Справа № 343/2305/15-а
Суддя: Андрусів І. М.
Дата ухвалення: 2015-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 343/2305/15-а
Провадження №: 2-а/0343/230/15
ПОСТАНОВА

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2015 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого суддi ОСОБА_1,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного інспектора будівельного нагляду ОСОБА_4 про визнання протиправним рішення та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка просить визнати незаконною та скасувати постанову № 216/1009/04-43/2015 від 29 жовтня 2015 року про вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4.5 ст. 96 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4 250 грн.,а провадження по справі, у зв'язку з відсутністю у моїх діях складу адміністративного правопорушення,-закрити.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 20.10.2015 року головним інспектором будівельного нагляду ОСОБА_4 було складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил, а також видано припис про усунення порушенння вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Відповідно до даного припису інспектором встановлено, що в 2015 році нею здійснено капітальний ремонт веранди на неприватизованій земельній ділянці без повідомлення про початок виконання будівельних робіт у с. Новичка вул. Загіря, 4а, чим, на думку інспектора, було порушено п. 1.4.1. ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності». Одночасно відповідачем 20.10.2015 року було складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого нею порушено п. 1.4.1. ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», оскільки нею здійснено капітальний ремонт веранди без повідомлення інспекції про виконання будівельних робіт, тим самим вчинила правопорушення, передбачене ч. 4.5. ст. 96 КУпАП.

Не погоджуючись з наведеним, в протоколі вказала, що жодних правопорушень у її діях не має, оскільки при виконанні ремонту веранди її геометричні розміри не були змінені, як і не змінено розміри вікон та дверей у ній.

Окрім цього, приїхавши на вказані в протоколі дату, місце та годину для розгляду справи про адміністративне правопотушення, її розглянули без її присутності та вручено постанову № 216/1009/04-43/2015 по справі про адміністративне правопорушення,згідно якої нею здійснено капітальний ремонт веранди без повідомлення про початок виконання будівельних робіт, а також визнано її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4.5 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративні стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4 250,00 грн.

Накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу вважає незаконним та необгрунтованим з наступних підстав: інспектором не було взято до уваги те, що стелю і дах у веранді не змінено, у стінах залишились старі деревяні конструкції, яких ніхто не знімав, фундамент поновлено без зміни розмірів веранди та конфігурації, розміщення та розміри дверей і вікна не змінено, у протоколі та постанові №216/1009/04-43/2015 по справі про адміністративне правопорушення від 29.10.2015 року інспектор посилається на п. 1.4.1 ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», проте в законі такий пункт відсутній; оскаржувана постанова суперечить «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об»єктів нерухомого майна», зокрема п. 3.2. даної Інструкції визначено, що не належать до самочинного будівництва засклення балконів, лоджій, веранд, терас, крім будинків, що занесені до Державного реєстру нерухомих пам'яток України, заміна матеріалу стін будинків, господарських будівель без збільшення розміру фундаменту та поверховості; суперечить також п.п. 25, 27 «Переліку обєктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються», де зокрема вказано, що містобудівні умови та обмеження не надаються при реконструкції житлових та нежитлових приміщень без зміни їх зовнішньої конфігурації, улаштування в існуючих житлових будинках, адміністративно-побутових будівлях підприємств та громадських будівлях вбудованих приміщень громадського призначення, при реставрації, капітальному ремонту будівель і споруд та переплануванні приміщень.

З вищенаведених підстав вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, а тому виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав, наведених вище, просила їх задовольнити.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, в судове засідання не з"явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, однак подав заперечення проти адміністративного позову, в яких вказав. В ході позапланової перевірки, на підставі звернення сусіднього землекористувача ОСОБА_5, було встановлено факт недодержання позивачкою ст. 34 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності".

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва. За результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт. На виконання даного пункту складено припис, яким зобовязано усунути виявленні порушення вимог законодавства . Під час проведення перевірки ОСОБА_3.М. була присутня та надавала свої пояснення і доводи, жодних зауважень щодо її оформлення не було.

У відповідності до ч.4 ст. 34 згаданого вище Закону реконструкцію, реставрацію або капітальний ремонт обєктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані, а також реконструкцію або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, звязку трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення, а так само нове будівництво відповідно до містобудівної документації обєктів інженерно- транспортної інфраструктури на замовлення органів державної влади та органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності, може бути проведено за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Проте відповідно до ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» отримання дозвільних документів на проведення будівельних робіт, в даному випадку повідомлення про початок виконання будівельних робіт, є обовязковою умовою, яка передує їх здійсненню. Таким чином вважає, щоб будівництво не було самочинним, необхідним є дотримання наступних вимог: отримання документа, що посвідчує 'право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію (у випадках передбачених законом) та отримання права на виконання будівельних робіт (завжди). Вважаючи, що в діях позивачки є склад правопорушення, просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі, давши їм правову оцінку, приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинен він дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб'єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з вимог ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень обов"язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП і роз"яснень, викладених в п. 7 Постанови пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988 року «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» зі змінами та доповненнями, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані помякшуючі обставини, майновий стан винного, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 20.10.2015 року відповідачем за результатами позапланової перевірки складено протокол про адміністративне правопорушення, в ході якої виявлено, що ОСОБА_6 у 2015 році здійснила капітальний ремонт веранди (зовнішній фундамент вмурованої стіни, влаштоване перекриття) на неприватизоваій земельній ділянці без повідомлення про початок виконання будівельних робіт в с. Новичка, вул. Загір"я, 4 А Долинського району, чим порушено п. 1, 4.1 ст.34 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності".

В той же день відповідач виніс припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та надав строк до 20.01.2016 року отримати право на виконання будівельних робіт з капітального ремонту веранди.

До закінчення цього терміну - 29.10. 2015 року винесено постанову про адміністративне правопорушення за ч.4.5 ст. 96 КУпАП, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_3 у 2015 році здійснила капітальний ремонт веранди (виконані роботи по влаштуванні фундаменту, вимуровані стіни, здійснено перекриття) без повідомлення про початок виконання будівельних робіт по вул. Загір"я, 4А в с. Новичка Долинського району Івано-Франківської області, чим порушила п.1, 4.1 ст. 34 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності" та накладено штраф в сумі 4250 грн.

Позивач вказану постанову оскаржила і суд погоджується з її доводами пр те, що відповідач- головний інспектор будівельного нагляду управління ДАБІ в Івано-Франківській області при прийнятті оскаржуваної постанови діяв неправомірно, виходячи з наступного .

Згідно ч.4 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, в тому числі, складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Аналогічні повноваження посадових осі інспекцій закріплені в п.11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою КМ України від 23 травня 2011 року №533.

Статтею 34 Закону України «Про регулювання містобудівельної діяльності» передбачено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - органи державного архітектурно-будівельного контролю), - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування; 2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності; 3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Таким чином, для притягнення суб'єкта містобудування до відповідальності за ч.5 ст. 96 КУпАП ним має бути вчинено правопорушення, що полягає у виконанні будівельних робіт без направлення замовником повідомлення про початок їх виконання .

Як вбачається із матеріалів справи, в ході позапланової перевірки будинковолодіння в с. Новичка по вул. Загір"я, 4А Долинського району, власником якого являється ОСОБА_3, виявлено роботи по здійсненню капітального ремонту веранди (виконані роботи по влаштуванні фундаменту, вимуровані стіни, здійснено перекриття) без повідомлення про початок виконання таких робіт.

Згідно світлокопії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок №4 по вул. Загір"я в с. Новичка, до переліку приміщень та споруд входить веранда загальною площею 2.1 кв.м. Наведене узгоджується і з даними копії технічного паспортом на згаданий вище житловий будинок, виданий на попередніх власників 31.05.1977 року, де в переліку приміщень також вказана веранда загальною площею 2.11 кв.м. Окрім цього, в графі "самовільні забудови" наведених технічних паспортів відмітки про такі забудови відсутні, що спростовує твердження відповідача, викладене в запереченні про порушення позивачкою ч.1 ст. ст.376 ЦКУ.

У відповідності до до п. 3.2. Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об»єктів нерухомого майна», затвердженої Наказом Держбуду України від 24.05.2001 року № 127, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 10 липня 2001 року за № 582/5773 визначено, що не належать до самочинного будівництва засклення балконів, лоджій, веранд, терас, крім будинків, що занесені до Державного реєстру нерухомих пам'яток України, заміна матеріалу стін будинків, господарських будівель без збільшення розміру фундаменту та поверховості.

Згідно п. 25, 27 Переліку обєктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово- комунального господарства України 07.07.2013 року № 109, де зокрема вказано, що містобудівні умови та обмеження не надаються: при реконструкції житлових та нежитлових приміщень без зміни їх зовнішньої конфігурації, улаштування в існуючих житлових будинках, адміністративно-побутових будівлях підприємств та громадських будівлях вбудованих приміщень громадського призначення (п. 25 ); при реставрації, капітальному ремонту будівель і споруд та переплануванні приміщень (п. 27).

Судом встановлено, що при проведенні позивачкою капітального ремонту веранди її геометричні розміри не були змінені, не змінено також розміри та розміщення вікна та дверей, замінено лише матеріали стін веранди, що свідчить про відсутність в її діях складу правопорушення.

Окрім цього, згідно ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час та місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові документи; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

За приписами ст.280 КУпАП, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов"язаний з"ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 254 КУпАП України, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, імя по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвище та адреси свідків, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Системно оцінивши подані суду докази на предмет відповідності їх законодавству, що регулює спірні правовідносини, суд приходить до наступного.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 20.10.2015 року відносно ОСОБА_3, в порушення приписів ст. 256 КУпАП, не зазначено час вчинення адміністративного правопорушення та не зрозуміло вказано нормативний акт, який порушено відповідачкою, оскільки п.1, 4.1 ст.34 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності" у даному законі відсутній.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_6 та приймаючи оскаржувану постанову №216/1009/04-43/2015 від 29.10.2015 року, відповідачем порушено приписи ст.ст. 278-280 КУпАП, оскільки не були перевірені всі матеріали справи про адміністративне правопорушення, не враховані зауваження позивачки, які вказані у протоколі, не з"ясовано чи витребувано необхідні додаткові матеріали, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є обставини, що обтяжують і помякшують відповідальність, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також чи сповіщені належним чином особи, які беруть участь у справі, хоча у відповідності до згаданої статті відповідач був зобов"язаний це зробити.

Частиною 1 статті 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: ознайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні встановлено, що оскаржувана постанова від 29.10.2015 року, за якою позивачку притягнуто до адміністративною відповідальності за ч.5 ст. 96 КУпАП з накладенням на неї адміністративного стягнення в виді штрафу в розмірі 4250,00 грн., всупереч ст. 268 КУпАП прийнята у відсутності позивачки, вручивши її ОСОБА_7 у кабінеті, хоча вона з чоловіком у встановлений час приїхала на розгляд справи про адміністративне правопорушення, окрім цього її визано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4.5 статті 96 КУпАП.

Про винесення оскаржуваної постанови без врахування зазначених вище вимог Закону та доказів, представлених позивачем, свідчить той факт, що постанова, як і протокол, складена однією особою-головним інспектором будівельного нагляду управління ДАБІ в Івано-Франківській області ОСОБА_7, що є неприпустими, оскільки порушений принцип забезпечення законності та об'єктивного розгляду справи, закріплений в ст. 7 КУпАП.

Встановлення судом фактів недотримання процедури розгляду справ про адміністративні правопорушення, розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутність інших відомостей та оставин, необхідних для вирішення справи, не врахувавши пояснення позивачки про те, що при проведенні робіт по капітальному ремонту веранди не були змінені її геометричні розміри, як і не змінені розміри та розташування вікон та дверей, що підтверджується матеріалами справи,свідчать не тільки про недотримання відповідачем порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності, а й про грубі порушення відповідачем норм КУпАП, які призвели до порушення прав ОСОБА_8 при притягненні її до адміністративної відповідальності.

У ч. 2 ст. 162 КАС України визначений перелік повноважень, які може застосувати суд при задоволенні адміністративного позову.

Зазначена норма дозволяє адміністративному суду з метою забезпечення гарантії прав, свобод і інтересів громадянина застосувати положення ст. 293 КпАП України, відповідно до яких суд за наслідками розгляду справи може прийняти рішення про скасування постанови та закриття провадження у справі.

Статтею 293 КпАП України передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено..

Враховуючи те, що підставою для скасування постанови стало крім порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та положень ст. 246, 278-280 КУпАП, що, як наслідок, тягне її скасування, також відсутність у діях позивачки складу адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що постанову про адміністративне правопорушення №216/1009/04-43/2015 від 29.10.2015 року про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 4 250,00 гривень слід скасувати, а провадження по адміністративній справі закрити.

На підставі викладеного, ст. 19 Конституції України, ст.ст. 254, 256,268,278-280, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівельної діяльності», керуючись ст.ст. 2, 72, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адмінісративний позов задовольнити.

Постанову про адміністративне правопорушення №216/1009/04-43/2015 від 29.10.2015 року про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 4 250,00 гривень за вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4.5 ст.96 КУпАП,- скасувати, а провадження по адміністративній справі закрити за відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з часу ознайомлення з постановою в повному обсязі, а особи, які брали участь у справі але не були присутні під час проголошення постанови суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови

Суддя:

Повний текст постанови виготовлено:28.12.2015 року