Справа № 826/9886/15
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2015-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 грудня 2015 року № 826/9886/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши адміністративну справу в письмовому провадженні

за позовом Публічного акціонерного товариства «Про Кредит Банк»

до Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського

управління юстиції

про зняття арешту із іпотечного майна та зобов'язання вчинити дії,

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в особі Публічного акціонерного товариства «Про Кредит Банк» (надалі - Позивач), звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції (надалі - Відповідач), в якому просить: зняти арешт, накладений постановою номер 44432494, дата видачі 01.09.2014, видавник: ОСОБА_2, Центральний відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, Миколаївська обл. Вид обтяження: арешт нерухомого майна; Обтяжувач: Центральний відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, , 54020, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Декабристів, 41/23, 4 поверх; Особа, майно/права якої обтяжуються (власник): споживче товариство "Діамед", , адреса: Миколаївська обл., м. Миколаїв, бульвар Бузький, будинок 18, кімната 203, Відомості про предмет обтяження: Опис предмета обтяження: все нерухоме майно, з вилученням запису про обтяження 7209107 (спеціальний розділ); дата, час державної реєстрації: 03.10.2014 09:05:58 з наступного іпотечного нерухоме майна: нежиле приміщення №1, №2 (групи приміщень №7), №1 (групи приміщень №7а), №1, №2 (групи приміщень №8), з №1 по №6 (групи приміщень №1) (в літ. «А»), що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, буд. 17 А, заг. площа 264,7 кв.м., що перебуває в іпотеці АТ «ПроКредит Банк» на підставі Договору іпотеки №498-Д312 від 22.03.2006 р. посвідченого приватним нотаріусом Ніколенко В.М.; нежиле приміщення №1 по №9 (групи приміщень №5) (в літ. «А»), загальна площа - 291,4 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, буд. 17 А, що перебуває в іпотеці АТ «ПроКредит Банк» на підставі Договору іпотеки №498-Д312 від 22.03.2006 р. посвідченого приватним нотаріусом Ніколенко В.М.; нежиле приміщення, складає 4/100 частини нежилого будинку, заг. площа 84,5 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, буд. 17 А, що перебуває в іпотеці АТ «ПроКредит Банк» і перебуває в іпотеці АТ "ПроКредит Банк" на підставі Договору застави №498/09.01-Д32 від 12.09.2001 р. посвідченого приватним нотаріусом Морозовою С.В.; нежиле приміщення (в літ. А) складає 7/100 частини, що складає 167, 4 кв.м. від нежилого будинку площею 2377,50 кв.м. що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, буд. 17 А, заг. площа 167,4 кв.м., що перебуває в іпотеці АТ «ПроКредит Банк» на підставі Договору іпотеки №498-Д310 від 14.06.2004 р. посвідченого приватним нотаріусом Ніколенко В.М. та зобов'язати Центральний відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції зняти арешт накладений постановою номер 44432494, дата видачі 01.09.2014, видавник: ОСОБА_2, Центральний відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, Миколаївська обл. Вид обтяження: арешт нерухомого майна; Обтяжувач: Центральний відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, , 54020, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Декабристів, 41/23, 4 поверх; Особа, майно/права якої обтяжуються (власник): споживче товариство "Діамед", , адреса: Миколаївська обл., м. Миколаїв, бульвар Бузький, будинок 18, кімната 203, Відомості про предмет обтяження: Опис предмета обтяження: все нерухоме майно, з вилученням запису про обтяження 7209107 (спеціальний розділ); дата, час державної реєстрації: 03.10.2014 09:05:58 з наступного іпотечного нерухоме майна: нежиле приміщення №1, №2 (групи приміщень №7), №1 (групи приміщень №7а), №1, №2 (групи приміщень №8), з №1 по №6 (групи приміщень №1) (в літ. "А"), що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, буд. 17 А, заг. площа 264,7 кв.м., що перебуває в іпотеці АТ "ПроКредит Банк" на підставі Договору іпотеки №498-Д312 від 22.03.2006 р. посвідченого приватним нотаріусом Ніколенко В.М.; нежиле приміщення №1 по №9 (групи приміщень №5) (в літ. "А"), загальна площа - 291,4 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, буд. 17 А, що перебуває в іпотеці АТ "ПроКредит Банк" на підставі Договору іпотеки №498-Д312 від 22.03.2006 р. посвідченого приватним нотаріусом Ніколенко В.М.; нежиле приміщення, складає 4/100 частини нежилого будинку, заг. площа 84,5 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, буд. 17 А, що перебуває в іпотеці АТ "ПроКредит Банк" і перебуває в іпотеці АТ "ПроКредит Банк" на підставі Договору застави №498/09.01-Д32 від 12.09.2001 р. посвідченого приватним нотаріусом Морозовою С.В.; нежиле приміщення (в літ. А) складає 7/100 частини, що складає 167, 4 кв.м. від нежилого будинку площею 2377,50 кв.м. що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, буд. 17 А, заг. площа 167,4 кв.м., що перебуває в іпотеці АТ «ПроКредит Банк» на підставі Договору іпотеки №498-Д310 від 14.06.2004 р. посвідченого приватним нотаріусом Ніколенко В.М.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що обтяження всього нерухомого майна, до складу якого входять чотири іпотечних об'єкти, арештом порушує право Позивача, як іпотекодержателя на задоволення його вимог за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Від представника Позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

В письмових поясненнях Відповідач зазначає, що відповідно до наявної інформації в ЄДР про зміну адреси боржника Споживчого товариства «Діамед», останній став територіально підвідомчий Заводському ВДВС ММУЮ, а тому 12.05.2015 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчих проваджень та направлено оригінали документів та копії матеріалів до Заводського відділу ДВС ММУЮ для подальшого виконання.

Враховуючи, що в судове засідання не прибули представники сторін, судом було прийнято рішення про розгляд справи в письмову провадженні на підставі частини шостої статті 128 КАС України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

Між СТ «Діамед» та АТ «ПроКредит Банк» була укладена рамкова угода № 498/09.01 від 12 вересня 2001 року та укладені на її підставі договір про надання траншу №105.43164/FW116.9 від 18 липня 2012 року, договір про відкриття кредитної лінії № 115.44077/FW116.9 від 25 вересня 2013 року, договір про надання траншу №115.44078/ FW116.9 від 25 вересня 2013 року.

На підставі договору іпотеки №498-Д312 від 22.03.2006 року, СТ «Діамед» забезпечує виконання власних кредитних зобов'язань перед АТ «ПроКредит Банк» предметом іпотеки: нежиле приміщення №1, №2 (групи приміщень №7), №1 (групи приміщень №7а), №1, №2 (групи приміщень №8), з №1 по №6 (групи приміщень №1) (в літ. «А»), що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, буд. 17 А, заг. площа 264,7 кв.м., нежиле приміщення №1 по №9 (групи приміщень №5) (в літ. «А»), загальна площа 291,4 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, буд. 17 А.

На підставі договору застави №498/09.01-Д32 від 12.09.2001 року СТ «Діамед» забезпечує виконання власних кредитних зобов'язань перед АТ «ПроКредит Банк» предметом іпотеки: нежиле приміщення, складає 4/100 частини нежилого будинку, заг. площа 84,5 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, буд. 17 А.

На підставі договору іпотеки №498-Д310 від 14.06.2004 року СТ «Діамед» забезпечує виконання власних кредитних зобов'язань перед АТ «ПроКредит Банк» предметом іпотеки: нежиле приміщення (в літ. А) складає 7/100 частини, що складає 167, 4 кв.м. від нежилого будинку площею 2377,50 кв.м. що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, буд. 17 А, заг. площа 167,4 кв.м.

Станом на 21.08.2014 року загальний розмір заборгованості за кредитними договорами, що забезпечена іпотекою усіх вищезазначених 4-х приміщень становить 8 417 255, 16 грн., тобто заборгованість перевищує ринкову вартість 4-х іпотечних приміщень, що була визначена незалежним експертом.

У зв'язку з невиконанням боржником кредитних договорів та виникненням заборгованості, АТ «ПроКредит Банк» набув права звернути стягнення на усі 4-ри предмет іпотеки.

Позичальника та іпотекодавця було письмово повідомлено про необхідність погашення заборгованості за кредитними договорами, та про те, що у випадку відсутності погашення заборгованості АТ «ПроКредит Банк» зверне стягнення на 4-ри предмети іпотеки.

Водночас, погашення заборгованості не відбулось у зв'язку з накладенням арешту на все майно СТ «Діамед», зокрема і на 4-ри предмети іпотеки, а саме 03.10.2014 року було зареєстровано запис про обтяження, номер запису про обтяження: 7209107 (спеціальний розділ); дата, час державної реєстрації: 03.10.2014 09:05:58; Підстава виникнення обтяження: постанова, номер 44432494, дата видачі 01.09.2014, видавник: ОСОБА_2, Центральний відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, Миколаївська обл. Вид обтяження: арешт нерухомого майна; Обтяжувач: Центральний відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, , 54020, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Декабристів, 41/23, 4 поверх; Особа, майно/права якої обтяжуються (власник): споживче товариство «Діамед», , адреса: Миколаївська обл., м. Миколаїв, бульвар Бузький, будинок 18, кімната 203, Відомості про предмет обтяження: Опис предмета обтяження: все нерухоме майно.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999р. № 606-XIV (далі по тексту - Закон України від 21.04.1999 р. № 606-XIV).

Згідно зі статтею 32 Закону України від 21.04.1999 р. № 606-XIV у редакції на час накладення арешту, заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Відповідно до частини 1 статті 52 названого Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті (опису), вилученні та примусовій реалізації.

У разі відсутності у боржника коштів та цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається на належне боржникові інше майно, за винятком майна, на яке згідно з законом не може бути накладено стягнення.

Порядок накладення арешту врегульований положеннями статті 57 Закону України від 21.04.1999 р. № 606-XIV, частиною 1 якою закріплено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Частиною 2 названої правової норми передбачено, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

У той же час, відповідно до положень статті 54 Закону України від 21.04.1999 р. № 606-XIV, якою врегульовано порядок звернення стягнення на заставлене майно, закріплено, що таке звернення в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя.

Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Отже, обов'язковою умовою правомірності дій щодо задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, за рахунок звернення стягнення на заставлене майно, є або виникнення права застави після винесення рішення про стягнення з боржника коштів, або якщо право застави виникло до такого рішення, проте вартість майна, що перебуває у заставі, перевищує розмір заборгованості боржника перед заставодержателем.

Крім того, частина 8 названої статті містить застереження, що примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Відповідно до визначення іпотеки, закріпленого у статті 1 Закону України "Про іпотеку" від 05.06.2003р. №898-IV з наступними змінами та доповненнями (далі по тексту - Закон України від 05.06.2003р. №898-IV) це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частинами 6 та 7 статті 3 названого Закону закріплено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Відповідно до статті 33 Закону України від 05.06.2003р. №898-IV у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Як вбачається із матеріалів справи, право Позивача як іпотекодержателя на спірне нерухоме майно було зареєстровано 23.03.2006 року на підставі договору іпотеки від 22.03.2006 року №498-ДЗ12, 18.07.2012 року на підставі договору застави від 12.09.2001 року №498/09.01-ДЗ2, 18.07.2012 року на підставі договору іпотеки від 14.06.2004 року №498-ДЗ10 та 18.07.2012 року на підставі договору іпотеки від 22.03.2006 року №498-ДЗ12, а отже існувало на момент винесення 01 вересня 2014 року постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в рамках виконавчого провадження №44432494.

Отже, зважаючи на черговість реєстрації обтяжень, Позивач як обтяжувач з вищим пріоритетом, встановленим Законом України «Про іпотеку», володіє переважним та першочерговим правом на отримання задоволення своїх вимог щодо одного й того ж нерухомого майна.

Крім того, станом на момент накладення Відповідачем арешту на все нерухоме майно СТ «Діамед» основне зобов'язання перед Позивачем боржником не виконано. Проте, у зв'язку з накладенням виконавчою службою арешту на все майно іпотекодавця СТ «Діамед», Позивач позбавлений права на задоволення своїх вимог як кредитора по основному зобов'язанню за рахунок майна, переданого в іпотеку.

Підсумовуючи все вище викладене, суд зазначає, що Відповідачем протиправно було здійснено накладення арешту на спірні об'єкти нерухомості, водночас щодо заявлених позовних вимог про зняття такого арешту та зобов'язання Центральний відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції зняти такий арешт слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог статті 17 та пунктів 1, 2 частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України зазначене питання не віднесено до компетенції суду, а відповідно до положень Закону України від 21.04.1999 р. № 606-XIV віднесене до виключеної компетенції державної виконавчої служби, тобто є її дискреційними повноваженнями.

За таких обставин суд, дотримуючись принципів законності, поділу влади, а також компетенції, визначеної Конституцією та законами України, не має права перебирати на себе повноваження суб'єкта владних повноважень щодо вирішення питання про зняття арешту та заборони на його відчуження.

Відповідно до частини 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Отже, позовна вимога щодо зняття арешту, накладеного постановою номер 44432494, дата видачі 01.09.2014, видавник: ОСОБА_2, Центральний відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, Миколаївська обл. Вид обтяження: арешт нерухомого майна; Обтяжувач: Центральний відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, , 54020, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Декабристів, 41/23, 4 поверх; Особа, майно/права якої обтяжуються (власник): споживче товариство "Діамед", , адреса: Миколаївська обл., м. Миколаїв, бульвар Бузький, будинок 18, кімната 203, Відомості про предмет обтяження: Опис предмета обтяження: все нерухоме майно, з вилученням запису про обтяження 7209107 (спеціальний розділ); дата, час державної реєстрації: 03.10.2014 09:05:58 з спірного іпотечного нерухоме майна не підлягає задоволенню.

Водночас, не підлягає задоволенню позовна вимога про зобов'язання Центральний відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції зняти арешт накладений постановою номер 44432494, дата видачі 01.09.2014, видавник: ОСОБА_2, Центральний відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, Миколаївська обл. Вид обтяження: арешт нерухомого майна; Обтяжувач: Центральний відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, , 54020, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Декабристів, 41/23, 4 поверх; Особа, майно/права якої обтяжуються (власник): споживче товариство "Діамед", , адреса: Миколаївська обл., м. Миколаїв, бульвар Бузький, будинок 18, кімната 203, Відомості про предмет обтяження: Опис предмета обтяження: все нерухоме майно, з вилученням запису про обтяження 7209107 (спеціальний розділ); дата, час державної реєстрації: 03.10.2014 09:05:58 з спірного іпотечного нерухоме майна з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 60 Закону № 606-XIV у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Проте, під час розгляду справи встановлено, що боржник Споживче товариство «Діамед» зареєстровано за адресою: м. Миколаїв, Заводський район, вул. Бузький бульвар 18, офіс 203, а тому на підставі цих обставин Відповідачем 12.05.2015 року було винесено постанову про закінчення виконавчих проваджень на підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» та направлено оригінали виконавчих документів та копії матеріалів до Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.49 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Згідно з ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Враховуючи зазначене, у зазначеного Відповідача відсутні підстави для здійснення будь-яких дій стосовно боржника СТ «Діамед», а тому заявлені до нього позовні вимоги є безпідставними, оскільки останній вже не є належним Відповідачем по справі.

Слід наголосити, що під час розгляду справи Позивач не заявляв клопотання про заміну неналежного Відповідача на належного.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновків про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 128, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Б. Федорчук