Справа № 1903/944/2012
Суддя: Содомора Р. О.
Дата ухвалення: 2015-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1903/944/2012
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2015

м.Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області

В складі

головуючого судді Содомори Р.О.,

при секретарях Пастушаку І.Д., Мартинюк М.В.,

з участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

представник третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бучач справу за адміністративним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 сільської ради Бучацького району Тернопільської області та третьої особи ОСОБА_7 про визнання дій протиправними, скасування правових актів індивідуальної дії, визнання частково недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та зобовязання передати у власність земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд із адміністративним позовом до ОСОБА_6 сільської ради Бучацького району Тернопільської області та третьої особи ОСОБА_7 про визнання дій протиправними, визнання недійсним і скасування рішення №126 від 29 березня 2007 року про передачу в оренду ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,14 га для ведення особистого селянського господарства у с.Новосілка Бучацького району, рішення №222 від 14 листопада 2007 року в частині передачі в оренду ОСОБА_7 земельної ділянки площею 0,035 га для ведення особистого селянського господарства у с.Новосілка Бучацького району, визнання недійсним і скасування державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №979176, виданого 30 березня 2009 року ОСОБА_7, в частині приватизації земельної ділянки площею 0,035 га для ведення особистого селянського господарства, зобов'язання передати безоплатно у власність ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,035 га для ведення особистого селянського господарства у с.Новосілка Бучацького району. Позивач посилається на те, що його дід ОСОБА_8 після смерті двоюрідного брата ОСОБА_9 успадкував житловий будинок №9, який знаходиться по вул.Центральній в с.Новосілка Бучацького району, а 20 червня 2007 року дід подарував йому вказаний будинок. Він вважає, що у нього виникло переважне право на приватизацію спірної частини земельної ділянки площею 0,035 га, оскільки ОСОБА_9 за життя обробляв ту земельну ділянку, а при переході права власності на будівлю і споруду до нового власника переходить право власності чи користування на земельну ділянку або на її частину, однак ОСОБА_6 сільська рада передала спірну частину земельної ділянки у власність ОСОБА_7

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_5- ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позов підтримали, суду пояснили, що у 1980 році покійний ОСОБА_9 купив у гр-ки ОСОБА_10, яка проживала з ним по сусідству, її будинок з земельною ділянкою площею 0,13 га. Оскільки будинок був старий, ОСОБА_9 зніс його, а на тому місці викопав колодязь. Земельною ділянкою ОСОБА_9 користувався до 12 вересня 2004 року, тобто, до смерті. Після його смерті земельну ділянку обробляв позивач та його батьки. Не дивлячись на це, ОСОБА_6 сільська рада у 2007 році приймає оспорювані рішення, одним з яких, передає в оренду ОСОБА_7 частину спірної земельної ділянки площею 0,035 га, а той її приватизовує. У позивача та його попередників документів на земельну ділянку не було, але був факт користування ними спірною земельною ділянкою.

Представники відповідача ОСОБА_6 сільської ради Бучацького району ОСОБА_3 позов заперечив, суду пояснив, що позовні вимоги є безпідставними, ОСОБА_6 сільська рада Бучацького району діяла в межах та в порядку передбаченому законом, що крім іншого підтверджується рішеннями судів, які розглядали спір між позивачем та третьою особою в порядку цивільного судочинства, а тому в позові слід відмовити.

Представник третьої особи ОСОБА_4 позов заперечила, суду пояснила, що спірна земельна ділянка площею 0,13 га, яка розташована між господарством ОСОБА_7 та господарством покійного ОСОБА_9, відноситься до земель запасу ОСОБА_6 сільської ради. За погодженням між собою, без дозволу органу місцевого самоврядування, вони обробляли ту землю. Він користувався ділянкою площею 0,035 га, а ОСОБА_9 - рештою землі. Після смерті ОСОБА_9 його будинок успадкував ОСОБА_8, який згодом подарував будинок ОСОБА_5 У 2007 році мати ОСОБА_5 - ОСОБА_1 почала висловлювати в його адресу претензії щодо звільнення земельної ділянки площею 0,035 га, мотивуючи тим, що земля належала покійному ОСОБА_9 і право на неї має її син, який став власником будинку ОСОБА_9 ОСОБА_6 сільська рада справедливо розподілила порівну між ним та ОСОБА_8 спірну земельну ділянку, додавши йому 0,03 га, і надала дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою. Він скористався цим і оформив право власності на земельну ділянку, про що свідчить державний акт серії ЯЕ №979176 від 30 березня 2009 року. Крім того, в позивача відсутні будь-які докази, що ОСОБА_9 придбав будинок ОСОБА_10, тому в позові слід відмовити за його безпідставністю.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до переконання, що в позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Згідно рішення ОСОБА_6 сільської ради № 126 від 29.03.2007 року позивачу ОСОБА_5 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди на земельну дялнку для ведення особистого селянського господарства площею 0,14 га за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови терміном на 1 рік.

Відповідно до рішення ОСОБА_6 сільської ради Бучацького району № 222 від 14.11.2007 року надано ОСОБА_7 дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди на земельну дялнку для ведення особистого селянського господарства площею 0,0650 га за рахунок земель запасу ОСОБА_6 сільської ради терміном на 5 років.

30.03.2009 року управлінням Держкомзему у Бучацькому районі на імя ОСОБА_7 видано державний акт, серії ЯЕ № 979176, про право власності на земельну ділянку площею 0,0694 га для ведення особистого селянського господарства.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що у 1980 році ОСОБА_10 перепрадала своє будинковолодіння ОСОБА_9, після чого ОСОБА_9 обєднав два будинковолодіння і до нього перейшло право користування земельною ділянкою закріпленою за даним будинковолодінням розміром 0,13 га. Тому дані землі не можуть відноситись до земель запасу ОСОБА_6 сільської ради і бути передані ОСОБА_7 Такі твердження позивача суд вважає недоведеними, оскільки суду не надано жодних доказів, які б підтверджували факти на які посилається позивач.

Крім того, посилання позивача спростовується обставинами встановленими Бучацьким районним судом при винесенні рішення 22 грудня 2009 року по цивільній справі № 2-562 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 сільської ради та ОСОБА_7 про

визнання права на земельну ділянку. Дане рішення набрало законної сили, згідно ухвали Апеляційного суду Тернопільської області від 09 березня 2010 року.

Рішенням по даній справі, зокрема, встановлено наступні обставини.

Позивач ОСОБА_5 20.06.2007 року отримав в дар від діда ОСОБА_8 житловий будинок по вул.Центральній в с.Новосілка Бучацького району Тернопільської області.

Даний будинок був успадкований ОСОБА_8 після смерті його двоюрідного брата ОСОБА_9., який помер 12.09.2004 року.

За життя ОСОБА_9 правомірно користувався земельними ділянками загальною площею 0,60 га., з них 0,13 га присадибна земельна ділянка по вул.Центральній,9 в с.Новосілка, решта земельні ділянки урочище «Стара пилорама» та «Соснівка».

Крім того, ОСОБА_9 оброблялася земельна ділянка, розміщена між його господарством та господарством суміжного землекористувача ОСОБА_7, загальна площа якої становить також 0,13 га.

Дана земельна ділянка відносилася до земель запасу ОСОБА_6 сільської ради Бучацького району.

Таким чином, рішенням по цивільній справі встановлено та не потребує доказуванню при розгляді даної справи, що ОСОБА_9 самовільно без будь-яких правових підстав оброблялась спірна земельна ділянка площею 0,13 га. Також, даним рішенням встановлено, що дана земельна ділянка відносилася до земель запасу ОСОБА_6 сільської ради Бучацького району, тому суд, вважає, що ОСОБА_6 сільською радою цілком правомірно прийнято оскаржувані рішення.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на вищенаведене, суд, вважає вимоги позивача безпідставними, такими, що спростовуються матеріалами справи, а тому позов до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст.70,71,72,86,158-161,163 КАСУ, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6 сільської ради Бучацького району Тернопільської області та третьої особи ОСОБА_7 про визнання дій протиправними, скасування правових актів індивідуальної дії, визнання частково недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та зобовязання передати у власність земельну ділянку відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Бучацький районний суд Тернопільської області в порядку і строки, передбачені статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: ОСОБА_11