Справа № 2а/2570/1486/11
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2015-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" листопада 2015 р. м. Київ К/9991/36261/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Іваненко Я.Л.,

Кобилянського М.Г.,

секретар судового засідання Іванова Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2012 року в справі за його позовом до Чернігівської міської виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про відшкодування витрат, пов'язаних з виплатою допомоги по вагітності та пологах,

в с т а н о в и л а :

У березні 2011 року позивач звернувся в суд з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначав, що є фізичною особою-підприємцем й 02 лютого 2009 року уклав з ОСОБА_5 безстроковий трудовий договір з щомісячною оплатою праці в розмірі 5000 грн. 24 лютого 2009 року працівнику призначено допомогу по вагітності та пологах в сумі 20 750 грн. та протягом березня-квітня 2009 року проведено її виплату. У порушення вимог Інструкції про порядок надходження, обліку та витрачання коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності відшкодування суми сплаченої допомоги не було проведено.

Посилаючись на заборгованість відповідача фізична особа-підприємець просила суд стягнути її в сумі 20 192,14 грн.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2012 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, позивач просив скасувати судові рішення та ухвалити нове.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 02 лютого 2009 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено безстроковий трудовий договір на виконання обов'язків головного бухгалтера з оплатою праці 5 000 грн. на місяць.

04 березня 2009 року позивачем складено видатковий касовий ордер на виплату допомоги по вагітності та пологах ОСОБА_5 в сумі 20 750 грн.

Провідним спеціалістом фінансового відділу Чернігівської міської виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на підставі доручення № 423 від 08 травня 2009 року проведено позапланову ревізію правильності нарахування, перерахування та використання коштів Фонду фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 за період з 02 лютого по 01 травня 2009 року у зв'язку з його зверненням по відшкодуванню проведених виплат.

За результатами перевірки 15 травня 2009 року складено акт ревізії по коштам Фонду, яким було встановлено, що у зв'язку зі зміною місцезнаходження підприємця трудові договори з найманими працівниками були розірвані 30 січня 2009 року. Нові укладено 02 лютого 2009 року, заробітна плата найманих працівників з урахуванням кваліфікації та складності робіт встановлена в розмірі мінімальної заробітної плати, а посадовий оклад головного бухгалтера ОСОБА_5 - 5 000 грн. при місячному чистому доході підприємця 5 267 грн. У висновках зазначено, що питання про відшкодування витрат, понесених позивачем при нарахуванні допомоги по вагітності та пологах найманому працівнику ОСОБА_5 буде розглянуто після закінчення перевірки та отримання письмових відповідей від територіальної державної інспекції праці в Чернігівській області, правоохоронних органів, а також експертизи видачі листка непрацездатності.

Також судами встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_4 вже звертався до суду з вимогами про відшкодування витрат, пов'язаних з виплатою допомоги по вагітності та пологах ОСОБА_5

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 травня 2010 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2010 року, було встановлено відсутність підстав для відшкодування витрат визначених пунктом 6.9 Інструкції про порядок надходження, обліку та витрачання коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності затвердженої постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 26 червня 2001 року № 16.

До винесення зазначених судових рішень позивач направив відповідачу повідомлення про виправлення звіту за формою Ф4 - ФСС з ТВП.

Відмовляючи в задоволенні позову окружний суд, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що нарахування заробітної плати ОСОБА_5 у розмірі 5 000 грн. є необґрунтованим, нарахування допомоги з вказаного заробітку неправомірне і відповідачем обґрунтовано відмовлено у відшкодуванні витрат позивача.

З такими висновками судів неможна погодитися повністю з огляду на наступне.

Правові, організаційні та фінансові основи загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян на випадок тимчасової втрати працездатності, у зв'язку з вагітністю та пологами, народженням дитини та необхідністю догляду за нею, у разі смерті, а також надання послуг із санаторно-курортного лікування та оздоровлення застрахованим особам та членам їх сімей визначає Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням».

Відповідно до статті 1 Закону загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, передбачає матеріальне забезпечення громадян у зв'язку з втратою заробітної плати (доходу) внаслідок тимчасової втрати працездатності (включаючи догляд за хворою дитиною, дитиною-інвалідом, хворим членом сім'ї), вагітності та пологів, часткову компенсацію витрат, пов'язаних із смертю застрахованої особи або членів її сім'ї, а також надання соціальних послуг за рахунок бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, що формується шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також за рахунок інших джерел, передбачених цим Законом.

Статтею 2 зазначеного Закону передбачено, що застрахована особа - найманий працівник, а у випадках, передбачених цим Законом, також інші особи (громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України), на користь яких здійснюється загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням.

Згідно із частиною першою статті 20 Закону кошти загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, спрямовуються на: 1) виплату застрахованим особам допомоги по тимчасовій непрацездатності, вагітності та пологах, на поховання; 2) фінансування санаторно-курортного лікування та оздоровлення застрахованих осіб і членів їх сімей, позашкільне обслуговування, у тому числі придбання дитячих новорічних подарунків; 3) утворення резерву страхових коштів у розрахунку не менш як на п'ять календарних днів для фінансування матеріального забезпечення застрахованих осіб; 4) забезпечення поточної діяльності та утримання органів Фонду, розвиток його матеріально-технічної бази.

Відповідно до частини першої статті 21 Закону фінансування страхувальників-роботодавців для надання матеріального забезпечення найманим працівникам здійснюється районними, міжрайонними, міськими виконавчими дирекціями відділень Фонду в порядку, встановленому правлінням Фонду.

Підставою для фінансування страхувальників робочими органами відділень Фонду є оформлена за встановленим зразком заява-розрахунок, що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми матеріального забезпечення за їх видами. Районні, міжрайонні, міські виконавчі дирекції відділень Фонду здійснюють фінансування страхувальників-роботодавців протягом десяти робочих днів після надходження заяви.

Згідно із статтями 50-53 Закону матеріальне забезпечення та соціальні послуги за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 6 цього Закону, призначаються та надаються за основним місцем роботи (крім видів матеріального забезпечення, передбачених пунктами 1, 2 статті 34 цього Закону, яке надається за основним місцем роботи та за сумісництвом у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України).

Рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації, до складу якої входять представники адміністрації підприємства, установи, організації та застрахованих осіб (виборних органів первинної профспілкової організації (профспілкового представника) або інших органів, які представляють інтереси застрахованих осіб).

Комісія (уповноважений) із соціального страхування здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення, приймає рішення про відмову в його призначенні, про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково), розглядає підставу і правильність видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг.

Комісія (уповноважений) із соціального страхування виконує свої функції відповідно до положення про комісію (уповноваженого) із загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, яке затверджується правлінням Фонду.

Підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності, а в разі роботи за сумісництвом - копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою за основним місцем роботи. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я за погодженням з Фондом.

При обчисленні середньої заробітної плати (доходу) для забезпечення допомогою по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах враховуються всі види заробітної плати (доходу) в межах граничної суми місячної заробітної плати (доходу) за відпрацьований час, на яку нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, відповідно до статті 21 цього Закону.

Порядок обчислення середньої заробітної плати для надання допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року № 1266 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням.

Пунктом 6 Порядку встановлено, що у разі коли застрахована особа працювала та сплачувала страхові внески або за неї сплачувалися страхові внески менше ніж календарний місяць, середня заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється за фактично відпрацьований час перед настанням страхового випадку, крім розрахунку допомоги по вагітності та пологах за страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням (приклад наведено у додатку 1).

Пунктом 10 Порядку передбачено, що якщо у розрахунковому періоді перед настанням страхового випадку застрахована особа не мала заробітку (грошового забезпечення) з поважних причин, що зазначені у пункті 4 цього Порядку (до таких відносяться тимчасова непрацездатність, відпустка у зв'язку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком), або якщо страховий випадок настав у перший день роботи, середня заробітна плата (грошове забезпечення) для розрахунку страхових виплат та оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця визначається виходячи з місячної тарифної ставки (посадового окладу), встановленої працівникові на момент настання страхового випадку.

Вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій не встановили чи дотримано позивачем встановлений законодавством порядок призначення допомоги по вагітності та пологах ОСОБА_5, чи відповідає законодавству розмір допомоги, визначений комісією із соціального страхування.

Висновок судів про те, що розмір встановленої ОСОБА_5 заробітної плати не відповідає закону неможна визнати обґрунтованим, оскільки суди у рішеннях не навели жодної правої норми, на підставі якої прийшли до нього.

Відповідно до вимог частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи відповідно до частини другої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування судових рішень судів і направлення справи на новий судовий розгляд.

На підставі наведеного та керуючись статтями 221, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2012 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ Я.Л. Іваненко /підпис/ М.Г. Кобилянський /підпис/