Справа № 22-а-510/11
Суддя: Приходько К. П.
Дата ухвалення: 2011-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 22-а-510/11 Головуючий у І інстанції Муранова І.В.
Провадження № Доповідач у 2 інстанції Приходько
Категорія 63 25.02.2011
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 лютого 2011 року колегія судців судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: судді Приходька К.П.,

суддів: Верланова С. М., Таргоній Д. О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в м. Борисполі Київської області на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 червня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 Дем»яновича до управління Пенсійного фонду України в м. Борисполі Київської області про стягнення

щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни, -

встановила:

у травні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати відмову відповідача щодо виплати йому щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, як дитині війни, протиправною, зобов'язати відповідача здійснити нарахування йому, як дитині війни, щомісячної державної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та забезпечити її виплату за період з 01.01.2006 року по 31.12.2008 року в сумі 3891, 90 грн.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 червня 2009 року позов задоволено частково. Визнано незаконними дії відповідача щодо не нарахування в в їому обсязі та виплаті позивачу щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни. Зобовязано відповідача провести перерахунок та виплатити позивачу щомісячну державну соціальну допомогу, як дитині війни, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», за період з 01.05. 2008 року по 31.12. 2008 року в сумі 591 грн. 30 коп. В задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі У13ФУ в м. Борисполі Київської області просить скасувати постанову суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляціина скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно ч. З ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ч. 1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно преамбули Закону України "Про соціальний захист дітей війни" цей Закон установлює правовий статус дітей війни і визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

Статтею 6 зазначеного Закону передбачена державна соціальна підтримка дітей війни, за якої дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна щомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 7 цього Закону фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

По справі встановлено, що позивач перебуває на обліку в УПФУ в м. Борисполі Київської області, отримує пенсію за віком та має статус дитини війни і відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на державну соціальну підтримку у вигляді підвищення пенсії на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Проте, така надбавка йому виплачувалась у значно меншому розмірі, оскільки підпунктом Пункту 41 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України ліро державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", яким текст статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" був викладений в новій редакції, були звужені гарантовані Конституцією України та Законом України "Про соціальний захист дітей війни" права позивача на державну соціальну підтримку дітей війни у вигляді підвищення пенсії на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно пункту 2 Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення статті 67 розділу І, пунктів 2-4, 6-8, 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" та пункту 3 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України '"Чю державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів країни".

Згідно пункту 5 зазначеного Рішення положення Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Ухвалюючи постанову про часткове задоволення позову, суд обґрунтовано виходив із засад пріоритетності законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що відповідач, як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинен був діяти у відповідності з вимогами ст. 6 Закону України «Про мімальний захист дітей війни» і здійснити позивачу відповідні нарахування, але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводив, чим і допустив протиправну бездіяльність.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни обгрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору. Проблеми надання бюджетних коштів відповідачу для виконання покладених на нього обовязків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядались.

Проте, не можна погодитись з висновком суду в частині задоволення позовних вимог щодо періоду проведення перерахунку та виплат, починаючи з 01.05.2008 року по 31.12.2008 року, оскільки суд першої інстанції залишив поза увагою, що рішення Конституційного Суду України

№ 10-рп/2008 було прийнято 22.05.2010 року, тому у позивача право на перерахунок та

виплату щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни відновилося лише з 22.05.2008 р.

На думку, враховуючи положення ст. 99 КАС, Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року, момент звернення до суду - 08.05.2009 року (згідно дати реєстраційного штампу на позовній заяві( а.с. 2) та межі позовних вимог, останні підлягають задоволенню з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з врахуванням проведених виплат за цей період.

Також не можна погодитись з висновком суду в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 591,30 грн. за період з 01.05.2008 року по 31.12.2008 року, оскільки вчинення цієї дії щодо нарахування, перерахунку та виплати конкретних сум з урахуванням раніше виплачених сум є виключною компетенцією тільки управління Пенсійного фонду України в м. Борисполі Київської області.

З рахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку про часткове скасування постанови суду та прийняття нової постанови.

Керуючись ст. ст. 197, 198, 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

постановила:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Борисполі Київської області задовольнити частково.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 червня 2009 року в частині зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м. Борисполі Київської області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 Дем»яновича недоплачену йому як дитині 'йи щомісячну державну соціальну допомогу за період з 01.05.2008 року по 31.12.2008 року в сумі 5-91 грн. ЗО коп. скасувати та прийняти в цій частині нову постанову.

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 Дем»яновича до управління Пенсійного фонду України в м. Борисполі Київської області в частині зобов»язання управління Пенсійного фонду України в м. Борисполі Київської області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 Дем»яновича недоплачену йому як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу в сумі 591 грн. 30 коп. заперіод з 01.05.2008 року по 31.12.2008 року.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Борисполі Київської області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 Дем»яновичу невиплачену щомісячну державну соціальну допомогу в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону ^іаїни «Про соціальний захист дітей війни» за період з 22.05. 2008 року по 31.12. 2008 року, з врахуванням виплачених сум за цей період.

В іншій частині позову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили відповідно до ч.5 ст.254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий:

судді: