Справа № 826/20816/14
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2015-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

23 грудня 2015 року м. Київ К/800/40212/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Сороки М.О.,
Смоковича М.І.,
Чумаченко Т.А.,

секретаря судового засідання: Носенко Л.О.,

за участю представників: Корпоративного пенсійного фонду «Стирол» - Хруленка М.В., Національного банку України - Маслової В.М., Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - Шевченка Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ТОВ «Компанія з управління активами та адмініструванням пенсійних фондів «Опіка» в інтересах Корпоративного пенсійного фонду «Стирол» до Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою ТОВ «Компанія з управління активами та адмініструванням пенсійних фондів «Опіка» в інтересах Корпоративного пенсійного фонду «Стирол» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 червня 2015 року і ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2015 року, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2014 року ТОВ «Компанія з управління активами та адмініструванням пенсійних фондів «Опіка» в інтересах Корпоративного пенсійного фонду «Стирол» звернулась до суду з позовом, у якому просило:

визнати протиправною бездіяльність Національного банку України щодо неповернення Корпоративному пенсійному фонду «Стирол» пенсійних активів у розмірі 1844243, 85 грн., розміщених у АКБ «Європейський» згідно депозитного договору про вклад «Еталон Плюс» № Д/16-07/2601 від 09.07.07;

зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб відшкодувати Корпоративному пенсійному фонду «Стирол» кошти за вкладом, розміщеним у АКБ «Європейський» згідно депозитного договору про вклад «Еталон Плюс» № Д/16-07/2601 від 09.07.07 у розмірі 1844 243, 85 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 червня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «Компанія з управління активами та адмініструванням пенсійних фондів «Опіка» в інтересах Корпоративного пенсійного фонду «Стирол», посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати та направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

У запереченні на касаційну скаргу Національний банк України, посилаючись на законність судових рішень, просить залишити їх без змін.

З`ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги з таких підстав.

Встановлено, що 09.07.2007 між АКБ «Європейський» та Корпоративним пенсійним фондом «Стирол», від імені та в інтересах якого на підставі договору про управління активами № У2 від 18.01.05 діяло ТОВ «Компанія з управління активами «Ай К'ю - Технолоджі», укладено депозитний договір про вклад «Еталон Плюс» № Д/16-07/2601, за умовами якого АКБ «Європейський» прийняв від КПФ «Стирол», від імені та в інтересах якого діяло ТОВ «КУА «Ай К'ю - Технолоджі», депозит у розмірі 350000 грн. під 16 % річних строком до 11.07.08.

Згідно додаткових угод до депозитного договору:

№ 1 від 16.08.07 сума депозиту з 16.08.07 збільшена до 550 000 грн.;

№ 2 від 04.09.07 сума депозиту з 04.09.07 збільшена до 875 000 грн.

№ 3 від 28.09.07 сума депозиту з 28.09.07 збільшена до 1575 000 грн.,

№ 4 від 15.02.08 сума депозиту з 15.02.08 збільшена до 1700 000 грн.

№ 5 від 15.02.08 строк депозитного договору продовжено до 12.07.09, а процентна ставка збільшена до 19 % річних.

12.03.09 та 15.04.09 КПФ «Стирол» в особі ТОВ «КУА «Ай К'ю - Технолоджі» зверталось до АКБ «Європейський» з письмовими вимогами про повернення сум депозиту та нараховані відсотки, у задоволенні яких відмовлено листами від 15.04.09 та від 18.05.2009, з посиланням на вимоги пункту 2 постанови Національного банку України № 413 від 04.12.08 «Про окремі питання діяльності банків», а також на лист Національного банку України № 22-310/946-17250 від 16.12.2008, згідно з якими останній зобов'язав всі банки, з метою недопущення дострокового повернення коштів, розміщених вкладниками, уживати всіх необхідних заходів щодо забезпечення позитивної динаміки зростання обсягів депозитів, а також заборонив достроково повертати депозити.

19.08.09 постановою Правління Національного банку України № 489 вирішено відкликати банківську ліцензію та з 21.08.09 призначено ліквідатора АКБ «Європейський».

Рішенням Комісії з питань нагляду та регулювання діяльності банків Національного банку України від 19.10.2012 № 830 «Про затвердження ліквідаційного балансу, ухвалення остаточного звіту ліквідатора та завершення ліквідаційної процедури АКБ «Європейський» затверджено ліквідаційний баланс АКБ «Європейський» станом на 19.10.2012, ухвалено остаточний звіт ліквідатора, процедуру ліквідації завершено.

При цьому, в процесі ліквідації АКБ «Європейський» депозитний вклад КПФ «Стирол» також повернутий не був.

У зв'язку з залишенням на момент закінчення строку ліквідації непроданих активів АКБ «Європейський», негайний продаж яких мав наслідком істотну втрату їх вартості, такі активи на підставі договору про передавання в управління непроданих активів від 05.10.2012 №22-Л ліквідатором банку передано в управління ТОВ «Міжнародна юридична фірма Ді енд Ді Лоєрс», яке зобов'язалося вжити заходів щодо продовження погашення заборгованості кредиторів банку за рахунок отриманих активів.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з наступного.

Пунктом 3 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» № 4452-VI від 23.02.2012 передбачено, що ініційована до набрання чинності цим Законом процедура ліквідації банку здійснюється відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно статті 87 Закону України «Про банки і банківську діяльність» № 2121-III від 07.12.2000 у редакції, що діяла до 22.09.2012 (далі - Закон № 2121-III) банк може бути ліквідований, зокрема, з ініціативи Національного банку України (у тому числі за заявою кредиторів). Ліквідація банку з ініціативи Національного банку України здійснюється відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України.

Ліквідаційна процедура АКБ «Європейський» здійснювалася відповідно до Закону №2121-III та Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28.08.2001 №369, у редакції, що діяла до 21.09.2012 (далі - Положення № 369).

Згідно з вимогами частин 1, 2 статті 93 Закону № 2121-III ліквідатор припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення одного місяця з дня опублікування оголошення про початок ліквідаційної процедури.

Ліквідатор протягом трьох місяців з дня опублікування оголошення про початок ліквідаційної процедури, зокрема, визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; складає перелік акцептованих ним вимог для затвердження Національним банком України.

У пункті 7 частини 1 статті 96 Закону № 2121-III визначено, що до сьомої черги коштів, одержаних в результаті ліквідаційної процедури, що спрямовуються на задоволення вимог кредиторів належать інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом.

Встановлено, що 10.09.2009 кошти позивача за вкладом, розміщеним у АКБ «Європейський» згідно депозитного договору про вклад «Еталон Плюс» №Д/16-07/2601 від 09.07.2007 у розмірі 1844243,85 грн., включено до сьомої черги вимог кредиторів.

За змістом частини 9 статті 93 Закону № 2121-III пенсійні активи не включаються до ліквідаційної маси зберігача Накопичувального пенсійного фонду, недержавного пенсійного фонду та інших банків. Розпорядження пенсійними активами Накопичувального пенсійного фонду та активами недержавних пенсійних фондів здійснюється відповідно до законів України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та «Про недержавне пенсійне забезпечення».

Ліквідатор зобов'язаний вжити заходів, як визначено у абзаці 15 пункту 7.3 Положення № 369, щодо передачі пенсійних активів недержавного пенсійного фонду до іншого зберігача.

Згідно з вимогами статей 1, 44 Закону України «Про недержавне пенсійне страхування» № 1057-IV від 09.07.2003, у редакції, що діяла до 21.09.2012 (далі - Закон № 1057-IV), зберігач пенсійного фонду - банк, який провадить депозитарну діяльність зберігача цінних паперів та відповідає вимогам цього Закону.

Зберігач надає свої послуги на підставі договору про обслуговування пенсійного фонду зберігачем. Такий договір укладається в письмовій формі між радою пенсійного фонду і зберігачем відповідно до законодавства.

Недержавний пенсійний фонд може обслуговуватися тільки одним зберігачем.

Усі операції з пенсійними активами пенсійного фонду здійснюються через зберігача. Поточні рахунки пенсійного фонду відкриваються у зберігача. Пенсійні активи пенсійного фонду в формі цінних паперів та документи, які підтверджують право власності на пенсійні активи в інших формах, зберігаються у зберігача.

З урахуванням описаного ліквідатор банку зобов'язаний був вжити заходів щодо передачі пенсійних активів позивача до іншого банку, при цьому не включати їх до ліквідаційної маси.

Проте, вказані дані не є предметом спору у справі.

У період ліквідації АКБ «Європейський» Національний банк України та ліквідатор АКБ «Європейський», який в силу вимог частини 6 статті 92 Закону № 2121-III прирівнюється до представника Національного банку України, не були наділені повноваженнями на повернення пенсійних активів.

При цьому не надано доказів на підтвердження звернення позивача до ліквідатора з вимогою про передачу пенсійних активів до іншого банку або ж невжиття ліквідатором відповідних заходів.

Статтею 92 Закону № 2121-III визначено, що при виконанні своїх обов'язків ліквідатор за своїм статусом прирівнюється до представника Національного банку України.

Разом з тим, під час процедури ліквідації банку ліквідатор не виконує функції Національного банку України.

Законом № 2121-III та Положенням № 369 визначено та розмежовано повноваження ліквідатора та Національного банку України під час процедури ліквідації банку.

Між тим, вказаними нормативно-правовими актами не визначено повноважень Національного банку України стосовно втручання в діяльність ліквідатора з приводу визнання вимог кредитора та визначення черговості їх погашення. З дня призначення ліквідатора, згідно із статтею 92 Закону № 2121-III, до нього переходять права керівника (органів управління) банку.

Таким чином, Національний банк України, під час ліквідації банку не набуває статусу його ліквідатора.

Нормами статті 4 Закону України «Про Національний банк України» та статті 5 Закону України «Про банки і банківську діяльність» Національний банк України не відповідає за зобов'язаннями банків, а банки не відповідають за зобов'язаннями Національного банку України, якщо інше не передбачено законом або договором.

З урахуванням описаного суди попередніх інстанцій дійшли висновку про необґрунтованість позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності Національного банку України щодо неповернення Корпоративному пенсійному фонду «Стирол» пенсійних активів розміщених у АКБ «Європейський» згідно депозитного договору про вклад «Еталон Плюс» № Д/16-07/2601 від 09.07.07.

Відповідно до чинного станом на час розміщення вкладу, а також станом на час ініціювання процедури ліквідації банку Закону України «Про Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» № 2740-III від 20.09.2001 (далі - Закон № 2740-III), ліквідатор учасника (тимчасового учасника) Фонду має надати Фонду протягом двадцяти робочих днів з дня настання недоступності вкладів повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, із визначенням їх розрахункової суми, яка підлягає відшкодуванню відповідно до цього Закону (частина 1 статті 31).

У частині 2 вказаної статті визначено, що на підставі одержаного від ліквідатора учасника (тимчасового учасника) Фонду переліку вкладників із визначенням розрахункової суми, яка підлягає відшкодуванню за рахунок коштів Фонду, Фонд у місячний строк перевіряє подані розрахунки з урахуванням вимог статті 4 цього Закону та приймає рішення про відшкодування коштів вкладникам.

За змістом частин 1-4 статті 32 Закону № 2740-III порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами фізичних осіб затверджується адміністративною радою Фонду. Відшкодування за вкладами здійснюється в готівковій або безготівковій формі. Фонд за запитом ліквідатора учасника (тимчасового учасника) Фонду у письмовому вигляді надає необхідну інформацію про розмір відшкодованих коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

Виплата Фондом гарантованої суми відшкодування через визначені банки-агенти здійснюється протягом трьох місяців з дня настання недоступності вкладів. У разі ліквідації системоутворюючого банку цей строк може бути продовжено до шести місяців.

Таким чином, відшкодуванню коштів вкладників Фондом передує ряд процедур, зокрема: подання ліквідатором переліку вкладників, прийняття та перевірка його Фондом, прийняття рішення про відшкодування.

За таких обставин суди дійшли висновку також про необґрунтованість позовної вимоги щодо зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відшкодувати Корпоративному пенсійному фонду «Стирол» кошти за вкладом, розміщеним у АКБ «Європейський» згідно депозитного договору про вклад «Еталон Плюс» №Д/16-07/2601 від 09.07.2007.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій, оскільки судами всебічно перевірено обставини справи, вирішено її у відповідності з нормами матеріального і процесуального права, висновки про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються доказами.

За змістом частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Касаційну скаргу ТОВ «Компанія з управління активами та адмініструванням пенсійних фондів «Опіка» в інтересах Корпоративного пенсійного фонду «Стирол» залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 червня 2015 року і ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної з моменту проголошення і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: