Справа № 826/24525/15
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2015-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28 грудня 2015 року 16 год. 40 хв. № 826/24525/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Данилишина В.М., суддів Качура І.А., Келеберди В.М., розглянув у порядку письмового провадження об'єднану адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства "Перехідний банк "РВС Банк" до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Міністерства юстиції України та відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві, треті особи: відкрите акціонерне товариство "Готельний комплекс "Либідь", товариство з обмеженою відповідальністю "Трансінфініті", товариство з обмеженою відповідальністю "РБК-Славутич", приватне підприємство "Шлях-Контракт", товариство з обмеженою відповідальністю "Курені" та публічне акціонерне товариство "Омега Банк", про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) надійшли позови публічного акціонерного товариства "Перехідний банк "РВС Банк" (далі - позивач, ПАТ "Перехідний банк "РВС Банк") до:

1) відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві (далі - відповідач-1, відділ ПВР), третя особа: відкрите акціонерне товариство "Готельний комплекс "Либідь" (далі - третя особа-1, ВАТ "Готельний комплекс "Либідь"), про: скасування постанови про арешт майна боржника №35762547 від 17 червня 2013 року, якою накладено арешт на усе нерухоме майно, яке належало ВАТ "Готельний комплекс "Либідь", в частині арешту нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Київ, площа Перемоги, 1, літера А; зобов'язання відповідача-1 прийняти постанову про скасування запису №9366296 від 14 квітня 2015 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) та направити дану постанову до Департаменту державної реєстрації з метою вилучення вказаного запису. Відповідною ухвалою судді Данилишина В.М. відкрито провадження в адміністративній справі №826/24525/15 (далі - справа №826/24525/15);

2) Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - відповідач-2), третя особа: ВАТ "Готельний комплекс "Либідь", про: скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження №26052358 від 19 вересня 2011 року, якою накладено арешт на нерухоме майно, яке належало ВАТ "Готельний комплекс "Либідь", в частині арешту нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Київ, площа Перемоги, 1, літера А; зобов'язання відповідача-2 прийняти постанову про скасування запису №3476201 від 19 вересня 2011 року у Державному реєстрі прав та направити дану постанову до Департаменту державної реєстрації з метою вилучення вказаного запису. Відповідною ухвалою судді Данилишина В.М. відкрито провадження в адміністративній справі №826/24526/15 (далі - справа №826/24526/15);

3) відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві (далі - відповідач-3, відділ ДВС), третя особа: ВАТ "Готельний комплекс "Либідь", про: скасування постанови від 01 квітня 2008 року №АК250646, якою накладено арешт на все нерухоме майно, яке належало ВАТ "Готельний комплекс "Либідь", в частині арешту нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Київ, площа Перемоги, 1, літера А; зобов'язання відповідача-3 прийняти постанову про скасування запису №3473954 від 04 квітня 2008 року у Державному реєстрі прав та направити дану постанову до Департаменту державної реєстрації з метою вилучення вказаного запису. Відповідною ухвалою судді Кузьменка В.А. відкрито провадження в адміністративній справі №826/24527/15 (далі - справа №826/24527/15);

4) відділу ПВР, третя особа: ВАТ "Готельний комплекс "Либідь", про: скасування постанови про арешт майна боржника №39726959 від 13 вересня 2013 року, якою накладено арешт на все нерухоме майно, яке належало ВАТ "Готельний комплекс "Либідь", в частині арешту нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Київ, площа Перемоги, 1, літера А; зобов'язання відповідача-1 прийняти постанову про скасування запису №3473759 від 25 вересня 2013 року в Державному реєстрі прав та направити дану постанову до Департаменту державної реєстрації з метою вилучення вказаного запису. Відповідною ухвалою судді Кузьменка В.А. відкрито провадження в адміністративній справі №826/24528/15 (далі - справа №826/24528/15);

5) відділу ДВС про: скасування постанови №798/09 від 21 січня 2011 року, якою накладено арешт на все нерухоме майно, яке належало ВАТ "Готельний комплекс "Либідь", в частині арешту нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Київ, площа Перемоги, 1, літера А; зобов'язання відповідача-3 прийняти постанову про скасування запису №3475844 від 17 лютого 2011 року в Державному реєстрі прав та направити дану постанову до Департаменту державної реєстрації з метою вилучення вказаного запису. Відповідною ухвалою судді Арсірія Р.О. відкрито провадження в адміністративній справі №826/24529/15 (далі - справа №826/24529/15).

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва Данилишина В.М. від 18 листопада 2015 року справи №826/24525/15 та №826/24526/15 об'єднано в одне провадження із присвоєнням об'єднаній справі загального №826/24525/15.

Іншою ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва Данилишина В.М. від 02 грудня 2015 року задоволено відповідне клопотання законного представника позивача та справи №826/24525/15, №826/24527/15, №826/24528/15 і №826/24529/15 об'єднано в одне провадження із присвоєнням об'єднаній справі загального №826/24525/15 (далі - справа).

У ході розгляду справи судом, згідно з ч. 1 ст. 52 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), допущено заміну первинних відповідачів 1, 2 на належних, а саме на управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі - відповідач-1) та Міністерство юстиції України (далі - відповідач-2) відповідно.

У судовому засіданні 02 грудня 2015 року судом задоволено відповідні клопотання представника третьої особи-1 та, відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 53 КАС України, до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів допущено товариство з обмеженою відповідальністю "Трансінфініті" (далі - третя особа-2, ТОВ "Трансінфініті") та товариство з обмеженою відповідальністю "РБК-Славутич" (далі - третя особа-3, ТОВ "РБК-Славутич").

До суду 10 грудня 2015 року через канцелярію від законного представника позивача надійшла письмова заява про зміну позовних вимог, а саме про:

- визнання протиправною бездіяльності відповідача-1 щодо не зняття арешту, накладеного на майновий комплекс - будинок готельного комплексу, загальною площею 15674,5 кв.м., що розташований за адресою: м. Київ, пл. Перемоги, буд. 1 (далі - майновий комплекс), згідно постанови про арешт майна боржника №35762547 від 17 червня 2013 року;

- зобов'язання відповідача-1 зняти арешт, накладений на майновий комплекс згідно постанови про арешт майна боржника №35762547 від 17 червня 2013 року, зареєстрований у Державному реєстрі прав за №9366296 від 14 квітня 2015 року;

- визнання протиправною бездіяльності відповідача-2 щодо не зняття арешту, накладеного на майновий комплекс, згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження №26052358 від 19 вересня 2011 року;

- зобов'язання відповідача-2 зняти арешт, накладений на майновий комплекс згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження №26052358 від 19 вересня 2011 року, зареєстрований у Державному реєстрі прав за №3476201 від 19 вересня 2011 року;

- визнання протиправною бездіяльності відповідача-3 щодо не зняття арешту, накладеного на майновий комплекс згідно постанови №798/09 від 21 січня 2011 року;

- зобов'язання відповідача-3 зняти арешт, накладений на майновий комплекс згідно постанови про арешт майна боржника №798/09 ВДВС від 21 січня 2011 року, зареєстрований у Державному реєстрі прав за №3475844 від 17 лютого 2011 року;

- визнання протиправною бездіяльності відповідача-3 щодо не зняття арешту, накладеного на майновий комплекс згідно постанови №АК250646 від 01 квітня 2008 року;

- зобов'язання відповідача-3 зняти арешт, накладений на майновий комплекс згідно постанови про арешт майна боржника №АК250646 від 01 квітня 2008 року, зареєстрований у Державному реєстрі прав за №3473954 від 04 квітня 2008 року;

- визнання протиправною бездіяльності відповідача-1 щодо не зняття арешту, накладеного на майновий комплекс згідно постанови про арешт майна боржника №39726959 від 13 вересня 2013 року;

- зобов'язання відповідача-1 зняти арешт, накладений на майновий комплекс згідно постанови про арешт майна боржника №39726959 від 13 вересня 2013 року, зареєстрований у Державному реєстрі прав за №3473759 від 25 вересня 2013 року.

Вказану заяву судом, відповідно до ч. 1 ст. 137 КАС України, прийнято до розгляду та долучено до матеріалів справи для врахування при прийнятті у справі судового рішення по суті.

У судовому засіданні 16 грудня 2015 року судом задоволено чергові клопотання представника третьої ослби-1 та, згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 53 КАС України, до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів допущено приватне підприємство "Шлях-Контракт" (далі - третя особа-4, ПП "Шлях-Контракт"), товариство з обмеженою відповідальністю "Курені" (далі - третя особа-5, ТОВ "Курені") та публічне акціонерне товариство "Омега Банк" (далі - третя особа-6, ПАТ "Омега Банк").

Під час переходу у судовому засіданні 16 грудня 2015 року до розгляду справи по суті представник позивача позов, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, підтримав та просив задовольнити його повністю з підстав, зазначених у ньому та поясненнях по суті позову, на обґрунтування яких надано письмові докази, а представники третьої особи-1 просили відмовити у задоволенні позову повністю.

Представники відповідачів у судове засідання 16 грудня 2015 року не прибули, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи відповідачі повідомлені належним чином. При цьому, 18 листопада 2015 року до суду через канцелярію надійшло письмове клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача-1. Заяви про розгляд справи за відсутності представників відповідачів 2, 3 до суду не надійшли.

Представники третіх осіб 2, 3 у судове засідання 16 грудня 2015 року також не прибули, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи треті особи 2, 3 повідомлені належним чином.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у судовому засіданні 16 грудня 2015 року судом, відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 128 КАС України, прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

У подальшому, до суду через канцелярію від представника позивача надійшла письмова заява про збільшення позовних вимог, а саме, окрім заявлених первинних позовних вимог, також про скасування постанови №39726959 від 25 грудня 2013 року, якою накладено арешт на майно, яке належало ВАТ "Готельний комплекс "Либідь", а саме на нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Київ, площа Перемоги, 1, літера А, а також зобов'язання відповідача-1 прийняти постанову про скасування запису №4074363 від 26 грудня 2013 року у Державному реєстрі прав та направити дану постанову до Департаменту державної реєстрації з метою вилучення вказаного запису.

Вказану заяву судом, згідно з ч. 1 ст. 137 КАС України, прийнято до розгляду та долучено до матеріалів справи для врахування при прийнятті у справі судового рішення по суті.

Крім того, від третьої особи-1 до суду через канцелярію надійшли письмові заперечення проти позову та клопотання про вихід із письмового провадження.

Вказане клопотання судом залишено без задоволення у зв'язку з відсутністю обґрунтованих підстав. Суд зазначає, що у матеріалах справи містяться достатньо належних і допустимих доказів, які мають значення для всебічного, повного і об'єктивного розгляду і вирішення справи по суті. Вихід із письмового провадження та подальший розгляд справи за загальними правилами шляхом проведення відкритого судового засідання, за переконанням суду, призведе до затягування розгляду і вирішення справи по суті.

Відповідними ухвалами суду від 25 грудня 2015 року відмовлено у задоволенні заявлених представником третьої ослби-1 клопотань про закриття провадження у справі та про зупинення провадження у справі.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Між ЗАТ "ТАС-Інвестбанк", як банком, та ТОВ "Вольний вітер", як позичальником, 26 вересня 2006 року укладено кредитний договір №518, за умовами якого банк відкриває позичальнику мультивалютну кредитну лінію, що відновлюється, відповідно до якої надає позичальнику кредит у доларах США та/або євро, та/або гривнях.

Крім того, 26 вересня 2006 року між ЗАТ "ТАС-Інвестбанк", як банком, та ВАТ "Готельний комплекс "Либідь", як позичальником, укладено кредитний договір №519, за умовами якого банк відкриває позичальнику мультивалютну кредитну лінію, що відновлюється, згідно з якою якої надає позичальнику кредит у доларах США та/або євро, та/або гривнях.

З метою забезпечення виконання умов кредитних договорів №518, №519, 26 вересня 2006 року між ВАТ "Готельний комплекс "Либідь", як іпотекодавцем, та ЗАТ "ТАС-Інвестбанк", як іпотекодержателем, укладено іпотечний договір №518/519/ІП-1 (далі - договір іпотеки), за умовами якого іпотекодавець, як майновий поручитель та як боржник, передає, а іпотекодержатель приймає в іпотеку (забезпечення виконання зобов'язань нерухомим майном) предмет іпотеки, а саме майновий комплекс, на забезпечення зобов'язань за кредитними договорами №518, №519.

Договір іпотеки нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою С.М. за №5309. Вказаним нотаріусом також накладено заборону на відчуження майнового комплексу, як предмета іпотеки, до припинення договору іпотеки, що зареєстровано в реєстрі за №5310.

Станом на 17 серпня 2015 року майновий комплекс належав ВАТ "Готельний комплекс "Либідь" на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія та номер 24019593, виданого 09 липня 2014 року.

Відповідно до пп. 3.1.2 п. 3.1 розділу 3, п. 4.1 розділу 4 договору іпотеки, іпотекодержатель має право у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, передбачених пп. 3.2.1., пп. 3.2.2., пп. 3,2.3., пп. 3,2.4., пп. 3.2.5. або пп. 3.2.6 іпотечного договору, вимагати дострокового виконання основних зобов'язань, а в разі його невиконання у встановлений у кредитних договорах строк - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки у випадках, передбачених Законом України "Про іпотеку" та (або) іпотечним договором, а також, якщо у момент настання строку виконання зобов'язань позичальників за кредитними договорами, ці зобов'язання не будуть виконані, а саме: при несплаті або частковій несплаті в строк сум процентів за користування кредитів, та (або) при повному або частковому неповерненні суми кредиту у встановлені строки відповідно до кредитних договорів при несплаті або частковій несплаті в строк сум комісій, пені та (або) штрафів, а також в інших випадках невиконання умов кредитних договорів. У зазначених випадках іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від наявності інших застав (іпотек) та інших видів забезпечення виконання зобов'язань за іншими договорами, укладеними з кредитором за кредитними договорами без додержання будь-якої черговості.

Сторони домовилися, що документами, які підтверджують наявність випадків, передбачених цим пунктом, є виписки по відповідних рахунках, відкритим на користь позичальників за кредитними договорами у ЗАТ "ТАС-Інвестбанк", або інші документи, які підтверджують настання випадків, з якими пов'язується момент виникнення права звернути стягнення на предмет іпотеки.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за умови додержання ст. 35 Закону України "Про іпотеку".

Згідно з ч. 1 ст. 35, ч. 1 ст. 37 Закону України "Про іпотеку", у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Відповідно до п. 4.2 розділу 4 договору іпотеки, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за письмовою згодою сторін одним із наступних способів:

- шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основних зобов'язань у порядку, встановленому ст. 37 Закону України "Про іпотеку";

- шляхом продажу іпотекодержателем від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 Закону України "Про іпотеку".

Вказані у пп. 4.2.1, пп. 4.2.2 п. 4.2 розділу 4 способи звернення стягнення, передбачені договором і є тією домовленістю сторін про задоволення вимог, яка не потребує подальшого погодження сторонами.

У ході судового розгляду справи представник позивача пояснив, що ТОВ "Вольний вітер", як позичальник за кредитним договором №518, так і ВАТ "Готельний комплекс "Либідь", як позичальник за кредитним договором №519, свої обов'язки щодо погашення тіла кредиту та відсотків по ньому, а також неустойок та штрафів припинили виконувати із 2008 року.

У контексті вище викладеного суд зазначає наступне.

Як з'ясовано судом у ході розгляду справи та не заперечувалося представниками осіб, які беруть участь у справі, позивач є правонаступником "ТАС-Інвестбанк" за кредитними договорами №518, №519 та договором іпотеки, у зв'язку з чим він у порядку правонаступництва набув усіх прав за переданими йому активами (включаючи права за кредитними договорами та договорами забезпечення) неплатоспроможного банку, визначеними відповідно до плану врегулювання, актом приймання-передачі позивачу прав на активи неплатоспроможного банку ПАТ "Омега банк" №109/07/2015-К від 03 липня 2015 року та актом приймання-передачі позивачу прав на активи неплатоспроможного банку ПАТ "Омега банк" №110/07/2015-К від 03 липня 2015 року.

Згідно з ч. 10 ст. 42 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", перехідному банку передаються всі або визначена відповідно до плану врегулювання частина активів і зобов'язань неплатоспроможного банку.

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У ході розгляду справи судом з'ясовано, що загальна сума заборгованості ТОВ "Вольний вітер" та ВАТ "Готельний комплекс "Либідь" за кредитними договорами №518 та №519 станом на 18 серпня 2015 року становила 27940439,44 доларів США.

19 серпня 2015 року, на виконання ст. 35 Закону "Про іпотеку", приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В. за 30 днів до звернення стягнення на предмет іпотеки передано повідомлення про порушення умов кредитних договорів №518, №519 до ВАТ "Готельний комплекс "Либідь" (повідомлення отримано 27 серпня 2015 року) та до ТОВ "Вольний вітер" (повідомлення отримано 28 серпня 2015 року).

29 вересня 2015 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В. щодо посвідчення договору оренди цілісного майнового комплексу.

Згідно з ч.ч. 1, 7 ст. 16, п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", заява про державну реєстрацію прав власності, реєстрація яких проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подається нотаріусу, який вчиняє таку дію.

Державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом.

Державна реєстрація прав проводиться на підставі: договорів, укладених у порядку, встановленому законом, та актів прийому-передачі активів та/або зобов'язань неплатоспроможного банку приймаючому або перехідному банку, крім випадків, визначених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про нотаріат", нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності, а також здійснює функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у порядку та випадках, встановлених Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

З урахуванням вище викладеного суд зазначає, що нотаріус, як державний реєстратор, під час проведення нотаріальної дії спочатку зареєстрував позивача як іпотекодержателя та першого пріоритетного обтяжувача у Державному реєстрі прав, а потім зареєстрував за позивачем нерухоме майно на підставі іпотечного застереження в договорі іпотеки, яке передбачало перехід права власності на майновий комплекс до позивача у разі порушення умов кредитних договорів, адже тільки власник майна може передати його в оренду.

Згідно з ч. 7 ст. 3 Закону "Про іпотеку", пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Тобто, враховуючи, що іпотека майнового комплексу зареєстрована у 2006 році, тобто раніше накладення арештів та заборон на такий комплекс, позивач має пріоритет серед інших кредиторів.

Суд зазначає, що арешт на майновий комплекс накладено у період із 2008 по 2013 роки, а саме:

- постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 01 квітня 2008 року серії АК №250646;

- постановою про накладення арешту на майно боржника від 21 січня 2011 року №798/09;

- постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 19 вересня 2011 року у ВП №26052358;

- постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17 червня 2013 року у ВП №35762547;

- постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13 вересня 2013 року у ВП №39726959;

- постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25 грудня 2013 року у ВП №39726959.

З наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що позивач звертався до відповідачів із письмовими заявами про скасування вище перелічених постанов, однак, як з'ясовано судом, арешт із майнового комплексу на час судового розгляду справи та прийняття даного судового рішення не знято.

Відповідно до ст. 1, ч.ч. 6, 7 ст. 3 Закону України "Про іпотеку", нерухоме майно (нерухомість) - земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці і невід'ємно пов'язані з нею, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Застава повітряних та морських суден, суден внутрішнього плавання, космічних об'єктів, майнових прав на нерухомість, будівництво якої не завершено, регулюється за правилами, визначеними цим Законом.

Іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження", звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Як уже зазначено вище, державну реєстрацію договору іпотеки здійснено 26 вересня 2006 року, тобто до набрання законної сили судовими рішеннями, на підставі яких видано виконавчі документи, на підставі яких, у свою чергу, відкрито відповідні виконавчі провадження, у межах яких накладено арешт на майновий комплекс.

Отже, підсумовуючи усі вище викладені норми та з'ясовані обставини, суд прийшов до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог.

Стосовно пропущення позивачем строку звернення до суду із позовом суд зазначає, що, згідно з нормами КАС України, шестимісячний строк звернення до суду обчислюється із дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав.

Як з'ясовано судом у ході розгляду справи, не спростовано відповідачами та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, позивач про порушення своїх прав та інтересів дізнався 29 вересня 2015 року під час оформлення права власності на майновий комплекс.

Отже, суд вважає, що встановлений ч. 2 ст. 99 КАС України строк звернення до суду із позовом позивачем не пропущено, а тому позов не підлягає залишенню без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих судом обставин вбачається, що позов публічного акціонерного товариства "Перехідний банк "РВС Банк" до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Міністерства юстиції України та відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві, треті особи: відкрите акціонерне товариство "Готельний комплекс "Либідь", товариство з обмеженою відповідальністю "Трансінфініті", товариство з обмеженою відповідальністю "РБК-Славутич", приватне підприємство "Шлях-Контракт", товариство з обмеженою відповідальністю "Курені" та публічне акціонерне товариство "Омега Банк", про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 24, 25, 69-71, 86, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо не зняття арешту, накладеного на майновий комплекс - будинок готельного комплексу, загальною площею 15674,5 кв.м., що розташований за адресою: м. Київ, пл. Перемоги, буд. 1, згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17 червня 2013 року у ВП №35762547.

3. Зобов'язати управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві зняти арешт, накладений на майновий комплекс - будинок готельного комплексу, загальною площею 15674,5 кв.м., що розташований за адресою: м. Київ, пл. Перемоги, буд. 1, згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17 червня 2013 року у ВП №35762547, зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №9366296 від 14 квітня 2015 року.

4. Визнати протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо не зняття арешту, накладеного на майновий комплекс - будинок готельного комплексу, загальною площею 15674,5 кв.м., що розташований за адресою: м. Київ, пл. Перемоги, буд. 1, згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 19 вересня 2011 року у ВП №26052358.

5. Зобов'язати Міністерство юстиції України зняти арешт, накладений на майновий комплекс - будинок готельного комплексу, загальною площею 15674,5 кв.м., що розташований за адресою: м. Київ, пл. Перемоги, буд. 1, згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 19 вересня 2011 року у ВП №26052358, зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №3476201 від 19 вересня 2011 року.

6. Визнати протиправною бездіяльність відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві щодо не зняття арешту, накладеного на майновий комплекс - будинок готельного комплексу, загальною площею 15674,5 кв.м., що розташований за адресою: м. Київ, пл. Перемоги, буд. 1, згідно постанови про накладення арешту на майно боржника від 21 січня 2011 року №798/09.

7. Зобов'язати відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві зняти арешт, накладений на майновий комплекс - будинок готельного комплексу, загальною площею 15674,5 кв.м., що розташований за адресою: м. Київ, пл. Перемоги, буд. 1, згідно постанови про накладення арешту на майно боржника від 21 січня 2011 року №798/09, зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №3475844 від 17 лютого 2011 року.

8. Визнати протиправною бездіяльність відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві щодо не зняття арешту, накладеного на майновий комплекс - будинок готельного комплексу, загальною площею 15674,5 кв.м., що розташований за адресою: м. Київ, пл. Перемоги, буд. 1, згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 01 квітня 2008 року серії АК №250646.

9. Зобов'язати відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві зняти арешт, накладений на майновий комплекс - будинок готельного комплексу, загальною площею 15674,5 кв.м., що розташований за адресою: м. Київ, пл. Перемоги, буд. 1, згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 01 квітня 2008 року серії АК №250646, зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №3473954 від 04 квітня 2008 року.

10. Визнати протиправною бездіяльність управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо не зняття арешту, накладеного на майновий комплекс - будинок готельного комплексу, загальною площею 15674,5 кв.м., що розташований за адресою: м. Київ, пл. Перемоги, буд. 1, згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13 вересня 2013 року у ВП №39726959.

11. Зобов'язати управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві зняти арешт, накладений на майновий комплекс - будинок готельного комплексу, загальною площею 15674,5 кв.м., що розташований за адресою: м. Київ, пл. Перемоги, буд. 1, згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13 вересня 2013 року у ВП №39726959, зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №3473759 від 25 вересня 2013 року.

12. Визнати протиправною бездіяльність управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо не зняття арешту, накладеного на майновий комплекс - будинок готельного комплексу, загальною площею 14691,7 кв.м., що розташований за адресою: м. Київ, пл. Перемоги, буд. 1, згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25 грудня 2013 року у ВП №39726959.

13. Зобов'язати управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві зняти арешт, накладений на майновий комплекс - будинок готельного комплексу, загальною площею 14691,7 кв.м., що розташований за адресою: м. Київ, пл. Перемоги, буд. 1, згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25 грудня 2013 року у ВП №39726959, зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №4074363 від 26 грудня 2013 року.

14. Присудити на користь публічного акціонерного товариства "Перехідний банк "РВС Банк" () здійснений ним судовий збір у загальному розмірі 4712,00 грн. (чотири тисячі сімсот дванадцять гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Міністерства юстиції України та відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві (солідарно).

Копії постанови направити (вручити) сторонам та третім особам (їх уповноваженим представникам) у порядку строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Відповідно до ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Згідно зі ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий суддя В.М. Данилишин

Суддя І.А. Качур

Суддя В.І. Келеберда