Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2007 року №1097/14364, для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою.

Згідно п.11 вказаного Порядку, за відсутності підстав для повернення коштів у встановленому порядку готується та надсилається заявнику письмова обґрунтована відповідь.

19.01.2015 року позивачем до Кіровоградської митниці подано заяву про повернення надмірно сплачених коштів в розмірі 2145,61 грн. (а.с.22, 59-60).

Листом від 14.02.2015 року №63/03/11-70-52-27 Кіровоградська митниця відмовила в повернені коштів з тих підстав, що Кіровоградський окружний адміністративний суд та Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд рішення з приводу повернення коштів не приймав (а.с.40).

04 вересня 2015 року позивачем знову до Кіровоградської митниці подано заяву про повернення надмірно сплачених коштів в розмірі 2145,61 грн. (а.с.22). Відповіді надано не було (а.с.3-5).

У відповідності до п.102.5. ст.102 Податкового кодексу України, заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Судом встановлено, що постанова Кіровоградського окружного адміністративного суду про скасування рішення митного органу про визначення митної вартості товарів набрала законної сили 14 лютого 2013 року, а тому заява платником податку від 04 вересня 2015 року про повернення сплачених коштів в розмірі 2145,61 грн. подана у встановлений законом строк.

В постанові від 16.09.2015 р. Верховний Суд України дійшов висновку про те, що бюджетне відшкодування ПДВ здійснюється органом державного казначейства з дотриманням процедури та на умовах, встановлених статтею 200 ПК та Порядком, на підставі податкової декларації та заяви про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації у п'ятиденний термін з дня надходження від податкового органу висновку. Цей порядок не передбачає бюджетне відшкодування ПДВ у спосіб судового стягнення безпосередньо (водночас) зі здійсненням судового контролю над рішеннями податкових органів, ухвалених за результатами перевірки сум ПДВ, заявлених до відшкодування або окремо від здійснення такого контролю. Відшкодування з Державного бюджету України ПДВ є виключними повноваженнями податкових органів та органів державного казначейства, а відтак суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення такої заборгованості.

З огляду на вищевикладене, правильним способом захисту позивача є вимога про зобов'язання відповідача до виконання покладених на нього законом і підзаконними актами обов'язків щодо надання органу казначейства висновку щодо суми, яка підлягає відшкодуванню з бюджету.

У справі, яка розглядається, позивач посилається на те, що оскільки судом скасоване рішення митниці про визначення митної вартості товарів, підстави сплати позивачем, в тому числі 2145,61 грн. відпали, а відтак позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідач в запереченнях зазначає, що згідно листа Олександрійської ОДПІ від 08.12.2015 року №4590/10/11-26-15-00 донараховану суму ПДВ в розмірі 2145,61 грн. по митній декларації №901030000/2010/000898 від 14.07.2010 року позивачем включено до складу податкового кредиту в декларації з ПДВ за липень 2010 року (а.с.47-48).

На виконання вимог ухвали суду від 18.12.2015 року податковим органом до суду надано роздруківку з реєстру отриманих та виданих податкових накладних за липень 2010 року з електронної бази Бест-Звіт, відповідно до якої вбачається, що в рядку 88 даного реєстру зазначено ВМД від 14.07.2010 року №898 від постачальника ОСОБА_1 на суму 160802,84 грн., в тому числі ПДВ на суму 26800,47 грн. (а.с.103).

З огляду на викладене суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають в силу наступного.

Згідно п.п.7.4.1. Закону України "Про податок на додану вартість" від 3 квітня 1997 року №168/97-ВР (що діяв в період віднесення позивачем сум ПДВ в розмірі 439742,00 грн. (в т.ч. і 2145,61 грн., яку просить стягнути позивач в даному провадженні) до податкового кредиту), податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8 1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Судом встановлено, що позивачем подано до Олександрійської ОДПІ податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2010 року, в якій відображено в складі податкового кредиту за даний період, в тому числі і 26800,47 грн. з урахуванням 2145,61 грн. (а.с.80-95, 103-104).

В ході судового розгляду встановлено, що податкова декларація за липень 2010 року мала позитивне значення, оскільки різниця між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду склала 1032178,00 грн. до сплати в бюджет. При цьому податковий кредит в сумі 1854296,00 грн. (загальний за цей звітний період) зменшив податкове зобов'язання з ПДВ до сплати в бюджет позивача за даний період.

Таким чином ТОВ НВФ Агросвіт використало своє право на податковий кредит з податку на додану вартість, сплаченого, в тому числі і за митними деклараціями (з урахуванням суми ПДВ у розмірі 2145,61 грн., яку просить стягнути позивач в даному провадженні).

У відповідності до ст. 269 Митного кодексу України, від 13.03.2012 р. №4495-VІ, за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи та з дозволу органу доходів і зборів відомості, зазначені в митній декларації, можуть бути змінені або митна декларація може бути відкликана. Внесення змін до митної декларації, прийнятої органом доходів і зборів, допускається до моменту завершення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до заявленого митного режиму, а також протягом трьох років з дня завершення їх митного оформлення. Зміни повинні стосуватися лише товарів, транспортних засобів комерційного призначення, зазначених у митній декларації.

Таким чином застосування п.37 Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 р. №450 можливе лише в межах та за умови дотримання норм ст. 269 Митного кодексу України, а тому суд вважає відсутніми правові підстави для коригування митної декларації після спливу трьох років з дня завершення митного оформлення.

Згідно п.п.7.7.1. Закону України "Про податок на додану вартість" від 3 квітня 1997 року №168/97-ВР сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до п.п.7.7.2. Закону України "Про податок на додану вартість" від 3 квітня 1997 року №168/97-ВР якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг); залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту кожного наступного податкового періоду лише в частині суми податку фактично сплаченої отримувачем постачальникам товарів (послуг) та при імпорті і включається до розрахунку бюджетного відшкодування наступного звітного періоду.

Віднісши у липні 2010 року сплачений податок на додану вартість в сумі 2145,61 грн. до податкового кредиту на підставі п.п.7.4.1. Закону України "Про податок на додану вартість" позивач керувався тим, що дана сума є сумою податку, сплаченого в зв'язку з придбанням товарів та не є сплаченою помилково (надміру) в розумінні податкового законодавства, що давало ТОВ НВФ "Агросвіт" можливість скористатися усіма гарантіями, визначеними цим законом, в тому числі, і правом на бюджетне відшкодування (за наявності підстав).

Судом встановлено, що після набрання законної сили постановою суду про скасування рішення митного органу про визначення митної вартості товару позивачем не змінено статусу податку на додану вартість 2145,61 грн. та не виключено його із податкового кредиту (належно сплаченого в якості оплати товару), що не перевело даний платіж в режим помилково сплачених коштів.

З огляду на викладене, суд вважає, що сплачений податок на додану вартість в сумі 2145,61 грн. позивачем використано в зменшення податкового зобов'язання з ПДВ в липні 2010 року, а тому він не є надміру сплаченим в розумінні Податкового кодексу України, що свідчить про безпідставність позовних вимог про стягнення його з Державного бюджету оскільки закон не надає можливості платнику податку одночасно і зменшити податкове зобов'язання з податку на додану вартість на суму податкового кредиту, і отримати з Державного бюджету сплачену суму податку на додану вартість, що стала підставою для його (податкового кредиту) формування.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 86, 94, 159 163, 167 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10- денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України з дня отримання копії постанови у повному обсязі, апеляційної скарги.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_2