Справа № 2-а-493/10
Суддя: Подобєд О. К.
Дата ухвалення: 2010-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 2-а-493/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2010 року Баглійський районний суд м.Дніпродзержинська

Дніпропетровської області

у складі

головуючій судді Подобєд О.К.

при секретареві Севастьяновій Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпродзержинську справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі міста Дніпродзержинська про визнання протиправними дій,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі міста Дніпродзержинська, у якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача, зобовязати відповідача нарахувати та виплатити основну та додаткову пенсії як інваліду 3 групи згідно з вимогами ст.. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01 листопада 2008 року, оскільки приймав участь у ліквідації наслідків катастрофи на Чорнобильській АЕС, в результаті чого йому надано статус громадянина, постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, встановлено 3 групу інвалідності. Згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» повинен як інвалід 3 групи отримувати додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю 50 % мінімальної пенсії за віком та державну пенсію - 180 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. 24 лютого 2010 року звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі міста Дніпродзержинська з заявою про здійснення перерахунку пенсії, але у цьому було відмовлено.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлений адміністративний позов підтримав повністю, просив визнати дії відповідача протиправними та зобовязати відповідача нарахувати та виплатити державну та додаткову пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі, встановленому ст.. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01 листопада 2010 р.

Представник відповідача заявлений позов не визнав та пояснив, що позивачеві призначені та виплачені державна та додаткові пенсії згідно з чинним законодавством.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС першої категорії, є інвалідом 3 групи внасідок захворювання, повязаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Позивач звернувся до відповідача, де перебуває на обліку як пенсіонер, з заявою про нарахування державної та додаткової пенсії у розмірах, встановлених ст.. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильскої катастрофи», але в проведенні перерахунку позивачу було відмовлено.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоровя, створення єдиного порядку визнання категорій зон радіоактивного забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначенні та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чонобильської катастрофи».

Відповідно до ч.1 ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами 3 групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів 3 групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим ніж 6 мінімальних пенсій за віком.

Наявність права у позивача на призначення державної пенсії та додаткової пенсії в розмірах передбачених ст. 50,54 Закону № 796 є визначальною для вирішення даного спору, крім того, це право гарантується Конституцією України ( ч.2 ст. 46 Конституції України).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязанні діяти лише на підставі, та в межах повноважень та у спосіб, який передбачений Конституцією України.

Згідно з положенням ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

З положень ст.. 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» слідує, що під час визначення розміру державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду здоровю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно - правового акту, який би визнав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Посилання відповідача на положення частини третьої статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» є безпідставними. Згідно з даним положенням мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Наявність такої норми та відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст.. 50 та 54 Закону № 796.

Безпідставним є також посилання відповідача на відсутність коштів, для забезпечення виплати зазначених пенсій в таких розмірах, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як причину невиконання своїх зобовязань, які встановлені статтею 46 Конституції України та ст.. 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», щодо визначення розміру та виплати пенсій.

Згідно з ч.3 ст. 67 Закону № 796, у разі збільшення визначеного законом розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується розмір пенсії визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю,особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4, розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Суд вважає необґрунтованим відмову відповідача у перерахунок державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі, встановленому ст.. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

При таких обставинах суд вважає, що позивач має право на отримання державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну, здоровю у розмірі, встановленому ст.. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

На підставі п.4 ст. 167 Кодексу Адміністративного Судочинства України в засіданні була проголошена вступна та резолютивна частина постанови.

Керуючись ст. 50,54,67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 2,6,8,94,104,159,160,162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заявлений позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська щодо перерахунку та виплати ОСОБА_1 державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі, встановленому ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01 листопада 2008 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 державну та додаткову пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі, встановленому ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01 листопада 2008 року.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області, Заяву про апеляційне оскарження може бути подано в строк 10 днів з дня оголошення постанови. Апеляційна скарга подається в строк 20 днів після подачі заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст рішення складено 30.05.2010 р.

Суддя О.К. Подобєд