Справа № 804/6592/13-а
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2015-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"02" грудня 2015 р. справа № 804/6592/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Туркіної Л.П., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

за участю:

представника позивача Кирпи Н.О.,

представника відповідача Якименко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2015 року у справі №804/6592/13-а

за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області

до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК"

про зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

В травні 2013 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просив зобов'язати відповідача перерахувати, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, грошову суму 260,16 грн. з рахунку ОСОБА_3, зараховані після його смерті, на рахунок відділення Фонду.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено. Постанова мотивована тим, що у відповідача відсутні правові підстави для перерахування коштів, які були зараховані на банківський рахунок клієнта і є власністю клієнта банка, без згоди клієнта та його розпорядження.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову - про задоволення позовних вимог. Заявник апеляційної скарги зазначає, що в зв'язку з тим, що згідно Закону України "Про органи реєстрації актів громадського стану" і "Правил реєстрації актів цивільного стану", затверджених наказом Міністерства юстиції України №140/5 від 18.11.2003 р. інформація, яка міститься в акті цивільного стану є конфіденційною, має обмежений доступ і розголошенню не підлягає, тому списки померлих

громадян подаються тільки державним податковим інспекціям та управлінням Пенсійного фонду України. Відділення Фонду такі списки не отримує і не в змозі своєчасно припиняти виплати потерпілим, які померли.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав, просив постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача проти апеляційної скарги заперечував, просив постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що між позивачем та відповідачем укладено Договір №3/04-10 від 01.12.2010 року про зарахування страхових виплат потерпілим від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

За особистою заявою ОСОБА_3 від 25.02.2005 р., щомісячні суми страхових виплат зараховувалися на його особистий рахунок, відкритий в ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК".

Довідкою від 06.07.2010р. №2446/04-28 Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська повідомило Відділення Фонду про те, що ОСОБА_3, який перебував на обліку як пенсіонер за віком, помер, що підтверджується актовим записом від 23.10.2009 року №1282.

У зв'язку з тим, що актові записи, зокрема про смерть, до Відділень виконавчих дирекцій Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України не подаються, з часу смерті ОСОБА_3, тобто з листопада 2009 року і до часу коли Відділення дізналося про його смерті - липень 2010 року, позивач продовжував перераховувати на особовий рахунок останнього страхові виплати. Так, на особовий рахунок ОСОБА_3 було перераховано в жовтні 2009 року - 22,07 грн., у листопаді 2009 року - 85,52 грн., у грудні 2009 року - 85,52 грн., у січні 2010 року - 67,05 грн. Таким чином, загальна сума перерахованих страхових внесків, яку позивач просить перерахувати ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" на рахунок позивача становить 260,16 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивач направив на адресу відповідача лист від 16.04.2013р. №08-1161, з проханням повернути перераховані кошти, перераховані потерпілому ОСОБА_3 після дня його смерті.

Листом від 24.04.2013р. № 20.1.0.0.0/7-21030424/1997 відповідач повідомив позивача, що повернути грошові кошти, які станом на момент виконання вимоги не були забезпечені Банком на рахунку, неможливо.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ст.1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Судом першої інстанції встановлено, що пунктом 4.2. Договору від 01.12.2010р. №3/04-10, суми страхового відшкодування (виплати), зараховані на поточний (картковий) рахунок їх одержувача після дня його смерті, банк повертає Фонду за його письмовим розпорядженням не пізніше наступного операційного дня надходження відомостей про смерть одержувача, при умові наявності цих сум на поточному (картковому) рахунку одержувача.

Під час розгляду справи представник відповідача зазначив, що суми страхового відшкодування, які надходили були перераховані на рахунок ОСОБА_3 та зняті з рахунку, що підтверджується випискою з особового рахунку ОСОБА_3, яка міститься в матеріалах справи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у відповідача відсутні правові підстави для перерахування коштів, які були зараховані на банківський рахунок клієнта і є власністю клієнта банка без згоди клієнта та його розпорядження.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що відділення Фонду списки не отримує і не в змозі своєчасно припиняти виплати потерпілим, які померли колегією суддів не приймаються, оскільки відповідач ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" не є власником коштів, перерахованих Фондом.

Отже, Банк зобов'язаний зарахувати відповідні суми на поточні (карткові) рахунки одержувачів і за невиконання цього обов'язку Банк несе відповідальність, визначену розділом 3 Договору 01.12.2010р. №3/04-10. Саме одержувачі є власниками коштів, перерахованих Фондом, і Банк не має права ними розпоряджатися без згоди і розпоряджень власників.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права; доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому постанову слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2015 року у справі №804/6592/13-а залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: Л.П. Туркіна

Суддя: А.О. Коршун