Справа № 813/5840/15
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2015-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2015 року № 813/5840/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.,

при секретарі Шугало С.А.

за участю:

представників позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому з асіданні у місті Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк Київська Русь ОСОБА_3 про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити дії, -

Встановив:

ОСОБА_2 звернувся з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк Київська Русь ОСОБА_3, в якому з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог просить: визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк Київська Русь ОСОБА_3 щодо не включення ОСОБА_2 в перелік вкладників ПАТ Банк Київська Русь, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду за Договором банківського вкладу у іноземній валюті СУПЕР - вклад від 07 жовтня 2014 по рахунку №004 (840); зобовязати Уповноважену особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк Київська Русь ОСОБА_3 включити ОСОБА_2 до переліку вкладників ПАТ Банк Київська Русь, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в сумі 200 000,00 грн.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що між ОСОБА_4 та ПАТ Банк Київська Русь укладено договір банківського вкладу в іноземній валюті №40 від 07.10.2014 згідно з яким Банк прийняв на зберігання 14718,00 дол.США, пізніше цей вклад було поповнено до суми 15278 дол.США. 11.03.2015 за письмовою згоду банку права вимоги за договором банківського вкладу перейшли до позивача на підставі Договору про відступлення прав №11/03/2015-1. Повідомлення про відступлення права вимоги від первісного до нового вкладника було подано до Банку 17.03.2015. На підставі вказаного договору відкрито депозитний рахунок №004 в іноземній валюті в ПАТ Банк Київська Русь. Жодних рішень (повідомлень) відповідача про визнання вказаного договору нікчемним відповідачем не приймалося та жодних повідомлень з цього приводу позивачу не надходило. У зв'язку з віднесенням ПАТ Банк Київська Русь до категорії неплатоспроможних та, в подальшому, відкликання банківської ліцензії, позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду із заявою про включення його до переліку вкладників та видачу грошових коштів в розмірі гарантованого відшкодування, на яку отримав відповідь банку, яка не містила жодного пояснення та обгрунтування щодо повернення коштів. Така бездіяльність відповідача, на переконання позивача, не ґрунтується на нормах законодавства та порушує його законні права і інтереси.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце його проведення. Подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі. В письмових запереченнях на позов зазначає, що за результатами проведеного аналізу вхідної та вихідної кореспонденції в період з 06.03.2015 по 01.05.2015, яка стосується взаємовідносин банку з вкладником ОСОБА_4 та ОСОБА_2, встановлено, що мало місце порушення принципу єдиної нумерації вхідної кореспонденції, що свідчить про те, що вхідна кореспонденція реально надавалася в банк і відправлялася з банку в квітні 2015. (після введення тимчасової адміністрації). При цьому на порушення п. 4.2.3.6 Інструкції на банківському та клієнтському екземплярах ставилася відмітка з датою до 19 березня 2015 року. Зазначає, що не включивши Позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, Уповноваженою особою фактично застосовано наслідки і нікчемності правочину, що вчинений між ОСОБА_4 та Позивачем, який в свою чергу також підпадає під ст. 228 ЦК України. Враховуючи вище викладене, вбачається, що Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» ОСОБА_3 діяв у межах закону а правочин щодо відступлення права вимоги за договором банківського вкладу є нікчемним в силу вимог ч. З ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вклад фізичних осіб». Просить у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 07.10.2014 між ОСОБА_4 та ПАТ Банк Київська Русь укладено договір банківського вкладу в іноземній валюті №40 згідно з яким первісний вкладник надав Банку, а Банк прийняв на зберігання 14718,00 дол.США.

Згідно з Договорами про внесення змін до Договору банківського вкладу, банківський вклад було поповнено до суми 15278,00 дол.США.

11.03.2015 за письмовою згоду банку права вимоги за договором банківського вкладу перейшли до позивача на підставі Договору про відступлення прав №11/03/2015-1.

Повідомлення про відступлення права вимоги було від первісного до нового вкладника було подано до Банку 17.03.2015.

На підставі вказаного договору відкрито депозитний рахунок №004 в іноземній валюті в ПАТ Банк Київська Русь.

Рішень (повідомлень) відповідача про визнання вказаного договору нікчемним відповідачем не приймалося та жодних повідомлень з цього приводу позивачу не надходило.

Постановою Правління НБ України від 19.03.2015 року №190 Про віднесення ПАТ Банк Київська Русь до категорії неплатоспроможних Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 19.03.2015 прийнято рішення №61 про запровадження з 20.03.2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ Банк Київська Русь.

Відповідно до постанови Правління НБ України від 16.07.2015 року №460 Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ Банк Київська Русь виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17.07.2015 року №138 Про початок процедури ліквідації ПАТ Банк Київська Русь та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку, згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ Банк Київська Русь.

Оголошення про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку, призначення, уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ Банк Київська Русь опубліковано в газеті Голос України від 23.07.2015р. № 131(6135).

28.07.2015р. позивачем було подано заяву-вимогу до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк Київська Русь ОСОБА_3 про включення її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

У зв'язку з віднесенням ПАТ Банк Київська Русь до категорії неплатоспроможних та, в подальшому, відкликання банківської ліцензії, позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду із заявою про включення його до переліку вкладників та видачу грошових коштів в розмірі гарантованого відшкодування.

В ПАТ «Укргазбанк» Позивача повідомили про те, що його не включено до реєстру вкладників ПАТ Банк Київська Русь.

07.09.2015 ОСОБА_2 звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк Київська Русь ОСОБА_3 з заявою про надання інформації щодо виплати коштів, гарантованих фондом.

18.09.2015 Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк Київська Русь ОСОБА_3 повідомив Позивача про те, що його не включено до переліку вкладників для виплати гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Повідомлення про відступлення права вимоги договору банківського вкладу №40 в банку відсутнє, рекомендовано Позивачу надати відповідний пакет документів.

Позивач зазначає, що він є вкладником ПАТ «Банк «Київська Русь» в розумінні положень Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а тому повинен бути включений до переліку вкладників. Проте, всупереч вимогам чинного законодавства уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» ОСОБА_3 безпідставно не включено позивача до переліку вкладників ПАТ «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. Отже, бездіяльність уповноваженої особи фонду, що виразилась у не включенні позивача до переліку вкладників, суперечить приписам Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та є протиправною, а не включення позивача до переліку вкладників ПАТ «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів, порушує його права. Вважає, що необхідно також зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк Київська Русь (04071, м. Київ, вул. Хорива, 11-а, ) ОСОБА_3 включити ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) до переліку вкладників ПАТ Банк Київська Русь, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб від 23 лютого 2012 року №4452-VI з наступними змінами та доповненнями у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі по тексту - Закон України № 4452-VI).

Частиною 1 статті 3 Закону України № 4452-VI встановлено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Згідно частини 1 статті 11 цього Закону управління поточною діяльністю Фонду здійснює виконавча дирекція Фонду.

Повноваження виконавчої дирекції Фонду визначені у статті 12 Закону України № 4452-VI. Зокрема, відповідно до пунктів 2 та 4 частини 3 названої статті виконавча дирекція Фонду у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Відповідно до ч. 1. ст. 26 Закону №4452, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000,00 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

У силу ст. 44 Закону №4452, Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законом України Про банки і банківську діяльність.

Фонд вносить Національному банку України пропозицію про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку: 1) відповідно до плану врегулювання; 2) у разі закінчення строку тимчасової адміністрації банку та/або невиконання плану врегулювання; 3) в інших випадках, передбачених цим Законом.

Національний банк України зобов'язаний прийняти рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку протягом п'яти днів з дня отримання пропозиції Фонду про ліквідацію банку. Національний банк України інформує Фонд про прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку не пізніше дня, наступного за днем прийняття такого рішення.

Фонд призначає уповноважену особу Фонду та розпочинає процедуру ліквідації банку в день отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, за виключенням випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку.

Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

У взаємозв'язку з наведеним, слід зазначити, що порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, визначений ст. 27 Закону №4452.

Так, Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч. 1 ст. 27 Закону №4452).

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (ч. 2 ст. 27 Закону №4452).

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч. 3 ст. 27 Закону №4452).

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства (ч. 4 ст. 27 Закону №4452).

Згідно з ч.5 ст. 27 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах Урядовий кур'єр або Голос України та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Частина 6 ст. 27 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб визначає, що уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до пунктів 3-5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14 (далі по тексту - Положення) Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 ч. 4 ст. 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом.

Відповідно до пункту 6 розділу ІІІ Положення передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Як передбачено у пунктах 2, 3 розділу IV Положення, Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Наведені норми законодавства вказують, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи: 1) складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

При цьому Уповноважена особа може надавати Фонду протягом процедури ліквідації додаткову інформацію про вкладників, зокрема щодо збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування.

Суд встановив, що ОСОБА_2 не включався відповідачем до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, в ПАТ Банк Київська Русь за рахунок Фонду, однак, законодавчих підстав для не включення позивача до переліку вкладників Уповноваженою особою не наведено; тому така бездіяльність Уповноваженої особи суперечить приписам Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб та є протиправною.

Враховуючи викладене, на думку суду, позовні вимоги про зобов'язання відповідача включити ОСОБА_2 до переліку вкладників та надати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ Банк Київська Русь за рахунок Фонду, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо припущення відповідача, висловленого у запереченні про сумнівність укладеного позивачем правочину, як спрямованого на заволодіння державними коштами, та порушення публічного порядку суд зазначає наступне.

Жодних рішень, повідомлень відповідача про нікчемність договору суду не представлено.

Згідно із частиною другою статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Частина третя статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначає, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

Таким чином, для правильного вирішення спору такої категорії справ суд перевіряє підстави, з яких визнано договір нікчемним, у розрізі статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Між тим суд зазначає, що уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Київська Русь" ОСОБА_3 не приймалося рішень про визнання правочину нікчемним, не визначено конкретної підстави нікчемності правочину неплатоспроможного банку, що передбачені у частині третій статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", та не наведено, з яких підстав вбачається, що договір банківського вкладу, що укладений з позивачем, має ознаки нікчемного правочину.

Відповідачем не доведено, що укладення депозитного договору та внесення коштів на депозитний рахунок містить ознаки правочину, який міг би спричинити неплатоспроможність Банку.

Відповідно до частини першої статті 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Згідно із частиною другою статті 228 Цивільного кодексу України правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Частина третя цієї статті визначає, що у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Для застосування санкцій, передбачених статтею 228 Цивільного кодексу України, необхідним є наявність умислу на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, наприклад, вчинення удаваного правочину з метою приховання ухилення від сплати податків чи з метою неправомірного одержання з державного бюджету коштів шляхом відшкодування податку на додану вартість у разі його несплати контрагентами до бюджету.

Крім того, відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" при кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Доказами в адміністративному судочинстві, за визначенням частини першої статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У відповідності до частин першої та четвертої статті 70 цього Кодексу, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Проте, Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Київська Русь" ОСОБА_3 не наведено та не надано доказів, які б свідчили, що зазначений правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави.

Таким чином, Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не доведено наявність правових підстав для не включення позивача до переліку вкладників ПАТ "Банк "Київська Русь", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, а тому така бездіяльність Уповноваженої особи суперечить приписам Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та є протиправною.

Враховуючи викладене, на думку суду, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи щодо не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, та зобов'язання включити позивача до вказаного переліку є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, на думку суду, відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість підстав для не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому, виходячи з заявлених позовних вимог, адміністративний позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 94 КАС України слід стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1 461 грн. 60 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-14, 23, 69, 70, 71, 86, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,

Постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк Київська Русь ОСОБА_3 щодо не включення ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) в перелік вкладників ПАТ Банк Київська Русь, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду за Договором 40 банківського вкладу у іноземній валюті СУПЕР - вклад від 07 жовтня 2014 по рахунку №004 (840).

Зобовязати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк Київська Русь (04071, м. Київ, вул. Хорива, 11-а, ) ОСОБА_3 включити ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) до переліку вкладників ПАТ Банк Київська Русь, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в сумі 200 000,00 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1 461 (одна тисяча чотириста шістдесят одна) грн 60 коп.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Суддя Р.М. Брильовський