Справа № 807/2392/15
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2015-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 грудня 2015 рокум. Ужгород№ 807/2392/15

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Луцович М.М.

при секретарі судового засідання Симканич Ю.В.

за участю сторін :

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача 1 ОСОБА_2

представника відповідача 2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за уточненою позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" до Міського відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, Публічного акціонерного товариства "Машинобудівний завод "Тиса" про зняття арешту із заставного нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міського відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, Публічного акціонерного товариства "Машинобудівний завод "Тиса" яким просить суд:

Зняти арешт із нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. П.Комуни,4, а саме: корпусу кузні (літ.Ш) загальною площею 2293,3 кв.м.

В частині арешту майна, що перебуває в іпотеці у ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (01001, м. Київ, провулок Шевченка, 12, код 00039002) згідно іпотечного договору № 01/23-2010, який посвідчено 29.01.2010 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим № 142, скасувати:

- постанову МВ ДВС Ужгородського МРУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 9-34968385 від 08.11.2012 року;;

- постанову МВ ДВС Ужгородського МРУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 38767966 від 02.08.2013 року;

- постанову МВ ДВС Ужгородського МРУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 40317410 від 14.11.2013 року;

- постанову МВ ДВС Ужгородського МРУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 9-40632277/14 від 07.03.2014 року;

- постанову МВ ДВС Ужгородського МРУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 9-43323326/14 від 23.05.2014 року

Зобовязати Міський відділ Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції (код: 35045459, 88000, Закарпатська обл., місто Ужгород, вулиця Заньковецької, будинок 10) здійснити всі дії для виключення (анулювання) записів про арешт та заборону відчуження з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, а також реєстрації припинення обтяжень нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, накладених згідно постанов № 9-34968385 від 08.11.2012 року, № 38767966 від 02.08.2013 року, № 40317410 від 14.11.2013 року, № 9-40632277/14 від 07.03.2014 року, № 9-43323326/14 від 23.05.2014 року на нерухоме майно ПАТ «Машинобудівний завод «Тиса», яке перебуває в іпотеці ПАТ Промінвестбанк згідно іпотечного договору № 01/23-2010, який посвідчено 29.01.2010 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим № 142, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. П.Комуни,4, а саме: корпусу кузні (літ.Ш) загальною площею 2293,3 кв.м

10 грудня 2015 року до суду за вх.№14550 від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог якою остаточно просить суд:

- зобов'язати Міський відділ Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції (код: 35045459, 88000, Закарпатська обл., місто Ужгород, вулиця Заньковецької, будинок 10) зняти арешт із нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. П.Комуни,4, а саме: корпусу кузні (літ.Ш) загальною площею 2293,3 кв.м. (що перебуває в іпотеці ПАТ Промінвестбанк згідно іпотечного договору № 01/23-2010, який посвідчено 29.01.2010 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим № 142) та накладений згідно:

- постанови МВ ДВС Ужгородського МРУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 9-34968385 від 08.11.2012 року;

- постанови МВ ДВС Ужгородського МРУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 38767966 від 02.08.2013 року;

-постанови МВ ДВС Ужгородського МРУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 40317410 від 14.11.2013 року;

-постанови МВ ДВС Ужгородського МРУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 9-40632277/14 від 07.03.2014 року;

-постанови МВ ДВС Ужгородського МРУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 9-43323326/14 від 23.05.2014 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем протиправно накладено арешт на корпус кузні (літ.Ш) загальною площею 2293,3 кв.м., що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Паризької Комуни,4, оскільки така є предметом іпотеки відповідно до іпотечного договору № 01/23-2010 від 29.01.2010 року укладеного між Публічним акціонерним товариством «Машинобудівний завод Тиса» ( що є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Машинобудівний завод Тиса») Іпотекрдавцем та Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційним банк») в особі філії Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Ужгород Іпотекодержателем, відтак Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» має вищий пріоритет перед іншими кредиторами боржника Публічного акціонерного товариства «Машинобудівний завод «Тиса».

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив суд такий задовольнити.

Представник відповідача1 в судовому засіданні залишив вирішення справи на розсуд суду.

Представник відповідача 2 в судовому засіданні позов визнав проти задоволення такого не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 29 січня 2007 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та ВАТ «Машинобудівний завод «Тиса» був укладений кредитний договір №02/4-07 предметом даного договору є кредит шляхом відкриття відновлюваної кредитної лінії у сумі 150 000,00 Євро (ліміт кредитної лінії) (а.с.7-9). В подальшому до даного кредитного договору неодноразово вносились зміни, що підтверджується наявними в матеріалах справи договорами (а.с.10-12).

Як вбачається з матеріалів справи, що 29.01.2010 року між Публічним акціонерним товариством «Машинобудівний завод Тиса» ( що є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Машинобудівний завод Тиса») Іпотекодавцем та Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційним банк») в особі філії Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Ужгород Іпотекодержателем було укладено іпотечний договір № 01/23-2010, згідно якого Іпотекодавець для забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 02/4-07 від 29.01.2007 року передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: корпус кузні (літ.Ш) загальною площею 2293,3 кв.м., що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Паризької Комуни,4. (а.с.13-14).

29.01.2010 р. за №9467027 обтяження за вказаним договором іпотеки зареєстровано в Державному реєстрі іпотек, про що свідчить відповідна довідка (а.с.19-22).

У відповідності до ст.572 ЦК України та ст.1 Закону України Про заставу в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання забезпеченого заставою, одержати задоволення власних вимог за рахунок заставного майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника.

Разом з тим, як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек (а.с.а.с.15-18, 19-20) Міським відділом державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції було винесено постанови про накладення арешту на нерухоме майно Публічного акціонерного товариства «Машинобудівний завод «Тиса», яке перебуває в іпотеці у ПАТ Промінвестбанк, а саме: 08.11.2012 року Міським відділом державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції накладено арешт на все майно ПАТ «Машинобудівний завод «Тиса» на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 9-34968385 від 08.11.2012 року; 05.08.2013 року Міським відділом державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції накладено арешт на все майно ПАТ «Машинобудівний завод «Тиса» на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 38767966 від 02.08.2013 року; 10.12.2013 року Міським відділом державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції накладено арешт на все майно ПАТ «Машинобудівний завод «Тиса» на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 40317410 від 14.11.2013 року; 18.03.2014 року Міським відділом державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції накладено арешт на все майно ПАТ «Машинобудівний завод «Тиса» на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 9-40632277/14 від 07.03.2014 року; 26.05.2014 року Міським відділом державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції накладено арешт на все майно ПАТ «Машинобудівний завод «Тиса» на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 9-43323326/14 від 23.05.2014 року.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Стаття 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що державний виконавець зобов'язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Частиною 1 статті 7 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому повноваження у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Згідно ч. 1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

Відповідно до ч. 3 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Згідно досліджених судом письмових доказів, наявних в матеріалах справи, право іпотеки виникло до виникнення підстав для накладення арешту згідно оскаржуваних постанов. Таким чином, підстави для арешту заставного майна відсутні.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 цього ж Закону, про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника знаходиться у заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

За приписами ч. 8 ст. 54 вказаного Закону, примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Згідно ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. Іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Таким чином, Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» має вищий пріоритет перед іншими кредиторами боржника Публічного акціонерного товариства «Машинобудівний завод «Тиса», оскільки реєстрація іпотеки була здійснена Банком 29.01.2010 року, реєстраційний номер обтяження 9467027 (а.с.21), тобто, до накладення заборон відчуження та арештів на майно Боржника.

Відтак, арешт, накладений на майно Публічного акціонерного товариства «Машинобудівний завод «Тиса» в частині накладення арешту на корпус кузні (літ.Ш) загальною площею 2293,3 кв.м., що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Паризької комуни,4, було вчинено неправомірно, оскільки вказане майно знаходиться в іпотеці згідно договору від 01/23-2010 року, вказаний договір іпотеки укладено та зареєстровано до винесення оскаржуваних постанов, та першочергове право на звернення стягнення на предмет іпотеки належить позивачу.

Враховуючи те, що підстави, визначені ч.3 ст.54 Закону України Про виконавче провадження відсутні, інших підстав для звернення стягнення на заставлене майно особою, яка не являється заставодержателем чинним законодавством не передбачено, а відповідачем не спростовано доводів позивача, суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні правові підстави для накладення арешту на майно боржника, яке перебуває в іпотеці, оскільки вказані дії унеможливлюють реалізацію банком першочергового права задоволення вимог до боржника за рахунок предмета іпотеки.

При цьому, суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що орган Державної виконавчої служби відповідно до вимог ч.4. ст.54 Закону України Про виконавче провадження повідомив позивача, як іпотекодержателя, про накладення арешту на майно, яке виступає предметом іпотеки та роз'яснив йому право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із цього майна.

Враховуючи наведене, зважаючи на черговість реєстрації обтяжень, позивач, як обтяжувач з вищим пріоритетом, встановленим Законом України Про іпотеку володіє переважним першочерговим правом на отримання задоволення своїх вимог щодо одного й того ж нерухомого майна, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено належними доказами правомірності накладеного на майно позивача арешту, оскільки під час прийняття спірних постанов відповідачем не враховано приписи Закону України «Про іпотеку» з урахуванням ч.3 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами першою, другою статті 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Належних і достатніх доказів, які б підтверджували правомірність накладення арешту на предмет іпотеки, відповідачі суду не надали.

Відповідно до статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанови про накладення арешту на майно боржника.

Керуючись статтями 2, 9, 11, 70, 71, 86, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Уточнену позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" - задовольнити.

Зобов'язати Міський відділ Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції (код: 35045459, 88000, Закарпатська обл., місто Ужгород, вулиця Заньковецької, будинок 10) зняти арешт із нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. П.Комуни,4, а саме: корпусу кузні (літ.Ш) загальною площею 2293,3 кв.м. (що перебуває в іпотеці ПАТ Промінвестбанк згідно іпотечного договору № 01/23-2010, який посвідчено 29.01.2010 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим № 142) та накладений згідно:

- постанови МВ ДВС Ужгородського МРУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 9-34968385 від 08.11.2012 року;

- постанови МВ ДВС Ужгородського МРУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 38767966 від 02.08.2013 року;

- постанови МВ ДВС Ужгородського МРУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 40317410 від 14.11.2013 року;

- постанови МВ ДВС Ужгородського МРУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 9-40632277/14 від 07.03.2014 року;

- постанови МВ ДВС Ужгородського МРУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 9-43323326/14 від 23.05.2014 року

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається через Закарпатський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

СуддяОСОБА_5