Справа № 464/9243/15-а
Суддя: Дулебко Н. І.
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/9243/15-а
пр.№ 2-а/464/248/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2015 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Дулебка Н.І.,

секретар Кріль Х.О.,

за участі: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 патрульної служби МВС у м. Львові про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 патрульної служби МВС у м. Львові, в якому просить визнати дії інспектора щодо складання постанови серії ПС2 №684239 від 13 листопада 2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП незаконними, а постанову серії ПС2 №684239 від 13 листопада 2015 року протиправною та скасувати таку, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 13 листопада 2015 року о 16 год. 20 хв. керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по вул. М.Вороного в напрямку проспекту Свободи у м. Львові, відчув слабкість та головну біль. Внаслідок чого, а також у звязку з тим, що технічний стан транспортного засобу викликав занепокоєння, рухаючись по проспекту Свободи у м. Львові в напрямку площі Галицької, о 16 год. 30 хв. був змушений здійснити зупинку праворуч на дорозі на площі Галицькій. О 16 год. 38 хв. до автомобіля підійшов інспектор та запропонував надати документи для складання постанови у справі про адміністративне правопорушення. Ствердив, що здійснив вимушену зупинку на дорозі, відповідно до п.9.9 а ПДР включив аварійну світлову сигналізацію, однак, знак аварійної зупинки не встановлювався, оскільки згідно з п.9.10 ПДР в денний час доби оглядовість становила більше 100 м. Вважає постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП незаконною та необґрунтованою, оскільки відповідно до положень вказаної статті субєктом правопорушення є особа, яка керувала транспортним засобом у момент його вчинення. Однак, інспектором Гунькою Р.І. не встановлено особи, яка керувала автомобілем НОМЕР_1, на момент його зупинки та стоянки на пл. Галицькій у м. Львові, а його перебування в салоні автомобіля не могло вказувати на вчинення ним даного правопорушення. Крім цього, інспектором поліції під час винесення постанови не досліджено в повному обсязі обставин справи про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, надав пояснення, аналогічні змісту такого, просив позов задовольнити. Додатково пояснив, що правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, не вчиняв, такі дії здійснено в стані крайньої необхідності з метою усунення певних перешкод (поганого самопочуття та технічної несправності автомобіля), іншої можливості та місця зупинки не мав. Така зупинка тривала більше 5 хвилин, однак, за медичною допомогою не звертався, випив таблетку. Вказав, що постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена з порушеннями, оскільки в ній часом виявлення правопорушення зазначено 16.38 год., однак відеозапис, здійснений інспектором поліції розпочався о 16.36 год. Вказав, що виконав вимоги п.9.9 ПДР, включивши аварійну світлову сигналізацію, однак знак аварійної зупинки не встановлював у звязку з тим, що в денний час доби оглядовість становила більше 100 м.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав пояснення, аналогічні змісту письмовим запереченням. Зазначив, що вимоги позивача вважає необґрунтованими, просив у задоволенні таких відмовити, покликаючись на те, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження здійснення вимушеної зупинки. Вказав, що процедура оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення передбачена Інструкцією з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 7 листопада 2015 року, положення якої інспектором дотримано. Вважає, що ОСОБА_1, маючи вищу юридичну освіту, повинен знати свої процесуальні права. Просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити частково з таких підстав.

Судом встановлено, що 13 листопада 2015 року інспектором 2 роти 4 батальйону ОСОБА_3 патрульної служби МВС у м. Львові ОСОБА_4 винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №684239, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 13 листопада 2015 року о 16.38 год. на пл. Галицька, 15 у м.Львові, керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив зупинку, не повязану із наданням переваги в русі на перехресті, чим порушив п. 15.9 ґ ПДР.

Ч. 1 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно з п. 15.9 ґ Правил дорожнього руху зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачений ст. 279 КУпАП. Зокрема, посадова особа, що розглядає справу, серед іншого роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, повинен зясувати: чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Якщо буде встановлено, що постанову винесено органом (посадовою особою), неправомочним вирішувати цю справу, то така постанова скасовується і справа надсилається на розгляд компетентного органу (посадової особи).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 дав показання про те, що 13 листопада 2015 року здійснював патрулювання пл. Міцкевича у м. Львові та прилеглих до такої вулиць. О 16.36 год. було виявлено автомобіль НОМЕР_1, що зупинився на перехресті, підійшовши до водія, останній пояснив, що очікує дружину. Зазначив, що водій, здійснивши таку зупинку, мав би ввімкнути світлову аварійну сигналізацію та виставити знак аварійної зупинки у разі виявлення технічної несправності транспортного засобу, однак, таку сигналізацію ввімкнено лише після того, як він наблизився до вказаного автомобіля. Про те, що така зупинка є вимушеною, позивач повідомив під час складання постанови. Вказав, що керувався Інструкцією з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 7 листопада 2015 року. Крім цього, зазначив, що інших бланків постанов у нього не було, використаний бланк є чинним. Після винесення постанови про адміністративне правопорушення розяснив водію право на оскарження такої постанови, усіх прав, передбачених ст. 268 КУпАП, ним розяснено не було.

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачений ст. 279 КУпАП. Зокрема, посадова особа, що розглядає справу, серед іншого роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються її права, передбачені частиною першою статті 268 КУпАП та статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України.

Частинами 2, 4 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Субєкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Судом встановлено, що згідно з постановою у справі про адміністративне правопорушення, таке вчинено о 16.38 год., однак з відеозапису, що здійснювався інспектором патрульної поліції видно, що інспектор почав складати постанову о 16.36 год. Разом з тим, інспектором не в повній мірі розяснено права особі, що притягається до адміністративної відповідальності при винесенні постанови, що підтвердив інспектор поліції.

Крім цього, в ході розгляду справи із відеозапису встановлено, що з початку запису у автомобілі увімкнена аварійна світлова сигналізація. Крім цього, встановлено, що автомобіль був припаркований таким чином, що не перешкоджав іншим транспортним засобам, що може свідчити про його стоянку, а не зупинку.

Вищевказані порушення, допущені при розгляді справи про адміністративне правопорушення не дозволяють суду вирішити адміністративний позов в частині встановлення наявності чи відсутності у діях позивача правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №684239 від 13 листопада 2015 року необхідно скасувати, а справу про адміністративне правопорушення направити на новий розгляд.

В ході нового розгляду необхідно належним чином роз'яснити процесуальні права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та належним чином це зафіксувати, а також додатково перевірити інші обставини, зазначені у мотивувальній частині постанови суду.

Керуючись статтями 251, 280, 283, 284, 287 289, 293 КУпАП, статтями 11, 70, 71, 86, 122, 160 163 КАС України, суд,

постановив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 патрульної служби МВС у м. Львові про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову серії ПС2 №684239 від 13 листопада 2015 року, винесену інспектором поліції ОСОБА_5, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП скасувати і надіслати справу на новий розгляд.

Апеляційна скарга на постанову подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня отримання копії постанови у повному обсязі.

Головуючий Дулебко Н.І.