Справа № 522/24520/14-а
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2015-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

"23" грудня 2015 р. м. Київ К/800/46029/15

Суддя Вищого адміністративного суду України Мойсюк М.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 3 серпня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси про визнання нечинним розпорядження та зобов'язання вчинити певні дії, -

у с т а н о в и в :

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Вищого адміністративного суду України із заявою про повернення судового збору, сплаченого за подання зазначеної касаційної скарги.

В обґрунтування заяви позивач зазначила, що ухвалою судді від 30 жовтня 2015 року у відкритті касаційного провадження у справі відмовлено на підставі пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, з огляду на приписи пункту 3 частини 1 статті 7 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" (далі Закон № 3674-VI), заявник просила повернути сплачений нею судовий збір у розмірі 584,64 гривень, згідно наданої квитанції відділення № 557 АТ "УкрСиббанк" від 20 жовтня 2015 року № 99.

Вказана заява підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

За приписами частини 2 статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У відповідності з положеннями пункту 3 частини 1 статті 7 Закону № 3674-VI сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Разом з тим, відмова суддею доповідачем у відкритті касаційного провадження у справі, з підстав, передбачених пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, має свої особливості.

Так, у відповідності до приписів вищезазначеної норми суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі також у випадках, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми суддя-доповідач, відмовляючи у відкритті касаційного провадження у справі, здійснює перевірку доводів касаційної скарги та аналізує зміст оскаржуваних судових рішень, з огляду на їх законність та обґрунтованість, тобто фактично здійснює перевірку того, чи ґрунтуються їх висновки, зроблені під час розгляду справи, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, а також чи ухвалені вони відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

При цьому, застосовуючи положення пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя має дати оцінку наведеним у касаційній скарзі доводам, порівняти їх із висновками судів, викладеними в судових рішеннях, та вирішити питання, чи є необхідність перевірити висновки судів на підставі матеріалів справи.

Такі дії судді не є суто процесуальними діями, перелік яких міститься у інших пунктах частини 1 статті 7 Закону № 3674-VI та інших пунктах частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, і потребують оцінки обґрунтованості наведених у касаційній скарзі доводів порівняно з висновками судів у судових рішеннях.

Водночас за загальним змістом частини 1 статті 7 Закону № 3674-VI судовий збір повертається у випадку, коли настали процесуальні наслідки, які не залежать та не потребують розгляду справи по суті й оцінки обставин справи та наданих сторонами доказів.

Таким чином, вимоги пункту 3 частини 1 статті 7 Закону № 3674 не можуть бути застосовані у разі відмови у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналогічна правова позиція вже була висловлена колегією суддів Судової палати у цивільних справах і Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 12 листопада 2014 року (справа № 6 138цс14), а також у постанові цього ж суду від 16 червня 2015 року у справі № 21-619а14.

Відповідно до частини першої статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із цією постановою.

З огляду на викладене, ухвала судді-доповідача Вищого адміністративного суду України про відмову у відкритті касаційного провадження з підстав, передбачених пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України України, не являється суто процесуальним судовим рішенням, а є результатом касаційного перегляду.

Враховуючи наведене, судовий збір у даному випадку поверненню не підлягає, однак, сплачуючи такий, скаржник не врахував характеру адміністративного позову.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Окремі рішення, прийняті суб'єктом владних повноважень, можуть породжувати підстави для змін майнового стану фізичної чи юридичної особи.

Зокрема, реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно оскарження такого рішення спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна.

З огляду на викладене адміністративними позовами майнового характеру є вимоги щодо протиправності рішень про визначення грошових зобов'язань платників податків, про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, про стягнення адміністративно-господарських та інших штрафних санкцій тощо.

Таким чином, звернені до суду вимоги про скасування рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень, безпосереднім наслідком яких є зміна складу майна позивача, є майновими.

Зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень та ухвали судді про відмову у відкритті касаційного провадження у справі вбачається, що даний спір носить немайновий характер, оскільки суть позовних вимог полягала в оскарженні дій та рішень відповідача з приводу нарахування, обчислення розміру та одержання позивачем пенсійних виплат.

За правилами пункту 1 частини 1, частини 2 статті 7 Закону № 3674-VI сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. У випадках, установлених пунктом 1 частини 1 цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною 1 цієї статті, - повністю.

З урахуванням наведеного, сплачена ОСОБА_1 сума судового збору, підлягає поверненню на підставі пункту 1 частини 1 Закону № 3674-VI, з відрахуванням суми судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду, у розмірі 87,70 гривень, який було встановлено цим Законом на час подання скарги.

Враховуючи викладене, заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору слід задовольнити частково та повернути скаржнику судовий збір у розмірі 496,94 гривень.

На підставі викладеного, керуючись статтею 87 Кодексу адміністративного судочинства України, статтею 7 Закону України "Про судовий збір", -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору задовольнити частково.

Зобов'язати Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві повернути сплачений ОСОБА_1 судовий збір в сумі 496,94 (чотириста дев'яносто шість) гривень 94 (дев'яносто чотири) копійки, згідно квитанції відділення № 557 АТ "УкрСиббанк" від 20 жовтня 2015 року № 99.

Копію ухвали разом з квитанцією про сплату судового збору надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого

адміністративного суду України М.І. Мойсюк