Справа № 816/4483/15
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2015-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/4483/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Канигіної Т.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом

позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Офісний центр арсенал плюс"
до відповідача Приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_1
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору 1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Полагросервіс" 2. Київський відділ державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції
про визнання протиправними рішень та зобовязання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

29 жовтня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Офісний центр арсенал плюс" (надалі позивач, ТОВ "Офісний центр арсенал плюс") звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_1 (надалі відповідач, нотаріус ОСОБА_1С.), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Полагросервіс" (надалі третя особа-1), Київський відділ державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції (надалі третя особа-2), з урахуванням уточнення позовних вимог, про визнання протиправними рішень та зобов'язання вчинити дії, а саме:

- визнати протиправними та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:23445865 від 06.08.2015 10:45:20 та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяження, індексний номер:23447484 від 06.08.2015 11:09:37, на підставі яких приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_1 06.08.2015 вчинено запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про припинення іпотеки №2434731 від 10.09.2013 та запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про припинення обтяження №2434103 від 10.09.2013, відповідно;

- зобовязати приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_1 поновити запис №2434731 від 10.09.2013 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки, та запис №2434103 від 10.09.2013 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження з часу їх вилучення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що у процесі проведення нотаріальних дій щодо підготовки правочину з продажу предмета іпотеки, після замовлення та отримання відповідачем інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо предмета іпотеки виявилося, що головним державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції постановою №4040817 від 03.12.2013 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження накладено арешт та оголошено заборону на відчуження на все нерухоме майно боржника третьої особи-1. Позивач вважає, що накладення арешту та оголошення заборони на відчуження на все нерухоме майно третьої особи-1 здійснено пізніше ніж позивачем, у зв'язку з чим заборона позивача на відчуження мала вищий пріоритет перед забороною на відчуження третьої особи-2.

Позивач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, подав заяву від 25.12.2015 про розгляд справи без участі його представника та заяву від 23.12.2015, згідно з якою просив судові витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову покласти на позивача.

Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, подав заяву від 25.12.2015, у якій повідомлено суд про визнання позову та про розгляд справи без участі відповідача.

Треті особи у судове засідання не прибули, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили.

За таких обставин та з урахуванням приписів частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 29 серпня 2013 року між ТОВ "Офісний центр арсенал плюс" (позикодавець) та ТОВ "Торговий Дім Полагросервіс" (позичальник) укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги №29 (надалі договір позики), відповідно до пунктів 2.1 та 3.1 якого позикодавець надає позичальнику фінансову допомогу в національній валюті України в сумі 315000,00 грн; позичальник зобовязався повернути фінансову допомогу до 30 листопада 2013 року /а.с. 12-13/.

10 вересня 2013 року між ТОВ "Офісний центр арсенал плюс" (іпотекодержатель) та ТОВ "Торговий Дім Полагросервіс" (іпотекодавець) укладено іпотечний договір, що посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу та зареєстрований у реєстрі за №1306 (надалі іпотечний договір) /а.с. 14-17/.

Згідно з пунктом 1.1 іпотечного договору в забезпечення повернення до 30 листопада 2013 року грошових коштів у розмірі 315000,00 грн, відшкодуванням витрат, повязаних зі предявленням вимоги за договором позики і звернення стягнення на предмет іпотеки, збитків, завданих порушенням умов цього договору іпотеки, іпотекодержатель приймає, а іпотекодавець передає в іпотеку належне йому на праві власності майно нежиле приміщення, магазин, загальною площею 343,3 кв.м., що знаходиться: Полтавська область, м. Миргород, вул. Багачанська, 48, розташоване в житловому будинку.

Пунктом 3.2 іпотечного договору визначено, що стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, а також будь-яким іншим способом, встановленим чинним законодавством України.

Відповідно до пункту 3.3 іпотечного договору за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги по основному зобовязанню в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання, неустойки, передбачених основним зобовязанням, відшкодування витрат, повязаних з предявленням вимоги за основним зобовязанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки, витрат на утримання і збереження предмета іпотеки, витрат на страхування предмета іпотеки, збитків, завданих порушенням основного зобов'язання чи умов цього іпотечного договору.

У пункті 5.3 іпотечного договору сторони домовились про накладення нотаріусом заборони на відчуження предмета іпотеки.

Приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_2 внесено відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки за номером 2434731 /а.с. 18/.

Третя особа-1 договірні зобов'язання за договором позики не виконала, поворотну фінансову допомогу в сумі 315 000,00 грн не повернула, у звязку з чим позивач звернувся до господарського суду Полтавської області з позовною заявою про стягнення з третьої особи-1 грошових коштів.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 19 травня 2015 року у справі №917/747/15 позовні вимоги ТОВ "Офісний центр арсенал плюс" задоволено повністю: стягнуто з ТОВ "Торговий Дім Полагросервіс" на користь ТОВ "Офісний центр арсенал плюс" 630572,74 грн шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, який відповідно до іпотечного договору являє собою нежитлове приміщення магазин, загальною площею 343,3 кв.м., що знаходиться за адресою: Полтавська область, місто Миргород, вулиця Багачанська, будинок, 48, розташоване в житловому будинку; надано ТОВ "Офісний центр арсенал плюс" право на продаж предмета іпотеки від свого імені за ціною, не нижчою від початкової, яка відповідно до пункту 1.2 іпотечного договору за домовленістю сторін становить 270000,00 грн, будь-якій особі покупцеві та визначено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 Законом України "Про іпотеку" /а.с. 20- 22/. Рішення господарського суду Полтавської області набрало законно сили 02 червня 2015 року /а.с. 23/.

Згідно зі статтею 38 Законом України "Про іпотеку" якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір.

Позивач підготував і направив на адресу третьої особи-1 лист-повідомлення №04/06 від 04.06.2015, яким повідомив про намір укласти договір на продаж предмета іпотеки від імені ТОВ "Офісний центр арсенал плюс" будь-якій особі покупцеві за ціною, не нижчою від початкової, яка за домовленістю сторін становить 270000,00 грн.

Позивач звернувся до нотаріуса ОСОБА_1 з проханням здійснити нотаріальні дії щодо відчуження предмета іпотеки в порядку та на умовах, що визначені рішенням суду.

На вимогу відповідача, з посиланням на пункт 5.1 глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, відповідно до якого нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики, позивачем відповідачеві надано лист від 06.08.2015 №06/08-2015 про зняття заборони та вилучення іпотеки на обєкт нерухомості предмета іпотеки /а.с.25/.

При цьому, гарантійним листом від 06.08.2015 №83 потенційний покупець предмета іпотеки ТОВ "Спектр-А" зобовязався здійснити оплату в сумі 315000,00 грн у момент підписання договору купівлі-продажу предмета іпотеки /а.с.28/.

З огляду на викладене, 06 серпня 2015 року нотаріусом ОСОБА_1 винесені рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 23445865 від 06.08.2015 10:45:20 та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяження, індексний номер: 23447484 від 06.08.2015 11:09:37, на підставі яких 06.08.2015 здійснено запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про припинення іпотеки № 2434731 від 10.09.2013 та запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про припинення обтяження №2434103 від 10.09.2013, відповідно.

Не погоджуючись із вищезазначеними рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку позовним вимогам позивача, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно з частиною 1 статті 575 Цивільного кодексу України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Статтею 576 цього Кодексу передбачено, що предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

Якщо предметом застави є нерухоме майно, а також в інших випадках, встановлених законом, договір застави підлягає нотаріальному посвідченню. Застава нерухомого майна підлягає державній реєстрації у випадках та в порядку, встановлених законом. Моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна (частини 1, 2, 4 статті 577 Цивільного кодексу України).

У розумінні абзацу третього частини першої статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини шостої статті 3 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Частинами першою та третьою статті 33 вказаного Закону визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Як вищезазначено, рішенням господарського суду Полтавської області від 19.05.2015 у справі №917/747/15 звернено стягнення на предмет іпотеки, який відповідно до іпотечного договору є нежитловим приміщенням-магазином, загальною площею 343,3 кв.м., що знаходиться за адресою: Полтавська область, м. Миргород, вул. Багачанська, буд. 48, розташоване в житловому будинку, та надано ТОВ "Офісний центр арсенал плюс" право на продаж предмета іпотеки від свого імені /а.с. 22/.

У статті 17 Закону України "Про іпотеку" перераховані підстави припинення іпотеки, а саме: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

З урахуванням вищевстановлених обставин справи суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати іпотеку припиненою.

Таким чином, позивач наділений правом реалізації предмета іпотеки.

Як встановлено судом, головним державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції постановою №4040817 від 03.12.2013 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження накладено арешт та оголошено заборону на відчуження всього нерухомого майна третьої особи-1 /а.с. 32/.

Водночас, 10.09.2013 нотаріусом здійснені записи в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки №2434731 та про реєстрацію обтяження №2434103 /а.с. 18, 27/.

Так, пріоритет обтяження визначено статтею 14 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", відповідно до якої пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.

Таким чином, обтяження та запис про іпотеку, внесені нотаріусом до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 10.09.2013, мають вищий пріоритет над обтяженням за №3697433 від 05.12.2013, внесеного на підставі постанови державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції від 03.12.2013.

Суд зазначає, що правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна закріплено Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно з частинами першою, третьою, пятою та сьомою статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов'язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом. Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в порядку черговості надходження заяв. Державна реєстрація прав власності, реєстрація яких проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчиняється така дія. Державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію. Державна реєстрація речових прав, похідних від права власності, на земельні ділянки сільськогосподарського призначення може здійснюватися нотаріусом незалежно від нотаріального посвідчення договору, на підставі якого виникає таке право. Державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться за місцем розташування об'єкта нерухомого майна в межах території, на якій діє відповідний орган державної реєстрації права власності та інших речових прав, крім випадків, установлених абзацами другим і третім частини п'ятої цієї статті.

Частиною першою статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що у випадку, передбаченому цим Законом, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Водночас, згідно з положеннями частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З огляду на викладене, оскільки рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 23445865 від 06.08.2015 10:45:20 та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяження, індексний номер: 23447484 від 06.08.2015 11:09:37 унеможливлюють добровільну реалізацію предмета іпотеки нежитлового приміщення-магазину, загальною площею 343,3 кв.м., що знаходиться за адресою: Полтавська область, м. Миргород, вул. Багачанська, буд. 48, суд вважає за необхідне відновити порушене право позивача, у звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 7-11, 17, 18, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Офісний центр арсенал плюс" до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_1, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Полагросервіс", Київський відділ державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції про визнання протиправними рішень та зобов'язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 23445865 від 06.08.2015 10:45:20 та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяження, індексний номер: 23447484 від 06.08.2015 11:09:37, на підставі яких приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_1 06.08.2015 вчинено запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про припинення іпотеки № 2434731 від 10.09.2013 та запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про припинення обтяження № 2434103 від 10.09.2013, відповідно.

Зобовязати приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_1 поновити запис № 2434731 від 10.09.2013 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки, та запис № 24344103 від 10.09.2013 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження з часу їх вилучення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Т.С. Канигіна