Справа № 283/1336/15-а
Суддя: Жизневська А.В.
Дата ухвалення: 2015-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Тимошенко А.О.
Суддя-доповідач:Жизневська А.В.
ПОСТАНОВА

іменем України

"23" грудня 2015 р. Справа № 283/1336/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Жизневської А.В.

суддів: Малахової Н.М.

Моніча Б.С.,

при секретарі Єрикаловій О.О. ,

за участю позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області на постанову Малинського районного суду Житомирської області від "05" жовтня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області про визнання відмови протиправною, зобов'язання здійснити перерахунок і виплату пенсії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Малинського районного суду Житомирської області від 05 жовтня 2015 року позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову управління Пенсійного фонду України у Малинському районі Житомирської області в перерахунку ОСОБА_3 пенсії згідно постанови Малинського районного суду від 09.10.2014 року в розмірі 90% від заробітної плати зазначеної в довідці територіального управління Державної судової адміністрації України № 1307/14 від 15.07.2014 року з обмеженням її розміру десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Малинському районі Житомирської області виконати рішення Малинського районного суду Житомирської області від 09.10.2014 року, а саме: перерахувати та виплатити ОСОБА_3 пенсію в розмірі 90% від заробітної плати зазначеної в довідці територіального управління Державної судової адміністрації України № 1307/14 від 15.07.2014 року без обмеження десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність. В решті позову відмовлено за безпідставністю.

Відшкодовано з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 65 гривень.

Апелянт в апеляційній скарзі просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 працювала в Радомишльському районному суді Житомирської області на посаді в.о. голови суду, а з квітня 2000 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

15 липня 2014 року територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Житомирській області позивачу видано довідку №1307/14 про складові заробітної плати працюючого державного службовця для перерахунку пенсії з останнього місця роботи.

22 липня 2014 року ОСОБА_3 звернулася до УПФ із заявою про перерахунок розміру пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим суддям, на що відповідач повідомив про відсутність підстав для такого перерахунку, оскільки Кабінетом Міністрів України не приймалося рішень про підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням пенсійного органу, позивач оскаржив його до суду.

Постановою Малинського районного суду Житомирської області від 09 жовтня 2014 року визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області щодо здійснення ОСОБА_3, перерахунку пенсії у менших розмірах, ніж визначено ст. 37-1 Закону України "Про державну службу". Зобов'язано УПФ здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3 згідно з Законом України "Про державну службу" в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" - з 22 березня 2014 року на підставі наданої довідки про заробітну плату № 1307/14 від 15.07.2014 року територіального управління державної судової адміністрації України в Житомирській області, з урахуванням нарахованих та виплачених сум.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2014 року (а.с.8-9) вищезазначене рішення Малинського районного суду змінено та виключено з резолютивної частини вказівку «в розмірі обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"».

Судом встановлено, що при повторному зверненні позивача про перерахунок пенсії, враховуючи заробітну плату зазначену в довідці ТУ ДСАУ №1307/14 (а.с. 14), відповідач здійснив перерахунок, але виходячи з розміру 80% від суми заробітної плати та обмеживши її 10 прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність. Крім того відповідач відраховує з пенсії податок на доходи фізичних осіб та військовий збір (а.с. 10-12).

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції, виходив з того, що на час призначення ОСОБА_3 пенсії (квітень 2000 року) редакція статті 37 Закону України "Про державну службу" давала можливість позивачу на отримання пенсії в розмірі 90% посадового окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії.

Колегія суддів погоджується з таким висновком.

Відповідно до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

У пункті 3.4 Рішення Конституційного Суду України від 18 червня 2007 року№4-рп/2007 вказано, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами.

З представлених суду документів вбачається, що позивач з квітня 2000 року звільнена у зв'язку з виходом на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу".

Відповідно до статті 37-1 Закону України "Про державну службу" у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється, виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Згідно з п. 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" від 31 травня 2000 року№865 у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року N 432-IV "Про внесення змін до Закону України "Про державну службу" заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу" визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України (для службовців Національного банку України у розмірах, установлених його Правлінням) на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії.

Статтею 1 Закону України «Про державну службу» державна служба в Україні визначена як професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів.

Згідно зі статтею 2 вказаного Закону посада - це визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу та його апарату, на яку покладено встановлене нормативними актами коло службових повноважень.

Відтак, суддя на якого поширюється дія положень статей 1, 2 Закону України «Про державну службу», є державною службовою особою, яка здійснює функції представника державної судової влади на постійній основі, наділений повноваженнями здійснювати правосуддя та одержує суддівську винагороду за рахунок державних коштів.

Право суддів на пенсію згідно Закону України «Про державну службу» за умови досягнення пенсійного віку підтвердив Конституційний Суд України в своєму рішенні від 03.06.2013 року № 3-рп/2013 "У справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 2, абзацу другого пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці).

Зокрема цим рішенням Конституційний Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) перше, друге, третє речення частини 5 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року N 3668-VI.

Вищевказані положення частини 5 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», які визнані неконституційними, встановлювали, що виплата щомісячного довічного грошового утримання, призначеного відповідно до цієї статті, на період роботи на посадах, які дають право на його призначення або право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених ЗУ "Про прокуратуру", ЗУ "Про наукову і науково-технічну діяльність", ЗУ "Про статус народного депутата України", ЗУ "Про державну службу", припиняється. На цей період призначається і виплачується пенсія відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Також вищевказаним рішенням Конституційний Суд України визнав неконституційною статтю 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року N 3668-VI в частині поширення її дії на Закон України "Про судоустрій і статус суддів". В цій статті було вказано, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином Конституційний Суд України не тільки підтвердив право суддів на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», але й скасував обмеження пенсії десятьма розмірами прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Посилання відповідача на змінену Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" редакцію статті 37 Закону України "Про державну службу" є безпідставним, оскільки новий порядок обчислення пенсії застосовується при її призначенні після 01.10.2011 року, а не під час перерахунку.

Вирішуючи питання про відрахування з пенсії податку на доходи фізичних осіб та військового збору, суд вірно зазначив, що в цій частині дії відповідача правомірні, оскільки відрахування даних платежів з розміру пенсії, що перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, передбачено ст. ст. 162, 163, 164 Податкового кодексу України та пунктом 161 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Відтак, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що, розмір пенсії ОСОБА_3 має становити 90 відсотків від суми заробітної плати, яка зазначена в довідці територіального управління Державної судової адміністрації України № 1307/14 від 15.07.2014 року, без обмеження 10 прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Проте, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII у ст.37 ЗУ "Про державну службу" частину четверту змінено та зазначено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

А тому у вказаний період пенсія ОСОБА_3 має бути обмежена десятьма прожитковими мінімумами, що не має місця у період з 02 грудня 2014 року по 01 квітня 2015 року.

Щодо зобов'язання управління Пенсійного фонду України у Малинському районі Житомирської області виконати рішення Малинського районного суду Житомирської області від 09.10.2014 року, то у суду були відсутні підстави для прийняття такого рішення, оскільки частиною 4 ст. 257 КАС України визначено, що примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому ЗУ "Про виконавче провадження". А у відповідності до ч.1 ст.2 ЗУ "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції підлягає зміні із визнанням протиправною відмови Управління Пенсійного фонду України у Малинському районі Житомирської області в перерахунку ОСОБА_3 пенсії згідно постанови Малинського районного суду від 09.10.2014 року в розмірі 90% від заробітної плати зазначеної у довідці територіального управління Державної судової адміністрації України № 1307/14 від 15.07.2014 року з обмеженням її розміру десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність у період з 02 грудня 2014 року по 01 квітня 2015 року. У частині ж зобов'язань Управління Пенсійного фонду України у Малинському районі Житомирської області має здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3 згідно рішення Малинського районного суду Житомирської області від 09.10.2014 року в розмірі 90% від заробітної плати зазначеної в довідці територіального управління Державної судової адміністрації України №1307/14 від 15.07.2014 року без обмеження десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, в період з 2 грудня 2014 року по 01 квітня 2015 року. У решті постанова залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 201, 205, 207, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області задовольнити частково.

Постанову Малинського районного суду Житомирської області від "05" жовтня 2015 р. змінити, визначивши протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України у Малинському районі Житомирської області в перерахунку ОСОБА_3 пенсії згідно постанови Малинського районного суду від 09.10.2014 року в розмірі 90% від заробітної плати зазначеної у довідці територіального управління Державної судової адміністрації України № 1307/14 від 15.07.2014 року з обмеженням її розміру десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність в період з 02 грудня 2014 року по 01 квітня 2015 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Малинському районі Житомирської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3 згідно рішення Малинського районного суду Житомирської області від 09.10.2014 року в розмірі 90% від заробітної плати зазначеної в довідці територіального управління Державної судової адміністрації України № 1307/14 від 15.07.2014 року без обмеження десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, в період з 2 грудня 2014 року по 01 квітня 2015 року.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.В. Жизневська

судді: Н.М. Малахова

Б.С. Моніч

Повний текст cудового рішення виготовлено "28" грудня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/ ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/ Управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області пл. Соборна, 12 А,м. Малин,Житомирська область,11601

- ,