Справа № 334/1878/15-а(2-а/334/72/15)
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2015-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" грудня 2015 р. м. Київ К/800/39994/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі

суддів: Мороз Л.Л.,

Горбатюка С.А.,

Шведа Е.Ю.,

розглянула порядку письмового розгляду касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.05.2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.08.2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя про визнання дій відповідача неправомірними та зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах за списком № 2.

Постановою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 12.05.2015 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.08.2015 року, позов задоволено. Визнано протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_3 пенсії на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-XІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XІІ) та скасовано рішення від 05.03.2015р. № 20 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Зобов'язано відповідача зарахувати ОСОБА_3, до пільгового стажу за Списком № 2 періоди роботи з 11.06.1985р. по 20.08.1990р. за професією землероба чугунолитейного цеху на формовочній дільниці в Запорізькому виробничому об`єднанні "Запоріжпромарматура", яка включена до Списку № 2 виробництва, цехів, професій та посад, робота в яких дає право на пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956р. № 1173 "Про затвердження списків виробництв, робот, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", призначити та виплатити їй пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. "б" ст. 13 Закону № 1788-XІІ з 08.03.2015р.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, відповідач подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу у якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального та матеріального права, просить скасувати вказані судові рішення та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

Перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, ОСОБА_3 з 11.06.1985 року по 21.08.1990 року працювала землеробом на формовочному участку № 2 по 3 розряду на ЗВО «Арматуробудування», ПАТ «Запорізький абразивний комбінат». Названі роботи віднесено до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

02.03.2015 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2.

Рішенням засідання робочої комісії при призначенні та виплаті пенсій при Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя № 20 від 05.03.215 року було відмовлено в призначенні пенсії з тих підстав, що позивачем не надані уточнюючі довідки підприємства про характер виконуваної роботи та умов праці, а також зайнятість протягом повного робочого дня на роботах, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Суди у цій справі дійшли висновку про задоволення позову з огляду на те, що позивач надав органу Пенсійного фонду трудову книжку, записи у якій оформлені відповідно до чинного законодавства та свідчать, що ОСОБА_3 з 11.06.1985 року по 21.08.1990 року працювала землеробом на формовочному участку № 2 по 3 розряду на ЗВО «Арматуробудування», ПАТ «Запорізький абразивний комбінат», а також має більше ніж 5 років пільгового стажу. Будь-яких записів стосовно того, що позивач працював неповний робочий день, трудова книжка не містить.

Колегія суддів не погоджується з висновками судів попередніх інстанції, оскільки вони є необґрунтованими та передчасними.

Так, відповідно до пункту "б" частини 1 статті 13 Закону 1788-XІІ на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Колегія суддів звертає увагу, що даних трудової книжки у даному випадку недостатньо, оскільки пенсія відповідно до пункту "б" частини 1 статті 13 Закону 1788-XІІ призначається працівникам за умови їх зайнятості на відповідних роботах повний робочий день, що необхідно встановити.

У відповідності до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 року за № 1451/11731 (далі Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року (приклади у додатках 1, 2).

За приписами пункту 10 цього ж Порядку для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637.

Колегія суддів зазначає, що якщо підприємство, на якому працювала особа було ліквідовано без визначення правонаступника, для підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах необхідно керуватись також і Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 року № 18-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 року за № 1231/13105 (далі - Порядок № 18-1).

Пунктом 11 цього Порядку встановлено, що для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, за місцем проживання (реєстрації) такі документи: 1) заяву про підтвердження стажу роботи; 2) витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - Єдиний державний реєстр), а для підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 1 липня 2004 року та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі, - інші документи, які мають підтверджувати факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні); 3) трудову книжку; 4) документи, видані архівними установами, зокрема: а) довідку про заробітну плату; б) копії документів про проведення атестації робочих місць; в) копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідку про їх відсутність).

У разі необхідності заявник може подавати інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов'язаних з виконанням своїх трудових обов'язків (пункт 2 Порядку № 383).

Проте, судами попередніх інстанцій, у порушення частин 4 та 5 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, не було встановлено, досліджено та враховано всіх фактичних обставин цієї справи, що мають вирішалььне значення для правильного вирішення спору.

Статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи, що передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями, оскаржувані судові рішення у справі підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції відповідно до частини 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України.

При новому розгляді справи суду слід врахувати наведене і в залежності від встановленого вирішити справу.

Керуючись ст. 220, 221, 227, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.05.2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.08.2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: