Справа № 815/7030/15
Суддя: Токмілова Л. М.
Дата ухвалення: 2015-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/7030/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2015 року

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Токмілової Л.М.,

за участю: секретаря - Мороз А.П.,

позивача - ОСОБА_1

представника відповідачів - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Одеської області, керівника прокуратури Одеської області (прокурора Одеської області) ОСОБА_3 Давіда про визнання незаконним наказу від 14.12.2015 р. та поновлення на посаді, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (Надалі - ОСОБА_1 або позивач) до Прокуратури Одеської області (Надалі Прокуратура або відповідач-1), керівника прокуратури Одеської області (прокурора Одеської області) ОСОБА_3 Давіда (Надалі Прокурор Сакварелідзе Д. або відповідач-2), в якому позивач просить суд визнати незаконним наказ від 14.12.2015 р. № 3137 керівника прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора прокуратури м. Іллічівська Одеської області та поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області у зазначену місцеву прокуратуру.

В обґрунтування своєї правової позиції позивач зазначив, що наказом № 3137 керівником прокуратури Одеської області 14.12.2015р. його звільнено з посади прокурора прокуратури м. Іллічівська Одеської області з підстав реорганізації та скороченням кількості прокурорів органу прокуратури п.9 ч.1 ст.51 Закону України «Про прокуратуру». Зазначений наказ вважає незаконним, нікчемним і таким що не відповідає діючому законодавству, оскільки підстави для звільнення із займаної посади кореспондуються Законом України «Про прокуратуру». На думку позивача, жодна з підстав зазначених у ст. 60 Закону України «Про прокуратуру» до нього не може застосовуватися. Підставу для звільнення, зазначену у Попередженні, із займаної посади та органів прокуратури у звязку з ліквідацією органу прокуратури у разі не проходження тестування для заміщення посади прокурора вважає юридично безграмотною та незаконною, оскільки для позивача є принизливим і неприйнятним факт сумніву в його кваліфікації, а тому норму про обовязковість здачі тестів вважає неконституційною. На думку позивача, рівень його кваліфікації підтверджений вченим ступенем кандидата юридичних наук, пятьма атестаціями в прокуратурах Дніпропетровської та Одеської областей, свідоцтвом про здачу іспиту про підвищення кваліфікації, численними заохоченнями від органів регіональної влади та місцевого самоврядування, успішно пройденим психологічним тестом в 2014 році.

Позивач у судовому засідання позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити їх.

Представник відповідачів позовні вимоги вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з підстав викладених у письмових запереченнях. Так, відповідно до положень ст.12, п. 1-1 Перехідних положень та п.1 Прикінцевих положень Закону України «Про прокуратуру» припиняється функціонування прокуратур міст, районів, районів у містах і міжрайонних прокуратур. У звяжу з цим наказом Генерального прокурора України від 23.09.2015 року № 87ш з 15.12.2015 року до структури штатного розпису прокуратури Одеської області внесено зміни, якими ліквідовано штатні розписи прокуратур міст, районів, районів у містах і міжрайонних прокуратур Одеської області та затверджено штатні розписи місцевих прокуратур Одеської області. Крім того, відповідно до п.п. «в» ч.1 п.5-1 Перехідних положень Закону України «Про прокуратуру», до набрання чинності положеннями, передбаченими абзацом третім пункту 1 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» цього Закону прокурорами місцевих прокуратур призначаються: прокурори, які на день набрання чинності цим Законом працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах за умови успішного проходження ними тестування. Проведення тестування здійснюється в порядку, затвердженому Генеральним прокурором України. Про вказані обставини ліквідацію прокуратур м. Іллічівська та скорочення кількості прокурорів прокуратур, ОСОБА_1 попереджено відповідно до вимог ст. 49-2 КЗпП України завчасно. Позивач участь у проведенні тестування на посади прокурорів місцевих прокуратур не приймав, у звязку з чим, ОСОБА_1 не може бути призначеним на посаду в місцеву прокуратуру. Отже, представник відповідачів вважає наказ прокурора Одеської області від 14.10.2015 року № 3137к прийнятим на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Законом України «Про прокуратуру».

Дослідивши матеріали адміністративної справи, надані сторонами докази, заслухавши пояснення позивача, представника відповідачів, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З жовтня 1998 року ОСОБА_1 працював в органах прокуратури (а.с.46-47).

12.02.2002р. наказом прокурора Одеської області №36 ОСОБА_1 призначено на посаду старшого помічника прокурора м. Іллічівська (а.с.92).

05.07.2006р. згідно витягу з наказу Генерального прокуратора України № 482к ОСОБА_1 присвоєно класний чин молодший радник юстиції (а.с.93).

08.06.2012р. Наказом в.о. прокурора Одеської області №1095к ОСОБА_1 призначено на посаду старого прокурора прокуратури м. Іллічівська Одеської області (а.с.95).

21.07.2015р. позивачем на імя Прокурора Одеської області Говди Р.М. подано рапорт про переведення ОСОБА_1 з посади старшого прокурора прокуратури м. Іллічівська на посаду прокурора Іллічівської місцевої прокуратури, у звязку з реорганізацією прокуратури м. Іллічівська на підставі ч.1 ст.32 КЗпП України (а.с.17).

29.07.2015р. листом прокуратури Одеської області за № 11-3272 вих-15 позивача повідомлено, що відповідно до п/п «в» п.33 ч.1 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру» щодо удосконалення та особливостей застосування окремих положень» № 578-VIII від 02.07.2015р., прокурорами місцевих прокуратур призначаються прокурори, які на день набрання чинності цим Законом працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, - за умови успішного проходження ними тестування. Проведення тестування здійснюється в порядку, затвердженому Генеральним прокурором України. З урахуванням вказаних вимог, у задоволені рапорту від 21.07.2015р. без проведення відповідного тестування не є можливим (а.с.18).

25.09.2015р. позивачу надано Попередження про звільнення. Яким ОСОБА_1 повідомлено про звільнення із займаної посади та органів прокуратури у звязку з ліквідацією органу прокуратури у разі не проходження або неуспішного проходження тестування для заміщення посади прокурора у відповідній місцевій прокуратурі з 14 грудня 2015 року. Зазначене Попередження позивач отримав 25.09.2015 року про що здійснено відповідний запис на документі (а.с.14).

Водночас, 25.09.2015р. позивачем на імя Керівника прокуратури Одеської області подано заяву. В зазначеній заяві позивач повторно просив перевести його з посади прокурора прокуратури м. Іллічівська Одеської області на посаду прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області на підставі ч.1 ст.32 КЗпП України. Зазначивши при цьому, що заяву для здачі тестів не подавав (а.с.15).

07.10.2015р. листом виконуючого обовязків прокурора Одеської області Жученко О. за №11-4489 вих-15 надано відповідь на заяву позивача від 25.09.2015р. В зазначеному листі прокуратурою повторно розяснено, що відповідно до пп. в п.33 ч.1 Закону України Про внесення змін до Закону України Про прокуратуру щодо удосконалення та особливостей застосування окремих положень № 578-VIII від 02.07.2015 року прокурорами місцевих прокуратур призначаються прокурори, які на день набрання чинності цим Законом працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, - за умови успішного проходження ними тестування, та зазначив, що зважаючи на не проходження тестування для зайняття посади прокурора місцевої прокуратури задовольнити заяву не є можливим.

14.12.2015р. Наказом заступника Генерального прокурора України прокурора Одеської області Сакварелідзе Д. за № 3137к звільнено молодшого радника юстиції ОСОБА_4 з посади прокурора прокуратури м. Іллічівська у звязку з реорганізацією органу прокуратури (п.9 ч.1 ст.51 Закону України «Про прокуратуру»). Підставою якого є наказ Генерального прокурора України від 23.09.2015р. №87ш та Попередження про вивільнення від 25.09.2015р. (а.с.13).

Незгода із даним наказом спричинила звернення позивача до адміністративного суду.

Повно та всебічно оцінивши відповідно до Закону та на підставі внутрішнього переконання надані сторонами докази, проаналізувавши норми чинного законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 та неможливість їх задоволення, з огляду на наступне.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.32 КЗпП України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно з ст.36 КЗпП України у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40).

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначається Законом України Про прокуратуру.

Відповідно до пп. в п.33 ч.1 Закону України Про внесення змін до Закону України Про прокуратуру щодо удосконалення та особливостей застосування окремих положень № 578-VIII від 02.07.2015 року прокурорами місцевих прокуратур призначаються прокурори, які на день набрання чинності цим Законом працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, - за умови успішного проходження ними тестування.

Згідно з п.5-1 Розділу XIII Перехідні положення Закону України Про прокуратуру до набрання чинності положеннями, передбаченими абзацом третім пункту 1 розділу ХІІ Прикінцеві положення цього Закону прокурорами місцевих прокуратур призначаються прокурори, які на день набрання чинності цим Законом працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, - за умови успішного проходження ними тестування. Проведення тестування, стажування здійснюється в порядку, затвердженому Генеральним прокурором України.

Умови і процедуру проведення тестування на посади прокурорів місцевих прокуратур визначаються Порядком проведення тестування для зайняття посади прокурора місцевої прокуратури, затверджений Наказом Генеральної прокуратури України від 20.07.2015 року № 98.

Відповідно до п.1.2 Порядку проведення тестування для зайняття посади прокурора місцевої прокуратури, затверджений Наказом Генеральної прокуратури України від 20.07.2015 року № 98, на посади прокурорів місцевих прокуратур призначаються особи за результатами успішного проходження ними тестування.

Згідно з п.5.2 Порядку проведення тестування для зайняття посади прокурора місцевої прокуратури, затверджений Наказом Генеральної прокуратури України від 20.07.2015 року № 98, працівник, який на день набрання чинності Законом України Про прокуратуру працює в міській, районній, міжрайонній, районній у місті прокуратурі, подає заяву за формою, наведеною у додатку 3 цього Порядку, для участі в тестуванні на посаду прокурора тієї місцевої прокуратури, яка буде сформована шляхом реорганізації прокуратури районного рівня, в якій він працює.

Відповідно до п.9.1 Порядку проведення тестування для зайняття посади прокурора місцевої прокуратури, затверджений Наказом Генеральної прокуратури України від 20.07.2015 року № 98, рейтинг кандидата визначається за результатами тесту на знання законодавчої бази (професійний тест) та тесту на загальні здібності.

Згідно з п.9.5 Порядку проведення тестування для зайняття посади прокурора місцевої прокуратури, затверджений Наказом Генеральної прокуратури України від 20.07.2015 року № 98, керівник регіональної прокуратури після отримання рейтингового списку кандидатів на посади прокурорів конкретної місцевої прокуратури та рапорту працівника прокуратури (заяви для тих, хто не працює у прокуратурі), який успішно пройшов тестування, видає наказ про його призначення на посаду, враховуючи підсумковий бал кандидата (від вищого до нижчого) та кількість штатних одиниць у відповідній місцевій прокуратурі.

В ході судового розгляду судом встановлено, що ОСОБА_1 не проходив тестування на посаду прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області.

Також, суд зазначає, що положення ст.12 Закону України Про прокуратуру та Додатку до цього Закону щодо переліку та територіальної юрисдикції місцевих прокуратур набирають чинності з 15 грудня 2015 року.

Тобто, у звязку з припиненням функціонування прокуратур міст, районів, районів у містах і міжрайонних прокуратур та ліквідацією штатних розписів прокуратур міст, районів, районів у містах і міжрайонних прокуратур Одеської області та затвердженням штатних розписів місцевих прокуратур Одеської області, прокурори місцевих прокуратур, які на день набрання чинності Закону України «Про прокуратуру» - призначаються на посади лише за умови проходження відповідного тестування.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що Наказ від 14 грудня 2015 року № 3137к щодо звільнення молодшого радника юстиції ОСОБА_4 з посади прокурора прокуратури м. Іллічівська у звязку з реорганізацією органу прокуратури (п.9 ч.1 ст.51 Закону України «Про прокуратуру») прийнятий відповідачем в порядку, у межах та спосіб, встановлений законом, а тому підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

Крім того, суд не погоджується з доводами позивача, що вимоги пп. в п.33 ч.1 Закону України Про внесення змін до Закону України Про прокуратуру щодо удосконалення та особливостей застосування окремих положень № 578-VIII від 02.07.2015 року суперечать Конституції України.

Згідно з ст.147 Конституції України Конституційний Суд України вирішує питання про відповідність законів та інших правових актів Конституції України і дає офіційне тлумачення Конституції України та законів України.

Невідповідність правових актів Конституції України, порушення встановленої Конституцією України процедури їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності, перевищення конституційних повноважень при їх прийнятті відповідно до ст.15 Закону України Про Конституційний Суд України є підставами для прийняття Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності правових актів повністю чи в їх окремих частинах.

Однак, суд встановив, що на час розгляду справи такого рішення Конституційний Суд України не приймав.

Частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст.70 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 28 грудня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 11, 14, 70, 71, 86, 94, 158 - 163, 167, 256 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Прокуратури Одеської області, керівника прокуратури Одеської області (прокурора Одеської області) ОСОБА_3 Давіда про визнання незаконним наказу від 14.12.2015 р. та поновлення на посаді, - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено та підписано судом 29 грудня 2015 року.

Суддя Л.М. Токмілова

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Прокуратури Одеської області, керівника прокуратури Одеської області (прокурора Одеської області) ОСОБА_3 Давіда про визнання незаконним наказу від 14.12.2015 р. та поновлення на посаді, - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

28 грудня 2015 року.