Справа № 826/11908/15
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2015-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Суддя доповідач Губська О.А.

У Х В А Л А

28 грудня 2015 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного адміністративного суду Губська О.А., перевіривши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 листопада 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “УТТК” до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05 січня 2015 року №05/26-55-22-01, яким ТОВ “УТТК” збільшено суму грошового зобов’язання з податку на додану вартість на 1 045 656,00 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 листопада 2015 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій контролюючий орган просив його скасувати, та ухвалити постанову про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд вважає, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам статей 186 та 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з другою частиною статті 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суд першої інстанції ухвалив оскаржувану постанову 16 листопада 2015 року, апеляційну скаргу подано 3 грудня 2015 року, тобто із пропуском встановленого законом строку, при цьому апелянт наголошує на тому, що копію оскаржуваного рішення отримав 23 листопада 2015 року, проте доказів щодо цього не надав.

Відповідно до абзацу 1 частини 4 статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Отже, апелянту варто надати докази, на підтвердження обставин отримання ним копії спірного рішення 23 листопада 2015 року.

Крім того, апеляційна скарга не відповідає вимогам ст.. 187 КАС України.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 187 КАС України до апеляційної скарги додається, зокрема, документ про сплату судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені положеннями Закону України “Про судовий збір”.

При цьому, суд звертає увагу, що в силу положень другої частини статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Наразі, на час розгляду справи та подання апеляційної скарги податковий орган не віднесений до кола осіб, які в силу положень статті 5 Закону України «Про судовий збір», звільнені від сплати судового збору.

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України “Про судовий збір” за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Судом встановлено, що даний спір має майновий характер, оскільки предметом спору є податкове повідомлення-рішення від 05 січня 2015 року №05/26-55-22-01, яким ТОВ “УТТК” збільшено суму грошового зобов’язання з податку на додану вартість на 1045656,00 грн.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на час подання позову, за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру ставка судового збору становила 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати.

Положеннями частини першої зазначеної статті передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» станом на 1 січня 2015 року мінімальний розмір заробітної плати встановлено в розмірі 1218,00 грн.

З огляду на викладене, розмір судового збору за подання позову у даній справі становив 4872 грн.

Таким чином, за подання апеляційної скарги на постанову суду, ставка судового збору становить 5359,20 грн.

Всупереч вищевказаним вимогам Закону, відповідачем до апеляційної скарги не додано документа про сплату судового збору.

Поряд з цим, апелянтом у скарзі заявлено клопотання про звільнення від його сплати, мотивоване відсутністю можливості сплатити судовий збір у зв’язку із не передбаченням у кошторисі на 2015 рік коштів на цю мету.

Такі доводи апелянта не заслуговують на увагу, оскільки пунктом 2 розділу ІІ Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», яким серед іншого скасовано встановлені раніше для податкового органу пільги щодо його сплати, Кабінет Міністрів України було зобов'язано забезпечити відповідне фінансування державних органів.

Аналогічну позицію підтримує і Верховний Суд України в ухвалі від 27 жовтня 2015 року.

Крім того, суд звертає увагу, що приписами частини 1 статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Наведена норма кореспондується зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір» в силу положень частин 1 та 2 якої враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Наведені норми дають підстави для висновку, що звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов'язком суду, при цьому суд, вирішуючи це питання враховує майновий стан сторони.

Поряд з цим, Вищий адміністративний суд України у постанові Пленуму від 23.01.2015 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» акцентував увагу на тому, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас якщо ці бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

За таких обставин, суд вважає за необхідне у задоволенні клопотання відмовити.

За правилами частин 1 та 2 статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України особи, які беруть участь у справі, мають рівні процесуальні права і обов'язки.

Особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Отже, на думку суду, апеляційна скарга не відповідає вимогам закону.

Згідно з приписами частини 3 статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 Кодексу, застосовуються правила статті 108 Кодексу, відповідно до яких апеляційна скарга залишається без руху, а апелянту надається строк для усунення недоліків.

Таким чином, апеляційна скарга не відповідає вимогам процесуального закону та підлягає залишенню без руху із наданням апелянту строку для усунення її недоліків.

Недоліки можуть бути усунуті шляхом подання до суду апеляційної інстанції документів, що підтверджують сплату судового збору у розмірі 5359,20 грн., а також доказів на підтвердження отримання апелянтом копії оскаржуваної постанови 23 листопада 2015 року.

На підставі наведеного та керуючись статтями 108, 186, 187, 189 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити Державній податковій інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 листопада 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “УТТК” до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення – залишити без руху.

Надати апелянту тридцятиденний строк з моменту отримання даної ухвали для усунення вказаних у ній недоліків.

У разі ненадання документу про сплату судового збору у зазначений вище строк, апеляційна скарга буде повернута апелянту.

У разі ненадання доказів отримання апелянтом копії оскаржуваної ним ухвали 23.11.2015 – буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Суддя О.А. Губська