Справа № 22-а-2337/11
Суддя: Рудніченко О. М.
Дата ухвалення: 2011-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
У Х В А Л А

іменем України

12 березня 2011 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого: судді Воробйової Н.С.

суддів Кулішенко Ю.М., Рудніченко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління пенсійного фонду України в м. Біла Церква на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2010р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Біла Церква про визнання дій неправомірними та проведення перерахунку державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, -

в с т а н о в и л а :

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, який мотивував тим, що він є інвалідом 2 групи та потерпілим 1 категорії від аварії на ЧАЕС і відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання державної пенсії в розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком. Вказував, що відповідач виплачує йому державну та додаткову пенсію у меншому розмірі ніж встановлено законом, у звязку з чим просив визнати таку бездіяльність відповідача протиправною та зобовязати відповідача нарахувати і виплатити пенсію згідно вимог закону з 01.12.2009 р.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2010 р. позов задоволено частково. Визнано відмову відповідача у перерахуванні та виплаті основної та додаткової пенсії позивачеві протиправною та зобовязано провести перерахунок та виплату відповідно до вимог ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та пенсії за шкоду заподіяну здоровю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком виходячи з встановленого законодавством на відповідний період прожиткового мінімуму для особи, яка втратила працездатність, починаючи з 01.01.2010 р.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Приймаючи постанову про часткове задоволення позову, суд обґрунтовував свої висновки тим, що позивач як інвалід 2 групи та потерпілим 1 категорії від аварії на ЧАЕС, має право на отримання державної пенсії у розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Встановлено, що позивач має статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи - категорія 1, перебуває на обліку в управлінні ПФУ у м. Біла Церква, отримує пенсію як інвалід ЧАЕС 2 групи і відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції станом на 31.12.2007р.) має право на отримання державної пенсії в розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком, щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком. Проте основна та додаткова пенсії виплачувалися позивачу протягом 2009 р. згідно постанов КМУ № 530 від 28.05.2008 р. та № 654 від 16.07.2008 р. у меншому розмірі в фіксованих сумах, що є порушенням права позивача на отримання встановленого законом підвищення до пенсії.

Враховуючи наведене, суд обґрунтовано задоволив позов частково в межах строку звернення до адміністративного суду.

Не заслуговують на увагу посилання в апеляційній скарзі, що згідно ч.3 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, і не може бути застосований для розрахунку інших пенсій. За відсутності іншого законодавчо встановленого мінімального розміру пенсії за віком, слід виходити саме із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Інші заперечення апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та не спростовують висновків суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205 ЦПК України, колегія судів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області відхилити.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.03.2010 р. залишити без змін.

Копію постанови направити учасникам справи.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст.254 КАС України.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий : (підпис)