Справа № 804/8542/15
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2015-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"21" грудня 2015 р. справа № 804/8542/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді:Юрко І.В., суддів: Гімона М.М., Чумака С. Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Кіровському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2015 року у справі № 804/8542/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Дніпропетровська приватна середня загальноосвітня школа «Британська міжнародна школа - Дніпропетровськ» до Державної податкової інспекції в Кіровському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 02.06.2015 року, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 10.07.2015 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції в Кіровському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, яким просив визнати протиправною та скасувати податкову вимогу форми «Ю» від 02.06.2015 року №3111-25 про сплату податкового боргу в розмірі 296258,09 грн.; зобов'язати відповідача скасувати у картці особового рахунку позивача нарахування суми податкового боргу в розмірі 296258,09 грн..

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2015 року позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу Державної податкової інспекції в Кіровському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області форми «Ю» №3111-25 від 02.06.2015 року.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Сторони у судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до вимог частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, та явка яких у відповідності до статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України не визнавалась судом обов'язковою, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За нормами пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, так як не прибула жодна з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Дніпропетровська приватна середня загальноосвітня школа «Британська міжнародна школа - Дніпропетровськ» є ліцензованим дошкільним та загальноосвітнім навчальним закладом про що свідчить копія ліцензії АВ №548977, видана 25.03.2014 року департаментом освіти і науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації, ідентифікаційний код юридичної особи 31270773 (а.с.17).

Відповідач - Державна податкова інспекція в Кіровському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, є суб'єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Законом України «Про державну податкову службу в Україні» та Податковим кодексом України повноваження.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є землекористувачем земельних ділянок, що знаходяться за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Свердлова, буд.39а , площами 0,4586 га та 0,1393 га згідно договорів оренди землі від 22.08.2001 року, від 26.03.2002 року зі строком дії до 21.06.2016 року та до 20.12.2016 року відповідно, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями договорів оренди землі та копіями податкових декларацій зі сплати за землю за 2013 рік та за 2014 рік (а.с.7-16, 80-82, 112-114).

02.06.2015 року податковим органом з посиланням на вимоги ст.ст. 20, 59, 60 Податкового Кодексу України сформована податкова вимога форми «Ю» за №3111-25 про сплату позивачем податкового боргу станом на 01.06.2015 року за узгодженими грошовими зобов'язаннями у розмірі 296258,09 грн., де орендна плата визначена в розмірі 295028,10 грн., пеня 1229,99 грн. (а.с.6).

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправною та скасування податкової вимоги форми «Ю» №3111-25 від 02.06.2015 року, суд першої інстанції зазначив, що позивач є ліцензованим дошкільним загальноосвітнім навчальним закладом, та станом на 2013-2014 роки на нього розповсюджується пільга щодо звільнення від сплати земельного податку.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

За приписами п.п.14.1.147 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній до 31.12.2014 року) передбачено, що плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою - п.п.14.1.136 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України.

У відповідності до вимог п.п.269.1.2 п.269.1 ст.269 ПК України платниками податку за землю є, зокрема, землекористувачі.

Відповідно до п.п. 14.1.73 п. 14.1 ст. 14 цього Кодексу, землекористувачі - це особи, яким, на умовах оренди надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності.

Отже, Податковий кодекс України визначив обов'язок та особу (орендаря) сплачувати земельний податок у формі орендної плати.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що позивач як землекористувач є платником загальнодержавного земельного податку, до складу якого віднесено і орендну плату за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Така правова позиція узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 02.12.2014 року за позовом ПАТ «Сумська фірма «Усе для дому» до ДПІ у м.Сумах про визнання протиправним податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до вимог ст.244-2 Кодексу адміністративного судочинства України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

За таких обставин суд першої інстанції вірно зазначив, що доводи податкового органу про те, що позивач не є платником земельного податку, а є платником орендної плати за земельні ділянки є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на законі, з чим погоджується колегія суддів.

Статтею 282 ПК України (у редакції, чинній до 31.12.2014 року) встановлені пільги щодо сплати податку для юридичних осіб.

Так, п.п.282.1.8 п.282.1 ст.282 ПК України (чинній у редакції на момент виникнення спірних првовідносин) визначено, що від сплати податку звільняються дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади незалежно від форм власності і джерел фінансування.

Враховуючи зазначені вище обставини та наявність у позивача ліцензії АВ №548977, виданої Департаментом освіти і науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації, згідно якої позивач є ліцензованим дошкільним загальноосвітнім навчальним закладом, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що на позивача станом на 2013-2014 роки розповсюджується пільга щодо звільнення від сплати земельного податку.

Крім того, зі змісту розрахунку суми податкового боргу за податковою вимогою № 3111-25 від 02.06.2015 року на загальну суму 96258,09 грн., вбачається, що вказана сума складається з податкового боргу по сплаті орендної плати за самостійно поданими позивачем податковими деклараціями та розрахунками по сплаті за орендну плату за 2013 рік у розмірі 60100,39 грн., пені в розмірі 763,31 грн.; по декларації зі сплати орендної плати за землю за 2014 рік в сумі 185070,43 грн., пені в розмірі 466,68 грн.; за 2015 рік по сплаті орендної плати по розрахунку з орендної плати за землю за грудень 2014 рік та за податковими повідомленнями-рішеннями № від 11.12.2013 року, № від 08.07.2014 року, № від 08.07.2014 року, № від 11.12.2013 року у загальній сумі 49857,28 грн. (а.с.110-111).

Проте, дії посадових осіб контролюючого органу по нарахуванню позивачу податкового боргу станом на 01.06.2015 року за узгодженими грошовими зобов'язаннями за податковими деклараціями по платі за землю за 2013 року та за 2014 року, а також і за вищенаведеними податковими повідомленнями-рішеннями, які включені до оспорюваної вимоги, є протиправними та такими, що не відповідають вимогам діючого на момент виникнення спірних відносин нормам податкового законодавства України з наступних підстав.

Колегія суддів звертає увагу, що вказані вище податкові повідомлення-рішення та розповсюдження на позивача пільги, встановленої п.п.282.1.8 п.282.1 ст.282 ПК України були вже предметом розгляду в інших справах.

Так, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.12.2013 року, ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.09.2014 року та ухвалою Вищого адміністративного Суду України від 22.01.2015 року у справі №804/15143/13-а за результатами розгляду адміністративного позиву ТОВ «Дніпропетровська приватна середня загальноосвітня школа «Британська міжнародна школа - Дніпропетровськ» до податкового органу про скасування податкової вимоги №29-13 від 14.08.2013 року про нарахування відповідачем податкового боргу зі сплати орендної плати за 2012 року. Вказаними рішеннями судів встановлено, що ТОВ «Дніпропетровська приватна середня загальноосвітня школа «Британська міжнародна школа - Дніпропетровськ» є загальноосвітнім навчальним закладом, враховуючи положення п.282.1.8 ст. 282 ПК України, а тому позивач не повинен сплачувати загальнодержавний податок у формі орендної плати (а.с.18-19,79,93-95).

Посилання апелянта на те, що на позивача не розповсюджується пільга, встановлена п.п.282.1.8 п.282.1ст.282 ПК України, так як позивач не фінансується за кошти державного чи місцевого бюджету, метою його є отримання прибутку від надання послуг, які підлягають ліцензуванню, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки вказаними нормами Податкового Кодексу України (чинній у редакції на момент виникнення спірних відносин встановлено пільгу на звільнення від сплати земельного податку для дошкільних та загальноосвітніх навчальних закладів незалежно від форм власності і джерел фінансування.

Крім того, колегія суддів вважає безпідставними посилання відповідача на те, що станом на 02.06.2015 року ( на момент прийняття оспорюваної вимоги) суми грошових зобов'язань, які були визначені контролюючим органом позивачу на підставі податкових повідомлень-рішень № від 11.12.2013 року, № від 08.07.2014 року, № від 08.07.2014 року, № від 11.12.2013 року були узгодженими.

Колегія суддів зазначає, постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.12.2015 року скасовано постанову Донецького окружного адміністративного суду від 24.12.2014 року у справі №804/16680/14, прийнято нове рішення, яким позов ТОВ «Дніпропетровська приватна середня загальноосвітня школа «Британська міжнародна школа - Дніпропетровськ» до Державної податкової інспекції в Кіровському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області задоволено та скасовано зазначені вище податкові повідомлення-рішення.

Згідно до вимог п.56.18 ст.56 ПК України при звернення платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Крім того, колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що грошові зобов'язання по сплаті орендної плати за землю за 2013-2014 роки позивачем були визначені самостійно у податкових деклараціях за відповідні періоди, а тому є узгодженими, оскільки податковим органом не враховано, що наявність вказаної пільги про звільнення позивача від сплати земельного податку у вигляді орендної плати за землю не звільняють останнього від обов'язку подання відповідних податкових декларацій. Крім того, податковим органом залишено поза увагою і те, що позивач у додатках 2 до податкових декларацій вказав про наявність відповідної пільги, що підтверджується змістом таких додатків (а.с.82-83,91-92).

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Державною податковою інспекцією в Кіровському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області не доведено правомірність прийняття податкової вимоги форми «Ю» від 02.06.2015 року №3111-25 про сплату податкового боргу в розмірі 296258,09 грн..

Рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про зобов'язання відповідача скасувати в картці особового рахунку позивача нарахування суми податкового боргу у розмірі 296258,09 грн. сторонами не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції рішення суду в цій частині не досліджується.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 160, 167, 184, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Кіровському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2015 року у справі №804/8542/15 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2015 року у справі № 804/8542/15 залишити без змін.

Стягнути до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір за подання апеляційної скарги на постанову суду в розмірі 535 (п'ятсот тридцять п'ять) гривень 92 копійки за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції в Кіровському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

Ухвала суду апеляційної інстанції постановлена в порядку письмового провадження, набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак