Справа № 808/9691/14
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2015-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

808/9691/14

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 грудня 2015 року

справа № 808/9691/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Дурасової Ю.В. Коршуна А.О.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Запорізької митниці ДФС на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 12 березня 2015 року у справі № 808/9691/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛІОН» до Запорізької митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що між позивачем та Трайдент Сіфудс Корпорейшн, США (Постачальник) 08.10.2013 р. укладено Контракт №77S/2013T на поставку свіжозамороженої або охолодженої риби різних видів та морепродуктів. Згідно умов Контракту позивачем на митну територію України був ввезений вантаж – ікра тріски. Згідно Інвойсу постачальника №874248 від 19.04.2014 р. товар постачався за ціною 2,49 доларів США за кг, на умовах CIF м.Одеса, Україна. Для здійснення митного оформлення товару 27.06.2014 р. позивачем по електронній системі “MD Office™. MDDeclaration” до митного поста “Запоріжжя-центральний” Запорізької митниці подано митну декларацію по формі МД-2 №112050000/2014/ (додатковий реєстраційний номер митниці 015195) довідковий №2856 (згідно графи 7 ВМД), відповідно до якої була заявлена митна вартість товарів у розмірі 638327,29 грн. (тобто 29,62 грн. або 2,49 доларів США за 1 кг). Визначення митної вартості товару здійснено позивачем за основним (першим) методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

27.06.2014 р. по електронній системі надійшло повідомлення від відповідача про те, що документи, які надано до митного оформлення товару, не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості та містять розбіжності. В зв'язку з чим відповідачем були витребувані додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару і обраний метод її визначення. 04.07.2014 р. позивач надав відповідачу витребувані додаткові документи.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована недоведеність відповідачем обставин, визначених ч.2 ст.53 Митного кодексу України. В свою чергу, позивачем обґрунтовано визначення митної вартості товару, що імпортується, за основним методом (за ціною договору) та безпідставність застосування відповідачем резервного методу.

Також суд вказав, що відповідачем не доведено, що зазначені позивачем відомості ґрунтуються на неналежних доказах, або не визначені кількісно і достовірно, або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов’язковою при її обчисленні, відповідно до приписів ч.2 ст.58 Митного кодексу України. Відтак, Запорізькою митницею не доведено правомірність переходу до другорядних методів визначення митної вартості товару, як то передбачено п.2 ч.1 ст.57 Митного кодексу України.

Запорізька митниця ДФС, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 12 березня 2015 року, у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог відповідач послався на неврахування судом першої інстанції наявності розбіжностей в документах, наданих декларантом, а саме відсутності страхового полісу та спливу строку дії прайс-листа, що був поданий позивачем для митного оформлення товару. В зв’язку з чим, митним органом витребувано в порядку ч. 3 ст.53 Митного кодексу України додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару і обраний метод її визначення. Надані документи для підтвердження рівня заявленої митної вартості товарів (первинно та додатково надані) не давали можливості митниці остаточно упевнитись в достовірності визначеної декларантом митної вартості товару та містили розбіжності відповідно до обраного методу визначення митної вартості товару. Відповідач, розглянувши отримані документі, з урахуванням положень ст.55 Митного кодексу України, прийняв рішення про коригування митної вартості товару та винесення картки відмови у митному оформленні товару.

У судовому засіданні представник позивача проти апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та обґрунтоване.

Відповідач по справі про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку, своїх представників для участі у її розгляді не направив.

За таких обставин, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі представника відповідача.

У судовому засіданні, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю «КЛІОН» (покупець) та Trident Seafoods Corporation (продавцем) 08.10.2013 р. укладено контракт №77S/2013T, за яким покупцем придбано товар, постачання якого здійснюється на умовах CІF Одеса у відповідності до Інкотермс 2010. Позивач домовився з Trident Seafoods Corporation, що умови поставки кожної партії товару, найменування, кількість, ціна, строки проведення розрахунків, строки відвантаження чи доставки товару, відправник та інші суттєві умови поставки після узгодження вказуються в інвойсах на кожну партію товару, які є невід’ємною частиною Контракту; інвойси мають містити посилання на номер та дату цього Контракту (п.1.2 Контракту). Перелік товаросупровідних документів визначений Trident Seafoods Corporation та ТОВ “КЛІОН” у п.1.5 Контракту. Сторони дійшли згоди, що окремі умови поставки товару можуть бути узгоджені у інвойсі на поставку товару (п.2.3 Контракту).

Для проведення митного оформлення поставленого за вищевказаним Контрактом товару позивачем 27.06.2014 р. по електронній системі “MD Office™. MDDeclaration” до митного поста “Запоріжжя-центральний” Запорізької митниці подано митну декларацію по формі МД-2 №112050000/2014/015195 (довідковий номер 2856, режим ІМ 40) та пакет необхідних документів.

Згідно графи 43 митної декларації №112050000/2014/015195 позивачем зазначено метод визначення митної вартості за ціною угоди (перший метод), передбачений ст.58 Митного кодексу України.

Декларанту 27.06.2014 р. надіслано вимогу надати (за наявності) додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару і обраний метод її визначення.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Як зазначено у ч.2 ст.53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п’ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об’єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч.3 ст.53 Митного кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов’язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов’язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов’язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У ч.1 ст.57 Митного кодексу України зазначено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний – за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

За приписами ч.3 ст.58 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

При цьому, згідно абз.1 ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Апелянт, обґрунтовуючи прийняття рішення про коригування митної вартості товару та переходу від одного методу до іншого зазначає, що позивачем не надано необхідних документів на підтвердження застосування саме першого методу, а саме до митної декларації не додано страховий поліс, а строк дії прас-листа №б/н від 17.02.2014 р. вичерпано, проте новий не подано.

Проте із зазначеним колегія суддів погодитись не може з огляду на наступне.

Також колегія суддів зазначає, що відповідно до ст.254 Митного кодексу України документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються органу доходів і зборів українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Органи доходів і зборів вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

Так, з урахуванням подання страхового полісу на іноземній мові, позивачем на запит відповідача надіслано переклад раніше поданого сертифікату страхування. (а.с.45-46)

Щодо прайс-листа від 17.02.2014 р., що вичерпав свою дію, колегія суддів зазначає, що позивачем до витребуваних відповідачем документів також подано новий прайсл-лист постачальника від 17.03.2014 р., дія якого чинна протягом 60 днів з моменту оформлення такого прайс-листа. (а.с.47)

Таким чином, доводи апелянта стосовно того, що в поданих позивачем до митного оформлення документах заявлено неповні або недостовірні відомості, а також містились розбіжності, не відповідають обставинам справи.

Відтак, задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Запорізькою митницею протиправно здійснено перехід до другорядного методу визначення митної вартості товару, як то передбачено п.2 ч.1 ст.57 Митного кодексу України, з чим і погоджується суд апеляційної інстанції та зазначає, що відповідачем не доведено, що позивачем заявлено неповні відомості про митну вартість товарів згідно частини 1 ст.55 Митного кодексу України та п.2 ч.6 ст.54 Митного кодексу України, оскільки надані Товариством з обмеженою відповідальністю «КЛІОН» документи з повному обсязі відповідають вимогам закону та дають можливість митного оформлення товару за першим методом.

Таким чином, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги Запорізької митниці ДФС з огляду на законність постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 12 березня 2015 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.195,196,198,200,205,206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці ДФС - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 12 березня 2015 року у справі № 808/9691/14 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення судового рішення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення судового рішення в повному обсязі.

(Ухвалу складено в повному обсязі 28.12.2015 р.)

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: А.О. Коршун