Справа № 804/16554/14
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2015-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"18" листопада 2015 р. справа № 804/16554/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.04.2015 р. у справі № 804/16554/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Севеко"

до Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

У жовтні 2014 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача по внесенню змін до інформаційної системи "Податковий блок" по задекларованих позивачем податкових зобов'язаннях та податкового кредиту з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за період з 01.03.2014р. по 31.03.2014р.;

- зобов'язати відповідача відновити в інформаційній системі "Податковий блок" суми податкових зобов'язань та податкового кредиту задекларованих позивачем за період з 01.03.2014р. по 31.03.2014р.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.04.2015 р. позов задоволено, а саме:

- визнано протиправними дії відповідача щодо коригування показників податкової звітності з податку на додану вартість позивача за березень 2014 року в АІС "Податковий блок" на підставі акту "Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ "Компанія Севеко" щодо дотримання вимог податкового законодавства по факту придбання товарів (робіт, послуг) та їх подальшої реалізації за березень 2014 року" № 97/22-01/35928398 від 28.07.2014 р.;

- зобов'язано відповідача відновити в АІС "Податковий блок" показники податкової звітності з податку на додану вартість, визначені у податкових деклараціях з податку на додану вартість позивача за березень 2014 року, які були змінені на підставі акту "Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ "Компанія Севеко" щодо дотримання вимоги податкового законодавства по факту придбання товарів (робіт, послуг) та їх подальшої реалізації за березень 2014 року" №97/22-01/35928398 від 28.07.2014 р.

Постанова мотивована тим, що коригування показників податкової звітності позивача за

березень 2014 року здійснено відповідачем за неузгодженими податковими зобов'язаннями, що не передбачено чинними податковим законодавством.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Криворізька північна ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області оскаржила її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі заявник посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник, зокрема, посилається на те, що господарські операції позивача з контрагентами - ВАТ "Білоруський металургійний завод - керуюча компанія холдингу "Білоруська металургійна компанія", ТОВ "Епіцентр - К", ТОВ "Металобази Комекс", ТОВ "Мікроторг" мали юридичне оформлення, проте фактичне переміщення товару позивачу та його подальшу реалізацію неможливо підтвердити. Тому, на думку заявника, відповідачем неправомірно включено до складу податкового кредиту суму податку на додану вартість в розмірі 334900 грн. по взаємовідносинам із зазначеними контрагентами.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову - про відмову в задоволенні позову.

Представники сторін по справі, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач надав до податкового органу декларацію з податку на додану вартість за березень 2014 року, в якій самостійно визначив обсяг податкового кредиту на суму 991 942,00 грн..

На підставі наказу від 18.07.2014 року № 534 відповідачем проведено позапланову виїзну перевірку позивача щодо дотримання вимог податкового законодавства з питань придбання товарів (робіт, послуг) та їх подальшої реалізації за березень 2014 року, за результатами якої складено акт № 97/22-01/35928398 від 28.07.2014 p., який був одержаний ТОВ "Компанія Севеко" цього ж дня, та підписаний ним із запереченнями.

У висновку акту перевірки зазначено, що позивач у березні 2014 року завищив податковий кредит на загальну суму ПДВ 4 959 712,35 грн. та податкові зобов'язання на суму ПДВ 334 900,53 грн.

Позивач звернувся до податкового органу з листом від 19.08.2014 р. №0403, в якому просив повідомити про рішення, прийняті на підставі висновків акту перевірки № 97/22-01/35928398 від 28.07.2014 р.

Листом від 26.08.2014 р. за № 15130/10-04-83-22/0 відповідач повідомив позивача, що податковим органом в ході проведення аналізу висновків акту № 97/22-01/35928398 від 28.07.2014 р. була виявлена арифметична помилка в частині визначення податкового кредиту в сумі 4 959 712,35 грн. за березень 2014 року, у зв'язку з чим на адресу позивача було направлено примірник акту № 97/22-01/35928398 від 28.07.2014 р. в новій редакції з виправленими показниками, а саме: "... завищено податковий кредит на загальну суму ПДВ 334 900,53 грн. та податкові зобов'язання на суму ПДВ 334 900,53 грн. (в т.ч. ТОВ "Епіцентр - К" - ПДВ 85 266,88 грн., ТОВ "Металобази Комекс" - ПДВ 107 733,22 грн., ТОВ "Мікроторг" - ПДВ 141,987,50 грн.)".

Таким чином, за результатами перевірки, оформленої актом № 97/22-01/35928398 від 28.07.2014 р. в новій редакції, встановлено, що у "... позивача відсутні об'єкти оподаткування з придбання та продажу товарів у підприємства-постачальника ВАТ "Білоруський металургійний завод - керуюча компанія холдингу "Білоруська металургійна компанія" та покупців ТОВ "Епіцентр - К", ТОВ "Металобази Комекс", ТОВ "Мікроторг" за березень 2014 року", та що господарські операції з поставками та продажем товарів з вищевказаними підприємствами "...не містять у суті своїй розумних економічних причин або інших причин (ділової мети) придбання товарів (послуг), які не спричиняють реального настання правових наслідків по ланцюгу та здійсненні для операцій пов'язаних з наданням податкової вигоди для третіх осіб" .

На думку податкового органу, операції між ТОВ "Компанія Севеко" та даними контрагентами не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання таких видів робіт, послуг, постачання ТМЦ або здійснення діяльності. Про це свідчить відсутність у суб'єкта господарювання необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, транспортних засобів.

Відповідно до висновків акту перевірки, відповідачем встановлено порушення п. 185.1 ст. 185, п. 186.1 ст. 186, п. 138.2 ст. 138, п. 198.1 п. 198.2 п. 198.3 п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим, неможливо перевірити реальність здійснення операцій.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі нової редакції акту №97/22-01/35928398 від 28.07.2014 р. "Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ "Компанія Севеко" щодо дотримання вимоги податкового законодавства по факту придбання товарів (робіт, послуг) та їх подальшої реалізації за березень 2014 року", податковим органом в АІС "Податковий блок" були відкориговані показники податкової звітності позивача з податку на додану вартість за березень 2014 року, а саме: зменшено податковий кредит на загальну суму податку на додану вартість 334 900,53 грн. по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками, та зменшено податкові зобов'язання на суму податку на додану вартість 334 900,53 грн. по взаємовідносинах з контрагентами - покупцями, що позивач вважає протиправними діями податкового органу.

За висновком суду першої інстанції, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки зміни до електронних баз даних можуть бути внесені податковим органом лише на підставі самостійно складеної та поданої платником податків до податкового органу за місцем реєстрації податкової звітності або на підставі узгодженого у встановленому законом порядку податкового повідомлення-рішення. Податкові повідомлення-рішення на підставі акту № 97/22-01/35928398 від 28.07.2014 р. податковим органом не приймались, тому дії відповідача щодо внесення змін до електронної бази показників податкової звітності за неузгодженими податковими зобов'язаннями є втручанням у фінансово-господарську діяльність платника податків, як такі, що перешкоджають виконанню ним обов'язку щодо самостійного ведення в установленому порядку обліку доходів і витрат, складання звітності, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, передбаченого п.п. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, виходячи наступного.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 ПК України визначено що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способами здійснення такого контролю є:

- ведення обліку платників податків;

- інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів;

- перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин (ст.62 ПК України).

Відповідно до ст.71 ПК України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно з приписами п.п.72.1.1 п.72.1 ст.72 ПК України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.

У п. 74.1 ст. 74 ПК України зазначено, що податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

Податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України (пп.14.1.171 п. 14.1. ст.14 ПК України, ч.1 ст.16 Закону України "Про інформацію").

Судом встановленого, що на підставі акту від 12.11.2014 року №238/08-30-2211/38025262 податковим органом були відкориговані показники податкової звітності з податку на додану вартість в АІС "Податковий блок" по взаємовідносинам позивача з контрагентами - ВАТ "Білоруський металургійний завод - керуюча компанія холдингу "Білоруська металургійна компанія", ТОВ "Епіцентр - К", ТОВ "Металобази Комекс", ТОВ "Мікроторг" за березень 2014 року.

Відповідно до п.49.8 ст.49, п.54.1 ст.54 ПК України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених п. 48.3, 48.4 ст. 48 ПК України.

Відповідно до п.4.9, 5.1, 5.4 Методичних рекомендацій щодо приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в органах ДПС України, затверджених наказом ДПС України від 14.06.2012р. №516, за відсутності зауважень до оформлення податкової звітності вона реєструється, а дані податкової звітності вносяться до електронної бази районного рівня. Обробка та занесення інформації до електронних баз виконується підрозділом приймання та обробки податкової звітності, у разі відсутності зазначеного підрозділу - підрозділами, на які покладено цю функцію. За відповідність інформації у базах податкової звітності даним податкових документів, наданих платником податків на паперових (електронних) носіях, несуть відповідальність підрозділи, що приймають податкову звітність.

Отже, показники податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість платників податків, які відображаються в електронної базі даних, формуються в тому числі і на підставі поданої платниками податків податкової звітності та повинні їм відповідати.

Відповідно до п.58.1 ст.58 ПК України у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

З наведеного вбачається, що самостійне коригування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість може бути здійснено податковим органом лише на підставі податкового повідомлення-рішення.

Отже, висновок щодо правильності (або недостовірності) задекларованих платником даних податкового обліку, як підстави для внесення змін до електронних баз даних, може бути зроблений податковим органом лише після визначення платникові податкових зобов'язань та їх узгодження у встановленому законом порядку.

У зв'язку з тим, що на підставі акту від 12.11.2014 року №238/08-30-2211/38025262 відповідачем податкових повідомлень-рішень на приймалось, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії відповідача щодо коригування в інформаційній базі показників податкової звітності за період березень 2014 року є неправомірними і зазначені позивачем в податковій декларації з податку на додану вартість показники за цей період підлягають відновленню.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач не довів суду правомірність своїх дій, діяв не на підставі та не у спосіб, визначений чинним законодавством, та погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права; доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.04.2015 р. у справі № 804/16554/14 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун