Справа № 570/5285/14-а
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" грудня 2015 р. м.Київ К/800/12859/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Заяць В.С.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області на постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 08 грудня 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області про визнання протиправним та скасування рішення сільської ради, визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернулася з адміністративним позовом до Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області, у якому просила визнати протиправним та скасувати рішення ради від 21 травня 2014 року № 954 та №955 в частині відмови їй у наданні земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в с.Корнин та зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в с.Корнин для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що відмова відповідача у наданні земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в с.Корнин у зв'язку із відсутністю вільних земель запасу є неправомірною та протиправною, рішення прийняті з порушенням вимог Земельного кодексу України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Закону України «Про звернення громадян».

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 08 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2015 року, позовні вимоги задоволено повністю; визнано протиправним та скасовано рішення Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області №954 від 21 травня 2014 року про надання дозволу на розробку проектів щодо відведення земельних ділянок для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) 229 громадянам (згідно додатку №1 до рішення) загальною площею 18,102 га відповідно до детального плану території кварталу індивідуальної житлової забудови згідно номера земельної ділянки за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення (рілля, пасовища) в с.Корнин; визнано протиправними дії Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області щодо відмови ОСОБА_2 у наданні земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в с.Корнин Рівненського району у зв'язку із відсутністю вільних земель; визнано протиправним та скасовано рішення Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області № 955 від 21 травня 2014 року в частині відмови ОСОБА_2 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в с.Корнин для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Корнинською сільською радою Рівненського району Рівненської області до Вищого адміністративного суду України подано касаційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, скаржник просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, направити справу на новий розгляд або для продовження розгляду.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено та із матеріалів справи вбачається, що рішенням від 21 травня 2014 року №953 на черговому засіданні сесії Корнинської сільської ради затверджено Генплан забудови села Корнин Ріненського району.

Рішенням від 21 травня 2014 року №954 Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області «Про надання дозволу на розробку проектів відведення земельних ділянок» надано дозвіл на розробку проектів щодо відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) 229 громадянам (згідно додатку до рішення №1) загальною площею 18,102 га, відповідно до детального плану території кварталу індивідуальної житлової забудови згідно номера земельної ділянки за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення (рілля, пасовища) в с.Корнин.

Рішенням від 21 травня 2014 року №955 «Про відмову у наданні земельних ділянок» Корнинська сільська рада Рівненського району Рівненської області, розглянувши заяви громадян про надання земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), відмовлено у наданні земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянки) в с.Корнин 419 громадянам (в тому числі позивачу) в зв'язку із відсутністю вільних земель запасу.

Прокуратурою Рівненського району проведено перевірку додержання вимог земельного законодавства Корнинською сільською радою Рівненського району, за результатами якої встановлені порушення вимог Земельного кодексу України в діяльності посадових осіб Корнинської сільської ради при підготовці та прийнятті рішень із земельних питань.

Зокрема встановлено, що в порушення вимог ст.118 Земельного кодексу України, в заявах (клопотаннях) громадян про виділення земельної ділянки відсутні дані про орієнтовний розмір земельної ділянки, відносно якої дається дозвіл на розроблення проекту землеустрою, а також графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. До того ж є випадки, коли заява громадянином написана з метою отримання земельної ділянки в с.Загороща, а ділянка надана в с. Корнин (ОСОБА_3), також перевіркою встановлено відсутність заяв (клопотань) громадян, яким надано земельні ділянки (ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7). Таким чином, на час прийняття рішення Корнинської сільської ради Рівненського району від 21 травня 2014 року № 954 матеріали, які стали підставою для його прийняття, не відповідали нормам визначеним ч.6 ст.118 Земельного кодексу України у зв'язку з відсутністю в переважній більшості заяв орієнтовного розміру земельних ділянок та у зв'язку з відсутністю виключно у всіх заявах даних про бажане місце розташування земельних ділянок.

Після виявлення вказаних порушень прокуратурою Рівненського району 14 серпня 2014 року скеровано подання на адресу відповідача про усунення порушень вимог Земельного кодексу України, Закону України «Про звернення громадян», причин та умов, що їм сприяли.

11 вересня 2014 року, за результатами розгляду подання прокуратури, Корнинською сільською радою прийнято рішенням №1005, відповідно до якого сільська рада вирішила врахувати порушення ч.ч.6, 7 ст.118 та ст.122 Земельного кодексу України, Закону України «Про звернення громадян», які вчинені Корнинською сільською радою при прийняті рішення від 21 травня 2014 року №954, і не допускати даних порушень в подальшому; підтвердила та визнала чинними дозволи на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлових будинків для 213 громадян загальною площею 16,759 га.

Рішеннями Корнинської сільської ради №№1006-1020 підтверджено рішення №954 від 21 травня 2014 року в частині надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлових будинків для решти громадян.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що оскаржувані рішення сільської ради прийняті необґрунтовано та з порушенням норм чинного законодавства.

Колегія суддів вважає, що рішення судів попередніх інстанції по суті спору є передчасними, а рішення судів не відповідають вимогам ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України щодо законності та обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до положень ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України законним є рішення, ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Порядок безоплатної передачі у власність громадянам земельних ділянок із земель державної або комунальної власності встановлений ст.118 Земельного кодексу України.

Відповідно до ст.118 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Проте, суди попередніх інстанцій, скасовуючи рішення сільської ради від 21 травня 2014 року №954 у в частині відмови ОСОБА_2 у наданні земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в с.Корнин у зв'язку із відсутністю вільних земель запасу, не з'ясували та не дослідили питання дотримання позивачем порядку звернення до відповідача із відповідною заявою у відповідності до ст.118 Земельного кодексу України.

При скасуванні рішення Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 21 травня 2014 року №954 судами не встановлено, які права, свободи або інтереси позивача порушені вказаним рішенням, не вирішено питання щодо залучення до участі у справі 229 громадян, прав та інтересів яких стосується оскаржуване рішення.

У відповідності з ч.1 ст.220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно ч.2 ст.227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки судами порушені вимоги щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження усіх фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, що призвело до ухвалення рішення, яке не відповідає вимогам щодо законності та обґрунтованості і таке неправильне вирішення справи не може бути усунено судом касаційної інстанції, рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

Під час нового розгляду судам слід врахувати вищенаведене та прийняти обґрунтоване та законне рішення за результатами повного, всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, в тому числі з урахуванням правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постановах від 09 грудня 2014 року у справі № 21-308а14, від 11 листопада 2014 року у справі № 21-493а14, від 16 грудня 2014 року у справі №21-544а14, від 25 листопада 2015 року у справі № 21-5535а15.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області задовольнити частково.

Постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 08 грудня 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2015 року скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді