Справа № 548/2164/15-а
Суддя: Старокожко В. П.
Дата ухвалення: 2015-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 548/2164/15-а
Провадження №2-а/548/40/15
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"17" грудня 2015 р. Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Старокожко В.П.,

за участю секретаря Листопад В.Л.,

позивачки - ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хорол адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Хорольської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення АВ № 752226 від 27.11.2015 року,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Хорольської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення АВ № 752226 від 27.11.2015 року.

Обґрунтовуючи адміністративний позов позивачка посилається на ті обставини, що постановою виконуючого обовязки начальника управління Хорольської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області ОСОБА_3 від 27.11.2015 року її було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.165-1 КУпАП, та накладено адміністративний штраф у розмірі 680 грн. за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за третій квартал 2015 року. Позивачка вказує, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, так як вона 15.10.2015 року сплатила єдиний соціальний внесок в сумі 480 грн., що підтверджується відповідним меморіальним ордером, про те ці грошові кошти помилково працівниками банку були спрямовані на сплату єдиного соціального внеску за найманих працівників, а тому вважає, що в її діях немає вини, а тому її притягнуто до адміністративної відповідальності безпідставно, в звязку з чим просить скасувати вищевказану постанову, а провадження по справі закрити.

У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в адміністративному позові та просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що ОСОБА_1 як платник податку повинна була проконтролювати правильність сплати єдиного соціального внеску, а тому виходячи з того, що зарахування коштів сплачених позивачкою з одного рахунку на інший було здійснено лише 04.11.2015 року, постанова про притягнення позивачки до відповідальності є законною, так як позивачка дійсно пропустила строк для сплати вищевказаного соціального внеску.

Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 КУпАП визначено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

В сукупності статті 10 і 11 КУпАП становлять суб'єктивну сторону складу правопорушення.

В даному випадку позивачем здійснено всі можливі заходи для своєчасної сплати єдиного внеску, несвоєчасна сплата вказаного внеску відбулась по незалежних від неї причин.

До вказаного висновку суд приходить, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачка, згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців зареєстрована як фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з липня 2013 року.

Відповідно до наданих позивачкою документів, і це не заперечується представником позивача судом встановлено, що позивачка як фізична особа-підприємець не має найманих працівників, так як здійснює підприємницьку діяльність одноособово.

З пояснень в судовому засіданні позивачки судом встановлено, що вона сплачувала через відділення ПАТ «КБ «Приват Банк» в м. Хорол єдиний соціальний внесок, який вираховувався з її рахунку автоматично 15-17 числа кожного місяця. З 01 вересня 2015 року змінився розмір мінімальної заробітної плати, тому в банку автоматично розмір єдиного соціального внеску не сплачувався, а тому вона особисто прийшла у відділення ПАТ «КБ «Приват Банк» для сплати цього виду податку. Передавши грошові кошти в сумі 480 грн. в касу банку попрохала здійснити оплату єдиного соціального внеску, що і було зроблено касиром, про що їй було надано відповідну квитанцію, де значилося, що 15.10.2015 року вона сплатила вказаний вид податку. Причину по якій працівник банку здійснив платіж не на той рахунок пояснює тим, що було проведено зміну рахунків для сплати цього виду податку, тому вважає, що саме це стало підставою помилки працівника банку. Зауважує, що вона не знала, що є 2 рахунки для сплати єдиного соціального внеску, цього їй ніхто не пояснював, ні працівники банку ні працівники податкової. Сплачуючи грошові кошти вона була впевнена, що вони сплачені на належний рахунок.

Наявний у справі меморіальний ордер № АДМ 05В00Д7 від 15.10.2015 року вказує, що позивачкою Хорольській ОДПІ ГУ ДФС в Полтавській області було сплачено 480 грн. (призначення платежу: єдиний соціальний внесок).

Представник відповідача пояснила, що існує 2 рахунки для сплати єдиного соціального внеску для найманих працівників та для фізичних осіб-підприємців, які відрізняються один від одного двома цифрами при тому, що 6 останніх цифр цих рахунків є однаковими. Вказала, що позивачкою, після її виклику відповідальною особою підприємства, яке вона представляє, було написано заяву про перерахування невірно сплачених коштів з одного рахунку на інший, хоча фактично єдиний внесок був сплачений.

Таким чином, з урахуванням того, що позивачкою сплачений своєчасно і в повному обсязі єдиний соціальний внесок, на рахунок який передбачений саме для цього виду податку. Невірне зарахування грошових коштів на інший вид рахунку було вчинено не з вини позивачки, при обставинах вказаних позивачкою, в неї не було підстав вважати, що мала місце помилка працівника банку, представником відповідача не надано доказів наявності умислу чи необережності в діях позивачки на несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску, суд приходить до висновку, що позивачем не допущено ні умислу, ні необережності, а тому відсутній склад правопорушення, за вчинення якого позивачку притягнуто до відповідальності.

В звязку з чим, постанова виконуючого обовязки начальника управління Хорольської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області ОСОБА_3 від 27.11.2015 року, якою ОСОБА_1 було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.165-1 КУпАП, та накладено адміністративний штраф у розмірі 680 грн. підлягає скасуванню як незаконна.

Разом з цим, суд вважає позовні вимоги позивачки в частині закриття провадження безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, за приписами КАС України у суду першої інстанції відсутнє право закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, що обумовлює відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 86, 159-163, 167,171-2 КАС України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Постанову Хорольської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області по справі про адміністративне правопорушення АВ № 752226 від 27.11.2015 року згідно якої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 165-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн. - скасувати, в звязку з відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення.

В задоволені іншої частини позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Постанова суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Хорольський районний суд протягом десяти днів з дня ї проголошення. У разі проголошення судом вступної та резолютивної частин постанови, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий: