Справа № 826/15566/15
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2015-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: ОСОБА_1А
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 грудня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Василенка Я.М., Ісаєнко Ю.А., секретаря Нестеренко Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Вуд Енд Пленет на Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Вуд Енд Пленет до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування Рішень і ОСОБА_2 вимоги, зобовязання вчинити певні дії, визнання податкового компромісу досягнутим, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 жовтня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників Сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, Постанову суду першої інстанції скасувати в частині та ухвалити в цій частині нову Постанову, якою адміністративний позов задовольнити повністю; в іншій частині закрити апеляційне провадження у справі з наступних підстав.

Відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 25 березня 2014 року №№8, 8, копії яких наявні в матеріалах справи (а.с.11,12), та якими збільшено на 108878,00 грн. суми грошового зобовязання з податку на прибуток, у тому числі на 87102,00 грн. за основним платежем та на 21776,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями та збільшено на 114609,00 грн. суми грошового зобовязання з податку на додану вартість, у тому числі на 91687,00 грн. за основним платежем та на 22922,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, відповідно.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 листопада 2014 року, залишеною без змін Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2015 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вуд Енд Пленет" до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, у позові відмовлено повністю. Крім того, Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13 лютого 2015 року у цій же справі, зокрема відкрито провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вуд Енд Пленет»; відмовлено в задоволенні клопотання скаржника про зупинення виконання Ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2015 та постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.11.2014 у справі № 826/14351/14; розяснено особам, які беруть участь у справі, що на стадії касаційного провадження вони наділені процесуальними правами та обовязками, передбаченими статтею 49 (з врахуванням меж перегляду справи судом касаційної інстанції, встановлених ст. 220 КАС України), статтями 219, 236, ч. 3 ст. 213 КАС України; витребовано зазначену справу з Окружного адміністративного суду міста Києва.

19 січня 2015 року Позивач звернувся до Відповідача із Заявою про намір досягнення податкового компромісу, в якій просив розпочати процедуру застосування податкового компромісу щодо сум податкових зобовязань, визначених податковими повідомленнями-рішеннями від 25 березня 2014 року №№8, 8.

Як вбачається з Платіжних доручень від 27 січня 2015 року №№921, 922, копії яких також наявні в матеріалах справи (а.с.30,31), Позивачем сплачено 8939,45 грн.

Рішенням Відповідача «Про відмову щодо застосування податкового компромісу» від 30 січня 2015 року №5881/10/26-55-22-08, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.13-14), повідомлено Позивачу про недоцільність застосування процедури податкового компромісу у звязку з тим, що суми податкових зобовязань, визначені податковими повідомленнями-рішеннями від 25 березня 2014 року №№8, 8 є узгодженими.

Відповідачем 07 травня 2015 року прийнято ОСОБА_2 вимогу №1-23, копія якої наявна в матеріалах справи (а.с.15), якою визначено 6049,41 грн. пені.

Також, Рішенням Відповідача «Про опис майна у податкову заставу» від 07 травня 2015 року №1-23, копія якого також наявна в матеріалах справи (а.с.16), вирішено здійснити опис майна, що перебуває у власності (господарському віданні або оперативному управлінні) платника податків Позивача.

У судовому засіданні Позивач відмовився від апеляційної скарги в частині оскарження Постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 жовтня 2015 року щодо відмови у задоволенні позовних вимог про визнання податкового компромісу за його Заявою про намір досягнення податкового компромісу від 19 січня 2015 року щодо податкових зобовязань, визначених у податкових повідомленнях-рішеннях Відповідача від 25 березня 2014 року №№8, 8, досягнутим та зобовязання Відповідача відобразити у картці особового рахунку Позивача відомості про відсутність податкового боргу (за основними платежами та/або штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) та/або пенею) за узгодженими грошовими зобовязаннями, визначеними у податкових повідомленнях-рішеннях від 25 березня 2014 року №№8, 8, у звязку з чим він просить апеляційне провадження у справі в цій частині закрити.

Відповідно до частини четвертої ст.193 Кодексу адміністративного судочинства України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право протягом усього часу розгляду справи відмовитися від неї повністю або частково. Питання про прийняття відмови від апеляційної скарги і закриття у зв'язку з цим апеляційного провадження вирішується судом апеляційної інстанції, що розглядає справу, в судовому засіданні за участі сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Про прийняття відмови від скарги та закриття у зв'язку з цим апеляційного провадження суд постановляє ухвалу. Повторне апеляційне оскарження рішення, ухвали суду першої інстанції з тих самих підстав не допускається.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про прийняття відмови Позивача від апеляційної скарги в частині та закриття в цій частині апеляційного провадження у справі.

Згідно з частиною першою ст.195 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

У звязку з наведеним, в апеляційному порядку переглядається судове рішення лише в частині, що оскаржується.

Відповідно до п. 1 Підрозділу 92 Перехідних положень ОСОБА_2 кодексу України, зокрема податковий компроміс - це режим звільнення від юридичної відповідальності платників податків та/або їх посадових (службових) осіб за заниження податкових зобовязань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість за будь-які податкові періоди до 1 квітня 2014 року з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 цього Кодексу. Платник податків, який вирішив скористатися процедурою податкового компромісу, під час дії податкового компромісу за такі податкові періоди має право подати відповідні уточнюючі розрахунки податкових зобовязань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, в яких визначає суму завищення витрат, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування податком на прибуток підприємств та/або суму завищення податкового кредиту з податку на додану вартість.

Згідно з п. 2 Підрозділу 92 Перехідних положень ОСОБА_2 кодексу України, сума заниженого податкового зобовязання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість сплачується в розмірі 5 відсотків такої суми. При цьому 95 відсотків суми заниженого податкового зобовязання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість вважаються погашеними, штрафні санкції не застосовуються, пеня не нараховується; сума погашеного податкового зобовязання з податку на прибуток та/або податку на додану вартість в розмірі 95 відсотків внаслідок застосування податкового компромісу не враховується для визначення обєкта оподаткування податком на прибуток підприємств.

Відповідно до п. 3 Підрозділу 92 Перехідних положень ОСОБА_2 кодексу України, зокрема процедура податкового компромісу, встановлена цим підрозділом, поширюється також на неузгоджені суми податкових зобовязань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, визначені у податкових повідомленнях-рішеннях, щодо яких триває процедура судового та/або адміністративного оскарження, а також на випадки, коли платник податків отримав податкове повідомлення-рішення, за яким податкові зобовязання не узгоджені відповідно до норм цього Кодексу. Досягнення податкового компромісу у такому разі здійснюється за заявою платника податків у письмовій формі до контролюючого органу про намір досягнення податкового компромісу. У таких випадках днем узгодження платником податків податкових зобовязань, визначених у податковому повідомленні-рішенні, є день подання такої заяви до відповідного контролюючого органу. У разі несплати платником податків такого податкового зобовязання у сумі, визначеній пунктом 2 цього підрозділу, таке податкове зобовязання вважається неузгодженим.

Згідно з п. 8 Підрозділу 92 Перехідних положень ОСОБА_2 кодексу України, податковий компроміс вважається досягнутим після сплати платником податків узгоджених податкових зобовязань згідно із цим підрозділом; після досягнення податкового компромісу згідно із цим підрозділом такі зобовязання не підлягають оскарженню та їх розмір не може бути змінений в інших податкових періодах.

Як зазначено в ОСОБА_3 Верховної Ради України з питань податкової та митної політики «щодо деяких питань застосування податкового компромісу» від 10 березня 2015 року №04-27/10-598, зокрема межі застосування підрозділу 92 ПК України визначено строками давності, встановленими статтею 102 ПКУ (не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання). Законом встановлено заявницький (інформаційний) характер процедури податкового компромісу щодо розміру сплати, видів податків та термінів застосування податкового компромісу щодо неузгоджених сум податкових зобов'язань, по яких не завершена процедура судового та/або адміністративного оскарження, та іншими неузгодженими податковими зобов'язаннями. Будь-яких повноважень контролюючого органу щодо відмови в застосуванні податкового компромісу у таких випадках Законом не передбачено.

Таким чином, 19 січня 2015 року є днем узгодження сум податкових зобовязань, визначених податковими повідомленнями-рішеннями Відповідача від 25 березня 2014 року №№8, 8, а 27 січня 2015 року днем досягнення податкового компромісу.

З урахуванням викладеного, та того, що станом на день подачі Позивачем Заяви про намір досягнення податкового компромісу до Відповідача податкові зобовязання, визначені у податкових повідомленнях-рішеннях від 25 березня 2014 року №№8, 8 були не узгодженими, оскільки Постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 листопада 2014 року ще не набрала законної сили, колегія суддів дійшла висновку, що Позивачем належним чином реалізовано своє право на досягнення податкового компромісу, а оскаржене ним Рішення Відповідача є безпідставним та необґрунтованим, у звязку з чим воно визнається протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини другої ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, вимоги якої Відповідачем не виконано.

Щодо адміністративного позову в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування ОСОБА_2 вимоги Відповідача №1-23 від 07 травня 2015 року та Рішення Відповідача «Про опис майна у податкову заставу» від 07 травня 2015 року №1-23 колегією суддів встановлено наступне.

Згідно з пп. 14.1.39. п. 14.1. ст. 14 ОСОБА_2 кодексу України, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п. 57.3. ст. 57 ОСОБА_2 кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу; у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Згідно з п. 59.1. ст. 59 ОСОБА_2 кодексу України, зокрема у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

А відповідно до пп. 89.1.2. п. 89.1. ст. 89 ОСОБА_2 кодексу України, право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Згідно з п. 89.3. ст. 89 ОСОБА_2 кодексу України, зокрема опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.

Як вбачається з оскарженої Позивачем ОСОБА_2 вимоги Відповідача, ним за несплату Позивачем станом на 06.05.2015 року сум узгоджених грошових зобовязань з податку на прибуток приватних підприємств нараховано 6049,41 грн. пені.

У звязку з тим, що Відповідачем протиправно відмовлено Позивачу у застосуванні податкового компромісу щодо сум податкових зобовязань, визначених у податкових повідомленнях-рішеннях Відповідача від 25 березня 2014 року №№8, 8, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для визнання протиправними та скасування ОСОБА_2 вимоги №1-23 від 07 травня 2015 року та Рішення «Про опис майна у податкову заставу» від 07 травня 2015 року №1-23.

Відповідно до ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

У звязку з вищевикладеним, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно зясовано обставини справи, що мають значення для справи, порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому, Постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 жовтня 2015 року в частині скасовується та ухвалюється в цій частині нова Постанова, якою адміністративний позов задовольняється повністю.

Керуючись ст.ст. 193, 195, 196, 198, 200, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційне провадження в частині оскарження Постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 жовтня 2015 року щодо відмови у задоволенні позовних вимог про визнання податкового компромісу за Заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Вуд Енд Пленет від 19 січня 2015 року про намір досягнення податкового компромісу стосовно неузгоджених сум податкових зобовязань з податку на прибуток та податку на додану вартість, визначених у податкових повідомленнях-рішеннях Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 25 березня 2014 року №№8, 8, досягнутим та зобовязання Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві відобразити у картці особового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю Вуд Енд Пленет (код за ) відомості про відсутність податкового боргу (за основними платежами та/або штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) та/або пенею) за узгодженими грошовими зобовязаннями, визначеними у податкових повідомленнях-рішеннях від 25 березня 2014 року №№8, 8 закрити.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Вуд Енд Пленет задовольнити, Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 жовтня 2015 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними та скасування Рішень Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 30 січня 2015 року №5881/10/26-55-22-08 «Про відмову щодо застосування податкового компромісу» та від 07 травня 2015 року №1-23 «Про опис майна у податкову заставу», ОСОБА_2 вимоги від 07 травня 2015 року №1-23 скасувати та ухвалити в цій частині нову Постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати Рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 30 січня 2015 року №5881/10/26-55-22-08 «Про відмову щодо застосування податкового компромісу», від 07 травня 2015 року №1-23 «Про опис майна у податкову заставу», ОСОБА_2 вимогу від 07 травня 2015 року №1-23.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Постанову складено у повному обсязі 24.12.2015 року.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Василенко Я.М.

ОСОБА_4

Головуючий суддя Бабенко К.А

Судді: Василенко Я.М.

ОСОБА_4