Справа № 2а-14436/11/1370
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2015 року справа № 2а-14436/11/1370

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Братичак У.В.,

секретаря судового засідання Бугари М.Р.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Колективного виробничого підприємства Енергомонтаж до Державної податкової інспекції в Личаківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

в с т а н о в и в :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Колективного виробничого підприємства Енергомонтаж до Державної податкової інспекції в Личаківському районі м. Львова про скасування податкового повідомлення-рішення №/16910 від 19.07.2011 р.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю прийняття відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, оскільки у позивача є в наявності всі підтверджуючі документи повязані із здійсненням господарської діяльності, тому вимог чинного законодавства позивач не порушував.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві та письмових поясненнях, додаткових поясненнях, просила позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечила повністю, з підстав викладених у письмовому запереченні. Зазначила, що господарські відносини між КВП Енергомонтаж та його контрагентами фактично не відбулися. Ствердила, що наявність укладеного між учасниками господарської операції цивільно-правового договору не свідчить про реальність вчинення відповідної операції, оскільки реалізація умов договору та його фактичне виконання для цілей ведення податкового обліку має бути підтверджено відповідною первинною документацією, що складаються у разі фактичного здійснення господарської операції та відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податку.

Заслухавши пояснення представників сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідачем з 14.06.2011р. по 24.06.2011р. проведено позапланову виїзну перевірку колективного виробничого підприємства Енергомонтаж (код за ) з питань взаємовідносин з ПП Авторесурс-сервіс (), ЗАТ НВП Укрзахіденерго (), ПП Мобілочка (), ТзОВ Агросільпостач (), ПП Екоенергобуд (), ТзОВ ОСОБА_2 плюс К () за період квітень 2010, вересень 2010 року, грудень 2010 року, березень 2011 року, про що 05.07.2011р. складено акт №420/23-2/01018671.

На підставі складеного за результатами перевірки акта відповідачем 19.07.2011р. прийнято податкове повідомлення-рішення №/16910 про збільшення позивачеві грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість в сумі 2693534,99 грн. (основний платіж 1856545,99 грн., штрафні (фінансові) санкції 836989 грн.).

Підставою прийняття вказаних податкових повідомлень-рішень є встановлені перевіркою порушення позивачем:

- ст.203, ст.207, ст.215, ст.216 ЦК України, пп.7.4.1 п. 7.4 ст.7 Закону України від 03.04.1997 року №168/97-ВР Про податок на додану вартість, зі змінами та доповненнями, КВП Енергомонтажзанижено податок на додану вартість на загальну суму ПДВ 1673975,99 грн. по взаємовідносинах з контрагентами ЗАТ НВП Укрзахіденерго, ТзОВ Агросільпостач, ПП Екоенергобуд, ТзОВ ОСОБА_3 період квітень 2010, вересень 2010 року, грудень 2010 року.;

- ст.203, ст.207, ст.215, ст.216 ЦК України, п. 198.1. п. 198.3 ст.198, п.200.17 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2756-VI. КВП Енергомонтажзанижено податок на додану вартість на загальну суму ПДВ 182570,00 грн. по взаємовідносинах з контрагентами ПП Авторесурс-сервіс, ЗАТ НВП Укрзахіденергоза березень 2011 року.

Вказані порушення полягають у тому, що позивачем завищено податковий кредит по непідтверджених господарських операціях з ЗАТ НВП Укрзахіденерго, ТзОВ Агросільпостач, ПП Екоенергобуд, ТзОВ Леорд Плюс-К, ПП Авторесурс-сервіс.

Між позивачем та ТзОВ „Леорд Плюс-К" було укладено Договір поставки №04-01/10 від 04.01.10 р.

На підставі вказаного договору позивач отримав від ТзОВ Леорд Плюс-К товар згідно видаткових накладних №08044 від 08.04.10, №090411 від 09.04.10; №13043 від 13.04.10; №28043 від 28.04.10, №290413 від 29.04.10; №300410 від 30.04.10; від 20.01.2010р. №200113 та №200114.

Факт отримання товару підтверджується накладними на внутрішнє переміщення №Ск-000020, №Ск-000021 від 10.02.2010р., №Ск-0000245, №Ск-0000242, №Ск-000514, №Ск-0000514) №Ск-0000044-1 від 08.04.10; №Ск-0000087 від 03.05.10; №Ск-0000045-1 від 09.04.10, №Ск-0000046 від 16.04.10, №Ск-0000045-2 від 13.04.10, №Ск-0000058 від 26.04.10, №Ск-0000062-1 від 28.04.10; №Ск-0000089 від 14.05.10; №Ск-0000066 - 1 від 29.04.10; №Ск-0000092 від 03.05.10; №Ск-0000065-1 від 30.04.10; №Ск-0000087 від 03.05.10; №Ск-0000020 від 10.02.10; №Ск-0000021 від 10.02.10; №Ск-0000245 від 31.08.10; №Ск-0000242 від 01.09.10; №Ск-0000514 від 08.11.10; №Ск-0000568 від 23.11.10.

Від ТзОВ „ОСОБА_4 - К" позивачем отримано податкові накладні: від 20.01.10 №20013, від 20.01.10 №20014, від 30.04.10 №300410, від 08.04.10 №08044, від 09.04.10 №090411, від 13.04.10 №13043, від 28.04.10 №28043, від 29.04.10 №290413.

Судом встановлено, що у подальшому батареї згідно договору поставки з Укрзалізничпостач від 07.06.2010р. передано позивачем по накладній Укрзалізничпостач, довіреність відповідальної особи.

Суд зазначає, що на момент вчинення господарських операцій ТзОВ „ОСОБА_4 - К" був платником ПДВ.

Між позивачем та ПП Екоенергобуд укладено договір поставки №1009/10 від 10.09.2010р., відповідно до якого ПП Екоенергобуд зобовязався доставити позивачеві модульну котельну згідно специфікації №1. Вказану котельну позивач отримав згідно видаткової накладної №РН-10-0515 від 05.10.10 р. та отримав від ПП Екоенергобуд податкові накладні від 05.10.10 №, 10.09.10 №, 09.09.10 №, від 22.09.10 №, від 30.09.10 № та від 30.09.2010р. №930000265.

Зазначена котельня позивачем використана на виконання укладеного позивачем з управлінням освіти департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради Договору №19-10/11 від 19.10.2011р., предметом якого є реконструкція приміщень по вул. М. Рильського 9 (Автономна котельня).

Вказані фактичні обставини підтверджуються накладною на внутрішнє переміщення №СК-0000367-2 від 05.10.2010р., накладною на внутрішнє переміщення №СК-0000416 від 27.10.2011р., подорожнім листом №049792 вантажного автомобіля про транспортування, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт типової форми КБ, актом №1-1 приймання передачі змонтованого устаткування.

Позивачем згідно договору №0112/10 від 01.12.2010р. отримано від ПП „Екоенергобуд"по видатковій накладній від 09.12.2010р. вогнебіозахисну суміш та отримано податкову накладну від 09.12.10 №.

Судом встановлено, що у подальшому вогнебіозахисна суміш позивачем продана згідно договору поставки №01-11/10 від 01.11.2010 з Стрийською ГРБД протипожежних робіт Львівського Обл Спец РБП ПР, що підтверджується специфікацією №1 від 09.12.2010 до договору 01-11/10 від 01.11.10, видатковою накладною №09-12/10 від 09.12.10; довіреністю №34 від 09.12.10 р.

Також відповідно до вказаного договору позивачем отримано товар по видатковій накладній №РН-12-0934 від 09.12.10; згідно специфікації та отримано податкову накладну від 09.12.10 №.

Позивачем укладено з ПП „Екоенергобуд договір субпідряду №171110 від 17.11.10 р. предметом якого є реконструкція теплових мереж котельні по вул. Воїнів УПА в м. Жовква.

Виконання робіт підтверджується довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2010 року типової форми №КБ-3 по договору №171110 від 17.11.10 та Актом №1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2010 року типової форми №КБ-2 по договору №171110 від 17.11.10 р. Позивачем отримано податкову накладну № від 30.12.2010р.

Також між позивачем та ТОВ Агросільпостач укладено договір №0809 від 08.09.2010р. на поставку товару визначеного у специфікація №1 від 08.09.2010р., №2 від 09.09.2010р., №3 від 10.09.2010р., №4 від 16.09.2010р. за яким позивачем отримано товар згідно видаткової накладної №0809 від 08.09.10, №0909 від 09.09.10, №10091 від 10.09.10, №1609 від 16.09.10 .

Від ТОВ "Агросільпостач" позивачем отримано податкові накладні від 08.09.10 №0809, від 09.09.10 №0909, від 10.09.10 №10091, від 16.09.10 №1609.

Факт отримання товару підтверджується накладними на внутрішнє переміщення № Ск-0000270-1 від 08.09.10; №Ск-0000418 від 10.09.10; №Ск-0000275-1 від 09.09.10; №Ск-0000417 від 10.09.10, №Ск-0000418-1 від 10.09.10; №Ск-0000418 від 10.09.10, №Ск-0000367-1 від 16.09.10; №Ск-0000425 від 17.09.10.

Оплата проводилася в вексельній формі, що підтверджується долученими до справи доказами.

Також встановлено, що між позивачем та ТОВ "Агросільпостач" укладено договір поставки від 19.11.10 №1911/10 , предметом якого є поставка акумуляторних батарей згідно специфікації №3, які позивачем отримані по видатковій накладній №29125 від 29.12.10, податкова накладна від 29.12.10 №29125.

Між позивачем та ЗАТ НВП Укрзахіденерго укладено договір поставки №1709/10 від 17.09.2010р., на підставі якого позивач отримав згідно видаткової накладної РН-9-17006 від 17.09.2010р. акумуляторні батареї та отримав податкову накладну.

Також, між позивачем та ЗАТ НВП „Укрзахіденерго» укладено договір поставки товару №1412/10 від 14.12.2010р. визначеного згідно специфікації №1 від 14.12.10 до договору №1412/10 від 14.12.10. Придбаний товар позивач отримав за видатковою накладною №РН-12-1417 від 14.12.10 та отримав податкову накладну від 14.12.2010 р. №.

Із ЗАТ НВП Укрзахіденерго позивачем укладено договір поставки товару №1412/10 від 14.12.10 з НВП Укрзахіденерго згідно специфікації №1 від 14.12.10 до договору №1412/10 від 14.12.10 та договір поставки №010311 від 01.03.11.

Товар отримано відповідно до видаткової накладної №РН-12-1417 від 14.12.10, видаткової накладної № РН-3-01006 від 01.03.11р., накладна на внутрішнє переміщення. Позивачем отримано податкові накладні.

Також позивачем отримано товар від ПП Авторесурс-Сервіс згідно видаткової накладної від 02.03.2011р. на суму 1080000,0 грн., накладна на внутрішнє переміщення, податкова накладна від 02.03.11 №347.

Між позивачем та підприємством з іноземними інвестиціями Мєкас інвестмантс Л.В. укладено договори №19/20 від 26.10.2010р та №14/Р від 31.07.2010р., предметом яких є виконання позивачем ремонтних опоряджувальних робіт у приміщеннях за адресою м. Київ вул. Володимирська 4 .

Для виконання передбачених вищевказаними договорами робіт позивачем укладено з ПП Екоенергобуд договори підряду №06.09/10 від 06.09.2010р. та №261010-1 від 26.10.2010р. Про виконання робіт сторонами складено довідки про вартість виконаних будівельних робіт за вересень та грудень 2010 року типової форми №КБ-3 та Акти приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2010 року типової форми №КБ -2, і позивачем отримано податкові накладні від 30.12.2010 р. № та від 30.09.2010р. №.

У подальшому виконані в цілому роботи передано позивачем підприємству з іноземними інвестиціями Мєкас інвестмантс Л.В., що підтверджується довідками про вартість виконаних робіт та Актами приймання виконаних будівельних робіт.

Між позивачем та Управлінням житлово-комунального господарства м. Рівне укладено договір №740 від 08.12.2010р., предметом якого є виконання робіт по реконструкції теплових мереж від котельні на вул. Курчатова 54а до житлового будинку №62а на вул.. Курчатова, договір №749 від 08.12.2010р., предметом якого є виконання робіт по реконструкції теплових мереж котельні на вул. Соборній 225-к від ТК-39А до дитячого садка №7 на вул. Боярка 14, договір №631 від 01.11.2010р. з управлінням житлово-комунального господарства предметом якого є виконання робіт по реконструкції теплової мережі від ТК-4 на вул.. Сагайдачного 10 до ТК-6 на вул.. Набережна 6.

Для виконання вказаних договорів позивачем укладено з ПП„Екоенергобуд" договір субпідряду №081210 від 08.12.10, Договір субпідряду №011110 від 01.11.10, Договір субпідряду №081210а від 08.12.10 .

Підтвердженням виконання робіт є довідка про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2010 року типової форми №КБ-3 по договору №081210 від 08.12.10 та Акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2010 року типової форми №КБ-2 по договору №081210 від 08.12.10. Позивачем отримано податкові накладні від 30.12.2010р.

Позивачем укладено договір з управлінням капітального будівництва Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради №11 від 29.07.2010р. предметом якого є реконструкція опалення та влаштування котельні в ДНЗ №93 на вул. ОСОБА_5 Чупринки 94.

Для виконання вказаних договорів позивачем укладено договір субпідряду №030810-1 від 03.08.10 з ПП„Екоенергобуд". Підтвердженням виконання робіт є довідка про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2010 року типової форми №КБ-3 по договору №081210 від 08.12.10 та Акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2010 року типової форми №КБ-2 по договору. Позивачем отримано податкову накладну № від 30.12.2010р.

Розрахунки з переліченими у акті перевірки контрагентами проводилися відповідачем у безготівковому порядку, що підтверджується банківською випискою.

Слід зазначити, що на підтвердження розрахунків, з вище переліченими контрагентами, за поставлений товар, позивачем надано суду журнали ордери і відомості по рахунках з вітчизняними постачальниками за період з 01.01.2010 р.-31.12.2011 р.

Матеріалами справи також підтверджується використання придбаного позивачем товару у господарській діяльності при виконанні робіт господарським способом, будівельних робіт у с. Наварія, будівництві цеху, подальшому продажу.

Правила податкового обліку визначаються відповідними нормативними документами, що регламентують порядок оподаткування в Україні.

Виходячи з вимог Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.1999р., (чинного на момент винесення оскаржуваного повідомлення-рішення) обґрунтування відображення господарських операцій в податковому обліку здійснюється на підставі даних бухгалтерського обліку.

У статті 2 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Українізазначено, що сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п.2 Положення про документальне збереження записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р. за №168/704.

Відповідно до п.п.1.2 п.1 вказаного Положення, господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (п.п.2.1 п.2 Положення).

Відповідно до п.1 ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україніпідставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю й упорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назва документа; дату і місце складання; назва підприємства, від імені якого складається документ; зміст і обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що мають можливість ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (п.2 ст.9 цього Закону).

Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України Про податок на додану вартість (у редакції чинній на час здійснення господарських операцій) податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

За змістом підпункту 7.4.5 пункту 7.4 цієї ж статті Закону не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Згідно п. 198.3.ст.198 Податкового Кодексу України , податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

У пункті 1.3 статті 1 Закону України Про податок на додану вартістьплатника податку визначено як особу, яка згідно із цим Законом зобов'язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем, або особу, яка імпортує товари на митну територію України.

Податковий кредит у відповідності до п. 1.7 ст. 1 названого Закону та п.14.1.181 ст.14 Податкового кодексу України визначається як сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

У відповідності до п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку із придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу).

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит згідно з п.п. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 цього Закону є дата здійснення першої з наступних подій:

а) дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг);

б) дата отримання податкової накладної.

У відповідності до пп. 7.2.1 п. 7.2 ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість, податкова накладна має містити: порядковий номер податкової накладної; дату її виписування, назву юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; податковий номер платника податку (продавця та покупця); місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм); повну назву отримувача; ціну продажу без врахування податку; ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні; загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надається покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг). Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом (пп. 7.2.3 п. 7.2 ст. 7 названого Закону, п.201.6 Податкового Кодексу України).

Не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) - актом прийняття робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів в оплату вартості таких робіт (послуг).У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами (пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України Про податок на додану вартістьп.198.6 ст.198 Податкового кодексу України).

У строки, передбачені законом для відповідного податкового періоду, платник податку подає органу державної податкової служби за місцем свого знаходження податкову декларацію незалежно від того, чи виникло у цьому періоді податкове зобов'язання чи ні (пп. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 вказаного Закону).

Законом України Про податок на додану вартість та Податковим кодексом України передбачено лише один випадок невключення до складу податкового кредиту витрат по сплаті податку - відсутність податкової накладної.

Як встановлено судом та знайшло своє підтвердження в матеріалах справи, між позивачем та ЗАТ НВП Укрзахіденерго, ТзОВ Агросільпостач, ПП Екоенергобуд, ТзОВ Леорд Плюс-К, ПП Авторесурс-сервісвідбулися господарські операції, факт виконання яких підтверджується належними та допустимими доказами, відтак позивач правомірно відобразив податкові накладні у податковому обліку і правомірно сформував податковий кредит.

Згідно з пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. № 9 Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними при кваліфікації правочину за статтею 228 Цивільного кодексу України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Слід зазначити, що відповідач не звертався до суду із позовом про визнання недійсними правочинів укладених позивачем з ЗАТ НВП Укрзахіденерго, ТзОВ Агросільпостач, ПП Екоенергобуд, ТзОВ Леорд Плюс-К, ПП Авторесурс-сервіс., і в Акті перевірки не зазначено, чи винесено обвинувальний вирок щодо будь-якої з осіб та чи притягнуто будь-яку з осіб ЗАТ НВП Укрзахіденерго, ТзОВ Агросільпостач, ПП Екоенергобуд, ТзОВ Леорд Плюс-К, ПП Авторесурс-сервіс.до кримінальної відповідальності за злочини передбачені ст. 205 та ст. 212 Кримінального кодексу України щодо створення та господарської діяльності ЗАТ НВП Укрзахіденерго, ТзОВ Агросільпостач, ПП Екоенергобуд, ТзОВ Леорд Плюс-К, ПП Авторесурс-сервіс.

Відтак в матеріалах справи відсутні будь-які докази про визнання недійсним в установленому порядку вищевказаних правочинів чи докази порушення законодавства України в момент складання наявних у позивача податкових накладних.

Щодо посилань податкового органу на зібрану податкову інформацію щодо неможливості проведення зустрічних звірок по взаємовідносинах з контрагентами, зокрема з ТОВ "Агросільпостач" та ТОВ "Леорд Плюс-К", ДПІ у м.Дзержинську, суд зазначає, що нормами чинного законодавства України не передбачено можливості посилання податкового органу в ході проведення перевірки суб'єкта господарювання на акти перевірок інших суб'єктів господарювання; при складанні акту перевірки одного платника податків приймати за основу акт перевірки іншого платника податків, як підставу для висновку про наявність порушень з боку першого.

Чинне законодавство України не ставить у залежність виникнення у платника ПДВ права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання, зокрема тим, який не був постачальником товарів (послуг), на вартість яких нарахований ПДВ, що включений платником податку до податкового кредиту.

Так, у постановах Верховного Суду України від 9 вересня 2008 року в справі № 21-500во08, від 1 червня 2010 року в справі № 21-573во10 Судова палата в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, то це спричиняє відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування ПДВ у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого відшкодування та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Крім того, згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі БУЛВЕСАД проти Болгарії (заява № 3991/03) Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ вдруге, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Із встановлених вище обставин суд робить висновок, що зібрані у справі докази в повній мірі підтверджують факт здійснення позивачем господарських операцій з контрагентами, а відповідні первинні документи містять всі обов'язкові реквізити та відображають в повній мірі зміст господарських операцій між позивачем та контрагентами та є тими документами, на підставі яких ведеться податковий та бухгалтерський облік згідно з ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні".

З огляду на викладене вище, податкове повідомлення-рішення видане ДПІ у Личаківському районі м. Львові від 19.07.2011 року №/16910 є протиправним, а тому підлягають скасуванню.

Відповідно до ст. 94 КАС України, на користь позивача належить стягнути судові витрати в сумі 2187 грн. 03 коп.

Керуючись ст.ст.7-14, 69-71, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова №/16910 від 19.07.2011 року.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь колективного виробничого підприємства Енергомонтаж (м. Львів вул. Архипенка 11/15, ) судовий збір в сумі 2148 (дві тисячі сорок вісім) грн. 03 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови складено та підписано 30.12.2015 року.

Суддя Братичак У.В.