Справа № 185/1267/15-а
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2015-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 листопада 2015 рокусправа № 185/1267/15-а (2-а/185/44/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Шелепової Ю.О.,

представників сторін:

позивача : - ОСОБА_2

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2015 р. у справі № 185/1267/15-а (2-а/185/44/15)

за позовом ОСОБА_2

до державного виконавця відділу державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області

третя особа Богуславська сільська рада Павлоградського району Дніпропетровської області

про визнання незаконною постанови про закінчення виконавчого провадження та її скасування, -

ВСТАНОВИВ:

"04" лютого 2015 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до державного виконавця відділу державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, третя особа Богуславська сільська рада Павлоградського району Дніпропетровської області, в якому просив:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 23.01.2015 року з примусового виконання виконавчого листа №185/39/14-а, виданого Павлоградським міськрайонним судом 17.09.2014 року;

- визнати неправомірною та скасувати постанову заступника начальника ВДВС Павлоградського міськрайонного управління юстиції Гідзули С.О. про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №185/39/14-а, виданого Павлоградським міськрайонним судом 17.09.2014 року;

- зобов'язати відповідача належним чином здійснити виконавчі дії щодо виконання виконавчого листа №185/39/14-а, виданого Павлоградським міськрайонним судом 17.09.2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю винесення спірної постанови щодо закінчення виконавчого провадження, оскільки рішення суду боржником по факту не виконано.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2015 р. у справі № 185/1267/15-а (2-а/185/44/15) в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до державного виконавця відділу державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області , за участю третьої особи - Богуславської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області про визнання незаконною постанови про закінчення виконавчого провадження та її скасування - відмовлено.

Судом встановлено, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 08.08.2014 року зобов'язано Богуславську сільську раду розглянути земельний спір між ОСОБА_2 та ОСОБА_4. На виконання даного рішення видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження. З огляду на те, що боржником виконано судове рішення, а саме розглянуто вказаний земельний спір про що складено акт комісії з висновками, відповідачем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. На підставі аналізу положень Закону України «Про виконавче провадження» суд дійшов висновку, про правомірність винесення спірної постанови у зв'язку з фактичним виконанням судового рішення.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2015 р. у справі № 185/1267/15-а (2-а/185/44/15), як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги повністю повторюють заявлені позовні вимоги. Скаржник вважає що судом не в повному обсягу встановлено та досліджено обставини по справі, що призвело до винесення помилкового рішення. Так, заявник апеляційної скарги вказує на те, що земельний спір між ним та ОСОБА_4 по суті не вирішено, а отже вважати судове рішення належним чином виконаним підстави відсутні, відповідно виконавче провадження закрито передчасно.

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

До судового засідання не з'явились представники відповідача. Жодних клопотань, повідомлень про причини неявки до суду не надходило, підстави відсутності представників відповідача суду не повідомлені.

З урахуванням наявних в справі матеріалів, нез'явлення в судове засідання представників відповідача не перешкоджає розгляду скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, постановою Павлоградського міськрайонного суду від 08.08.2014 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2: визнано протиправною бездіяльність Богуславської сільської ради Павлоградського району та зобов'язано відповідача вирішити питання щодо земельного спору між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 для приведення меж ділянки у відповідність до даних державного акту про право власності на землю.

На виконання судового рішення позивачем отримано виконавчий лист №158/39/14-а на підставі якого постановою від 17.01.2015 року Відділом Державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області відкрито виконавче провадження.

Постановою про відкриття виконавчого провадження боржнику надано семиденний термін для виконання виконавчого листа.

23.12.2014 боржником розглянуто земельний спір ОСОБА_2 з ОСОБА_4, про що складено акт комісії з відповідними висновками.

23.01.2015 року постановою заступника начальника ВДВС Павлоградського міськрайонного управління юстиції виконавче провадження закрито з підстав фактичного виконання судового рішення, у відповідності до п.8 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Не погодившись з дією виконавчої служби позивач звернувся до суду.

Дослідивши обставини по справі, колегія суддів вважає не вмотивованою відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що ч. 3 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія): 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Основними завданнями Державної виконавчої служби України є: реалізація державної політики у сфері організації примусового виконання рішень; внесення пропозицій щодо формування державної політики у сфері виконання рішень; забезпечення своєчасного, повного і неупередженого виконання рішень у порядку, встановленому законодавством; здійснення освітньо-роз'яснювальної роботи з питань виконання рішень.

Згідно до ст.. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема, здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Державний виконавець під час проведення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення.

Таким чином, з наведеного вбачається, що державний виконавець під час здійснення заходів направлених на виконання судового рішення повинен здійснювати відповідні дії направлені на повне виконання відповідного виконавчого документу, а саме перевіряти чи відповідають дії боржника приписам зобов'язальної частини судового рішення, чи у належний спосіб та порядок виконується зазначене рішення боржником.

Так, з матеріалів справи вбачається, що судовим рішенням боржника - Богуславську сільську раду зобов'язано вирішити земельний спір між позивачем та ОСОБА_4 та привести межі земельної ділянки у відповідність до даних державного акту про право власності на землю.

Згідно до акту про розгляд земельного спору, вбачається, що комісією Богуславської сільської ради здійснено виїзд для уточнення меж земельної ділянки ОСОБА_2 та вирішення земельного спору. За результатами огляду, комісією вирішено, що візуально неможливо встановити фактичний розмір земельної ділянки, зобов'язано власників суміжних земельних ділянок, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_4 винести межі земельних ділянок в натуру відповідно до даних державних актів на земельні ділянки та закріпити їх межовими знаками.

Тобто фактично спір між суміжними власниками щодо меж земельних ділянок так і не вирішено. Рішенням комісії спірне питання щодо визначення меж покладено на самі сторони спору. Колегія суддів погоджується з доводами позивача стосовно того, що таке вирішення питання не можна вважати належним виконання судового рішення.

Державним виконавцем на підставі акту комісії про вирішення спору винесено поставно у про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з його фактичним виконанням, проте, на думку колегії суддів державним виконавцем не вичерпано всіх процесуальних можливостей щодо належного виконання судового рішення.

В разі наявності перешкод для виконання судового рішення через незрозумілість резолютивної частини судового рішення, державний виконавець та інші сторони виконавчого провадження мають передбачені законом процесуальні можливості звернення до суду з вимогою про роз'яснення судового рішення або зміни чи встановлення порядку та способу виконання судового рішення.

Так, приписами ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» визначено підстави закінчення виконавчого провадження зокрема п.8 вказано, що підставою для закінчення виконавчого провадження є фактичне виконання в повному обсягу судового рішення відповідно до виконавчого документу.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що державним виконавцем не вжито необхідних заходів щодо повного виконання судового рішення, державним виконавцем не надано жодної оцінки діям боржника щодо виконання рішення суду, в той час, як останнім рішення суду виконано на власний розсуд без дотримання вимог виконавчого документу та відповідно зобов'язальної частини судового рішення. Таким чином, оскаржувана постанова про закінчення виконавчого провадження є такою, що винесена необґрунтовано, без дотримання вимог чинного законодавства, що з огляду на порушення прав позивача спірним документом, є підставою для її скасування.

В той же час, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до положень ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби. Про відновлення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, копії якої не пізніше наступного дня надсилаються до суду, який визнав незаконною постанову державного виконавця, сторонам, а також органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ.

Згідно до ст.31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Таким чином, відновлення виконавчого провадження регулюються положеннями Закону України «Про виконавче провадження» та відноситься до дискреційних повноважень державної виконавчої служби. Втручання в дискреційні повноваження суб'єкта владних повноважень виходить за межі завдань адміністративного судочинства. За таких обставин, зобов'язавши відповідача виконати дії направлені на виконання судового рішення, суд може підмінити собою суб'єкта владних повноважень щодо прийняття рішення, яке відноситься до виключної компетенції державної виконавчої служби, що не передбачено чинним законодавством.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції не в повному обсягу встановлено обставини по справі та надано їм невірну правову оцінку, що призвело до невірного вирішення спору по суті, і у відповідності до приписів ст. 202 КАС України, є підставою для скасування судового рішення та винесення нового про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВУ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2015 р. у справі № 185/1267/15-а (2-а/185/44/15) - задовольнити частково.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2015 р. у справі № 185/1267/15-а (2-а/185/44/15) - скасувати та винести нову про часткове задоволення позову.

Визнати неправомірною та скасувати постанову заступника начальника Відділу Державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції Гідзули С.О. про закінчення виконавчого провадження від 23.01.2015 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко