Справа № 806/5372/14
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2015-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Токарева М.С.
Суддя-доповідач:Моніч Б.С.
УХВАЛА

іменем України

"08" квітня 2015 р. Справа № 806/5372/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Моніча Б.С.

суддів: Бондарчука І.Ф.

Хаюка С.М.,

при секретарі Лялевич С.С. ,

за участю

представника позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Коростенського міського центру зайнятості - робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "11" лютого 2015 р. у справі за позовом Коростенського міського центру зайнятості - робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття до ОСОБА_3 про стягнення коштів ,-

ВСТАНОВИВ:

Коростенський міський центр зайнятості-робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_3 4807,10 грн. виплаченої йому допомоги по безробіттю за періоди з 30.08.2012 року по 15.10.2012 року та з 15.11.2012 року по 26.05.2013 року. Свої вимоги мотивував тим, що відповідачем не дотримано умови, за яких можливе надання соціальних послуг, з огляду на встановлений факт належності безробітного до категорії зайнятого населення під час перебування на обліку в центрі зайнятості.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 11.02.2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову - про задоволення позову. В апеляційній скарзі посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин справи.

Розглянувши справу в межах, визначених ст.195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Правильне по суті судове рішення не може бути скасоване з одних лише формальних міркувань.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідач ОСОБА_3, дійсно перебував на обліку в Коростенському районному центрі зайнятості як безробітний з 01.06.2012 року та отримував відповідні виплати допомоги по безробіттю.

Позивачем було отримано від Шевченківського РЦЗ в м. Києві акт розслідування страхового випадку №520 від 23.04.2014 року, у якому зазначено, що ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) працював у ДП "Талан-Коммунікейшнс" по договору №010812 від 03.09.2012 року з 03.09.2012 року по 31.12.2012 року.

Водночас, з наданих довідок ДП "Талан-Коммунікейшнс" від 15.01.2015 року №15012015 вбачається, що у договорі №010812 від 03.09.2012 року було допущено описку щодо зазначення у вказаному договорі імені та ідентифікаційного номеру відповідача.

Довідками підтверджено, що договір було укладено не з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), а з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2).

Законом України "Про зайнятість населення" передбачено, що в Україні до зайнятого населення належать громадяни, що проживають на території держави на законних підставах працюючі по найму на умовах повного або неповного робочого дня (тижня) на підприємствах, в установах і організаціях, незалежно від форм власності, у міжнародних та іноземних організаціях в Україні і за кордоном у фізичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно ч.3 ст.36 Закону сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Крім того, відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2006 року №357, у разі встановлення центрами зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг (пункт шостий Постанови).

Пунктом 7 цього ж Порядку визначено, що протягом двох робочих днів після прийняття рішення про відшкодування коштів роботодавцем центр зайнятості надсилає роботодавцю повідомлення про необхідність відшкодування незаконно виплачених особі коштів протягом 10 календарних днів після отримання повідомлення.

У разі відмови особи повернути кошти або відмови роботодавця відшкодувати кошти, а також у разі неповернення (невідшкодування) їх у встановлений строк стягнення таких коштів здійснюється у судовому порядку відповідно до законодавства.

На думку колегії суддів надані довідки спростовують факт працевлаштування відповідача, а тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог.

З особової картки відповідача, наданої позивачем (а.с.4) вбачається, що він має паспорт серії НОМЕР_3, тоді як у договорі №010812-112 від 03.09.2012 р. (а.с.15) зазначено інші паспортні дані особи, з якою цей договір укладено (паспорт серії НОМЕР_4). В самому тексті договору зазначено, що він підписаний від імені ОСОБА_4 ОСОБА_6

Підписи від імені "виконавця" на сторінках договору, в актах про надання послуг, візуально відрізняються від підпису відповідача в особовій картці та заяві про надання статусу безробітного (а.с.4, 6, 15-20).

Твердження позивача про те, що судом не враховані положення Порядку обміну інформацією між Державною податковою адміністрацією України, Пенсійним фондом України та Державним центром зайнятості Міністерства праці та соціальної політики України колегія суддів не бере до уваги, оскільки зазначений Порядок регулює процедуру обміну інформацією у 2007 році між Державною податковою адміністрацією України (далі - ДПА України), Пенсійним фондом України (далі - Пенсійний фонд) та Державним центром зайнятості Міністерства праці та соціальної політики України - виконавчою дирекцією Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття (далі - Державний центр зайнятості) про отримані особами, які перебувають на обліку в державній службі зайнятості як безробітні (далі - особи), доходи від провадження підприємницької діяльності, виконання роботи за трудовим договором, у тому числі за сумісництвом та під час роботи за кордоном, виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими угодами, ведення особистого селянського господарства, отримання пенсії (п.1.2.).

Пунктом 1.1. Порядку визначено, що цей Порядок розроблено згідно з Порядком розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2006 року №357, Законами України "Про державну податкову службу в Україні", "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Постанова Кабінету Міністрів України від 20 березня 2006 року №357 втратила чинність на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №335 від 13.05.2013 року.

За таких обставин зазначені нормативні акти не можуть застосовуватись до правовідносин, що існували між сторонами.

Оскільки, постанову від 11.02.2015 року прийнято відповідно до позовних вимог, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права і суд дав правильну оцінку обставинам справи, то колегія суддів апеляційної інстанції не знаходить підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції у справі.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Коростенського міського центру зайнятості - робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "11" лютого 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Б.С. Моніч

судді: І.Ф.Бондарчук

С.М.Хаюк

Повний текст cудового рішення виготовлено "14" квітня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: Коростенський міський центр зайнятості - робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття вул.Ольгинська,3,м.Коростень,Коростенський район, Житомирська область,11501

3- відповідачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

- ,