Справа № 202/8869/15-а
Суддя: Волошин Є. В.
Дата ухвалення: 2015-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/8869/15-а
Провадження № 2-а/202/787/2015
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Волошина Є.В.

за участю секретаря - Величко А.А.

розглянувши в порядку скороченого провадження у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська про визнання незаконними дії та перерахунок розміру щомісячної допомоги на оздоровлення, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради про оскарження дій субєкта владних повноважень.

В обґрунтування позову зазначив, що він віднесений до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії осіб, інвалід 2 групи. Відповідно до ст.48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» йому передбачені щорічні компенсаційні витрати в розмірі 5 мінімальних заробітних плат. Разом з тим, відповідач у 2015 році виплатив йому вищезазначену допомогу у розмірі 120 грн., що не відповідає розміру, встановленому вищезазначеним Законом. Просить суд визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати зробити перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 5 (пяти) мінімальних заробітних плат за 2015 рік.

26 листопада 2015 року по зазначеній справі було відкрито скорочене провадження.

22 грудня 2015 року на адресу суду надійшло заперечення на адміністративний позов в яких відповідач просить відмовити в задоволенні вимог позивача. Свої заперечення обґрунтовує тим, що в межах наділених повноважень, відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» та Рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2011, при здійсненні заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенції з Державного бюджету, управління не порушило права та законні інтереси позивача та виплата щорічної допомоги на оздоровлення проведена позивачу відповідно до вимог Постанови КМУ від 12.07.2005 року № 562 Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи,.

Відповідно до ст. 183-2 КАС України справа підлягає розгляду в порядку скороченого провадження у відсутності сторін.

Судом з матеріалів справи встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесений до першої категорії таких осіб, є інвалідом 2 групи, тому на нього поширюється дія ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що підтверджується посвідченням ОСОБА_1 А № 087113 від 09 березня 1999 року та є інвалідом 2 групи, що підтверджується довідкою МСЕК №3 від 10.09.2012 року ОСОБА_1 10 ААБ №007735.

Виплата позивачу щорічної допомоги на оздоровлення, передбаченої ст.48 вказаного Закону, за 2015 рік здійснено відповідачем у розмірі 120,00 грн. з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 № 562.

Дії відповідача щодо нарахування та виплати одноразової компенсації, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії, в розмірі, меншому ніж встановлено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є протиправними з огляду на наступне.

Відповідно дост.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції станом на момент здійснення виплат за визначений позивачем період щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС другої категорії виплачується у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. Щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Застосування відповідачем положень постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562 при нарахуванні одноразової допомоги на оздоровлення є неправомірним, оскільки означена постанова з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008суперечить положенням Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відсутність грошових коштів на виплату допомоги на оздоровлення в даному випадку не позбавляє позивача, як особу, що має статус особи, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, права на отримання цієї допомоги.Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не обмежує таке право наявністю фінансування.

Враховуючи, що держава взяла на себе обов'язок щодо виплати позивачу допомогу на оздоровлення у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат та поклала виконання цього обов'язку на органи соціального захисту населення за місцем проживання позивача, але вони не вчинили дії для нарахування цих коштів та їх виплати, вважаю, що вони не виконали своїх повноважень без поважних причини, внаслідок чого позовні вимоги щодо визнання неправомірною бездіяльності відповідача, зобов`язання провести перерахунок та виплату недоплаченої суми допомоги на оздоровлення підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, Закону України, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

У постанові Пленуму ВССУ від 16.03.2012 року №4 «Про судову практику вирішення адміністративних спорів, що виникають в звязку з застосуванням ст.ст. 39, 48, 50, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зазначено, що судам варто враховувати рішення Конституційного суду від 22 січня 2012 року, яким дано тлумачення, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України під час вирішення справ про соціальній і правовій захист підлягають застосуванню тоді, коли вони видані в межах його компетенції на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, Закону «Про державний бюджет України» на відповідний рік та інші закони України.

Враховуючі особливість дії в часі Закону про державний бюджет на відповідний рік, нормативно-правовий акт Кабінету міністрів України, виданий на його виконання, також діє в межах бюджетного року.

Пунктом 9 (Прикінцеві положення) Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» від 28.12.2014 року (далі Закон - № 80-У111) встановлено, що норми і положення ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються в порядку і розмірах встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообовязкового державного соціального страхування.

Але, у 2015 році нормативні акти Кабінету Міністрів України з приводу встановлення розмірів виплати одноразової допомоги на оздоровлення особам, визначеним в ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», не приймалися, а тому, виходячи з огляду пріоритетності законів над підзаконними актами відповідач повинен був нарахувати і виплатити позивачу у 2015 році одноразову допомогу на оздоровлення у розмірі встановленому ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постанова КМУ №562 була прийнята ще у 2005 році і жодним чином її положення не повязані із прийняттям Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік».

За вищезазначених обставин до спірних відносин має застосовуватися саме ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», який є актом вищої юридичної сили, ніж зазначена постанова КМУ № 562.

Ст.8 Закону України № 80-У111 розмір мінімальної заробітної плати з 01.01.2015 року до 01.12.2015 року встановлено 1218 грн.

Згідно ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС другої категорії допомога виплачується у розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Згідно листа відповідача від 16 листопада 2015 року № 4283 зазначена допомога за 2015 рік позивачу виплачена у розмірі 120 грн.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги, є правомірними, підлягають задоволенню. Суд вважає визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачу щорічної допомоги на оздоровлення за 2015 рік в розмірі меньшому ніж встановлено ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Вирішуючи питання про судові витрати, суд виходить з положень ст.94 КАС України та того, що позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 71,94, 158,160 - 163,183-2 КАС України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська про визнання незаконними дії та перерахунок розміру щомісячної допомоги на оздоровлення задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська щодо відмови у перерахуванні та виплаті ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інваліду 2-ї групи, особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі пятьох мінімальних заробітних плат на момент виплати відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська зробити точний перерахунок, виплатити та призначити щорічну допомогу на оздоровлення ОСОБА_1 відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі пятьох мінімальних заробітних плат на день дії виплати за 2015 рік з урахуванням фактично виплаченої суми.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 10 днів з дня її проголошення. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

Суддя Є.В. Волошин