Справа № 757/40218/15-а
Суддя: Москаленко К. О.
Дата ухвалення: 2015-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2015 року cуддя Печерського районного суду Москаленко К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України - про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

29.10.2015 позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, просить зобов'язати Пенсійний фонд України призначити позивачу пенсію згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з грудня 2005 року та нарахувати і виплатити належну позивачу пенсію з грудня 2005 року по червень 2011 рік. Свої вимоги обґрунтовує тим, що Постановою Печерського районного суду м.Києва від 26.02.2009, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 16.06.2011 зобов'язано Пенсійний фонд України призначити позивачу пенсію згідно ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Однак, Пенсійний фонд України в Луганській області призначив йому пенсію з 16.06.2011, а не з дати подання заяви про призначення пенсії, тобто з 04.05.2008. У зв'язку з чим, він 29.08.2015 звернувся до Пенсійного фонду України з заявою про призначання йому пенсії згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», а саме, з грудня 2005 року, проте, останній своїм листом повідомив, що відповідь на вказану заяву була надана 18.09.2012. За вказаних обставин, позивач звернувся до суду з вказаним позовом за захистом своїх порушених прав.

Відповідно до п.2 ч.1, ч.4 ст.183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Представник відповідача Пенсійного фонду України направив до суду письмові заперечення проти позову, згідно яких проти позову заперечував та просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зокрема, згідно письмових заперечень, представник відповідача послався на те, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки Пенсійний фонд України, відповідно до чинного законодавства не наділений функціями щодо призначення та виплати пенсії. Одночасно зазначив, що обов'язок по забезпеченню і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій та інших виплат відповідно до чинного законодавства покладається саме на головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі. Крім того зауважив, що позивач на даний час проживає в м.Києві та зареєстрований як одержувач пенсії в головному управлінні Пенсійного фонду України в м.Києві.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного.

Судом встановлено, що постановою Печерського районного суду м.Києва від 15.09.2009, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 16.06.2011 позов ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії задоволено, зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначити ОСОБА_3 пенсію за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». (а.с.15-16, 18-19)

29.08.2015 позивач звернувся до Пенсійного фонду України із заявою про перегляд рішення Пенсійного фонду України в Луганскій області щодо дати призначення позивачу пенсії та зобов'язання компетентних органів призначити позивачу пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Листом відповідача від 30.09.2015 №9172/К-11 було повідомлено, що вичерпна відповідь щодо правильності призначення позивачу пенсії за виконання судових рішень надана позивачу листом Пенсійного фонду України від 18.09.2012 №18508/К-11.

Оцінюючи бездіяльність відповідача щодо відмови в призначенні та виплаті пенсії позивачу, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280 (далі - Положення), Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню.

Згідно з п. 7 вищенаведеного Положення, Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні управління.

Відповідно до п.п.6 п.4 Положення №280 Пенсійний фонд України, відповідно до покладених на нього завдань лише організовує, координує та контролює роботу територіальних органів щодо, зокрема, призначення (перерахунку) і виплати пенсій. Спеціальних підрозділів, які безпосередньо призначають пенсії в Пенсійному фонді України, не створено.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 №1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян» та п.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.02.2007року за №135/13402, з 01.01.2007 органами, що здійснюють призначення (перерахунок) та виплату пенсій за вислугу років, у тому числі поновлення її виплати, особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом №2262, визначені головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києва та Севастополі, а не Пенсійний фонд України.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції» призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів Державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, здійснюється за місцеперебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №509.

Як встановлено судом, позивач перебуває на обліку як одержувач пенсії в Управлінні праці та соціального захисту населення Подільської районної в м.Києві державної адміністрації, що підтверджується довідкою від 14.11.2014 № НОМЕР_1 про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Подільської районної в м.Києві державної адміністрації. (а.с. 7)

Разом з тим, позивач не звертався до територіального органу, в якому він перебуває на обліку з вказаними вимогами і такі дані матеріали справи не містять.

Враховуючи встановлені обставини справи та виходячи з наведених положень чинного законодавства, Пенсійний фонд України не наділений повноваженнями призначати та виплачувати пенсії, у зв'язку з чим, заява позивача була розглянута в порядку та строки, визначені Законом України "Про звернення громадян".

За таких обставин, відповідач Пенсійний фонд України діяв в межах чинного законодавства та жодним чином не порушив права та свободи позивача.

По суті доводів позивача щодо неналежного виконання постанови Печерського районного суду м.Києва від 15.09.2009 слід зазначити, що питання щодо виконання судових рішень вирішується в порядку Розділу V «Процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах» Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованим, а тому не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», Постановою Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 №1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян», Положенням про Управління Пенсійного Фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 року № 280, ст.ст. 2, 6, 9, 11, 71, 94, 99, 158-163, 183-2, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України про зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя Печерського

районного суду м.Києва К.О.Москаленко