Справа № 816/2849/14
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2015-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

29 грудня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/2849/14

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Удовіченка С.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Кисличенко О.В.,

стягувача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про визнання виконавчого листа таким що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Кобеляцький РВ УМВС України в Полтавській області, УМВС України в Полтавській області, третя особа - начальник Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області, просив:

1) визнати незаконним службове розслідування проведене Інспекцією особового складу УКЗ УМВС України в Полтавській області по факту невиїзду ОСОБА_1 23.05.2014 на місце події за результатами повідомлення, яке зареєстроване 23.05.2014 за № 1341 в «Журналі реєстрації єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події» Кобеляцького РВ УМВС України в Полтавській області;

2) визнати незаконним та скасувати наказ в.о. начальника УМВС України в Полтавській області ОСОБА_2 від 09.06.2014 за № 546 в частині накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 звільнення з органів внутрішніх справ;

3) визнати незаконним та скасувати наказ в.о. начальника УМВС України в Полтавській області ОСОБА_2 від 01.07.2014 за № 282 о/с підписаний на підставі наказу в.о. начальника УМВС України в Полтавській області від 09.06.2014 за № 546, згідно якого ОСОБА_1 звільнено у запас за порушення дисципліни з посади заступника начальника Кобеляцького районного відділу начальника кримінальної міліції за п. 64 «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України;

4) поновити ОСОБА_1 на попередній роботі на посаді заступника начальника Кобеляцького районного відділу начальника кримінальної міліції Кобеляцького РВ УМВС України в Полтавській області;

5) стягнути з УМВС України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 01.07.2014 до затвердження наказу УМВС України в Полтавській області про поновлення на роботі.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 02 червня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Кобеляцького РВ УМВС України в Полтавській області, УМВС України в Полтавській області, третя особа - начальник Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про визнання незаконним службового розслідування та наказу про звільнення, скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено частково, визнано протиправним та скасовано пункт 1 наказу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області "Про неналежне виконання службових обов'язків та притягнення до дисциплінарної відповідальності" від 09 червня 2014 року № 546, визнано протиправним та скасовано наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області від 01 липня 2014 року № 282 о/с, поновлено ОСОБА_1 в органах внутрішніх справ на посаді заступника начальника Кобеляцького районного відділу - начальника кримінальної міліції Кобеляцького РВ УМВС України в Полтавській області з 02 липня 2014 року, зобов'язано Кобеляцький районний відділ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 02 липня 2014 року по 02 червня 2015 року.

Постанова в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Кобеляцького районного відділу - начальника кримінальної міліції Кобеляцького РВ УМВС України в Полтавській області звернена до негайного виконання.

23 липня 2015 року позивачем отримано виконавчий лист.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2015 року по справі №816/2849/14 апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області залишено без задоволення, постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 02 червня 2015 року залишено без змін.

08 грудня 2015 року Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області звернулося до суду із заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, яку обгрунтовувало тим, що 07 листопада 2015 року втратив чинність Закон України "Про міліцію" і вступив в дію Закон України "Про національну поліцію". Постановою Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року №730 Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області ліквідовано як юридичну особу публічного права та створено Головне управління Національної поліції в Полтавській області.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2015 року призначено судове засідання для розгляду заяви Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області надало суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника.

ОСОБА_1 у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував відмовити, оскільки рішення суду по даній справі до цього часу не виконано.

Кобеляцький РВ УМВС України в Полтавській області явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи попереджався належним чином.

Начальник Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи попереджався належним чином.

Відповідно до частини третьої статті 259 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає заяву в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неприбуття у судове засідання стягувача і боржника, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

Отже, необхідність визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, може бути пов'язана з тим, що виконавчий лист було видано помилково, а також у випадку, якщо стягувач подав виконавчий лист для примусового виконання після добровільного повного чи часткового виконання зобов'язань боржника за судовим рішенням або після припинення зобов'язань боржника з іншої підстави, що визначена главою 50 ЦКУ чи іншим законом. Тобто, двічі одне й те саме рішення не повинно виконуватися.

Суд зазначає, що виконавчий лист №816/2849/14 від 02 червня 2015 року в даному випадку не було видано помилково.

Стосовно посилань заявника на ті обставини, що на даний час розпочато процедуру ліквідації Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області та його міськрайорганів, у тому числі Кобеляцького районного відділу УМВС України в Полтавській області та визнання такими, що втратили чинність, штати органів, підрозділів, закладів, установ та підприємств МВС України відповідно до наказу МВС України від 06 листопада 2015 року №1388, суд вважає за необхідне зазначити слідуюче.

Згідно з частиною пятою статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Принцип обовязковості судових рішень є одним із основоположним принципів адміністративного судочинства, що закріплено у статтях 7, 14, 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невідємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року №11-рп/2012).

Крім того, варто врахувати положення частини другої статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

В силу вимог статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року №3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський Суд з прав людини у рішення від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" зазначив: "пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду" (пункт 43).

Враховуючи наведені вище положення, варто зазначити, що остаточне судове рішення є обовязковим до виконання, а тому, боржник має вчинити всіх залежних від нього дій для виконання такого рішення у найкоротший строк.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що заявник у своїй заяві посилається на розпочату процедуру ліквідації, при цьому докази внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про припинення юридичної особи на час розгляду заяви відсутні.

Крім того, суд зауважує, що виконавчий лист №816/2849/14 видано 23 липня 2015 року, в той час як слідує із Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запис про перебування УМВС України в Полтавській області в стані припинення внесено лише 06 листопада 2015 року, цього ж дня видано і наказ Міністерства внутрішніх справ України №1388 "Про організаційно-штатні питання".

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області є необгрунтованою і не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 160, 165, 259 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про визнання виконавчого листа таким що не підлягає виконанню відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя С.О. Удовіченко