Справа № 2-а-3757/11
Суддя: Шкіндер О. А.
Дата ухвалення: 2011-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 2-а-3757/11
Провадження № 2-а/2107/4985/11
П О С Т А Н О В А

іменем України

27.09.2011 м. Генічеськ

в складі: головуючого Шкіндера O.A.

при секретарі Давиденко O.K.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду України в Генічеському районі про стягнення недоплачених сум грошової допомоги дітям війни,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із адміністративним позовом в якому посилається на те, що вона має статус дитини війни. Відповідно до вимог закону України «Про соціальний захист дітей війни», таким особам передбачено щомісячні грошові виплати за місцем проживання у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Позивач вказує, що така соціальна допомога їй за з жовтня 2010 по березень 2011 року рік не була виплачена у повному обсязі, чим порушено її права. Просить суд визнати дії відповідача протиправними, зобовязати його провести перерахунок пенсії за вказаний період та зобовязати у подальшому виплачувати їй соціальну допомогу у розмірі 30 % від розміру мінімальної пенсії за віком.

Позивач просить суд зобовязати відповідача нарахувати та виплатити йому зазначену допомогу за вказаний період. Справу розглянути за її відсутності.

Представник відповідача позов не визнає.

Вислухавши представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд встановив, що позивач дійсно має статус дитини війни - і відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» в попередній редакції, має право на щомісячну грошову допомогу у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Розмір мінімальної пенсії визначається моментом здійснення виплати.

Позивачу була частково сплачена зазначена допомога відповідно до Постанови КМУ №530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» у розмірі 10%.

При цьому суд звертає увагу на те, що ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з нормою ст. 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Відповідно до вимог ч.ч. 3, 4 ст. 8 КАС України, звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина, безпосередньо на підставі Конституції України, гарантується. Забороняється відмова у розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Відповідно до вимог ст. 92 Конституції України, виключно законами України визначаються основи соціального захисту населення.

Суд констатує, що позивач, згідно з вимогами ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції що діяла до 19.06.2011 року, мав право на отримання щомісячної доплати до пенсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком. Розмір мінімальної пенсії за віком визначається тільки за правилами, передбаченими ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, не існує.

Враховуючи те, що згідно зі ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у попередній редакції держава узяла на себе обов'язок з виплати позивачеві доплати до пенсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, виконання якого поклала на центральний орган виконавчої влади - Пенсійний Фонд України, що діє через свій місцевий орган - управління, яке зі свого боку не вчинило жодної дії з нарахування позивачеві грошових коштів та їх сплату, тому суд вважає, що відповідач - управління пенсійного фонду України в Генічеському районі - не виконав своїх обов'язків без поважних причин.

З урахуванням викладеного вище суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача, як у частині зобовязання відповідача провести донарахування йому щомісячної державної допомоги у вигляді надбавки до пенсії, так і у частині визнання діяльності відповідача неправомірною.

Відповідно до вимог ч.2 ст.11 КАС України, суд виходить за межі позовних вимог, оскільки це необхідно для повного захисту прав позивача.

Таким чином, суд вважає, що право позивача на отримання щомісячної допомоги дітям війни з жовтня 2010 по березень 2011 року включно, було порушено в частині виплати належного розміру цієї допомоги, а обставини на які посилається відповідач, заперечуючи проти позову, не спростовують законності і обгрунтованості заявлених вимог.

В іншій частині позов задоволенню не підлягає, оскільки заявлені вимоги не ґрунтуються на законі.

Керуючись ст.ст. 3, 22 Конституції України., ст.ст. 1,2,3,9,10,11, 100, 161,162,163 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до адміністративного суду.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі з нарахування та сплати ОСОБА_1 щомісячної державної соціальної доплати до пенсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період часу з 01 жовтня 2010 року і по 01 квітня 2011 року, з підвищенням її на 30 % від мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», та провести її виплату з урахуванням вже здійснених виплат.

У задоволенні позовних вимог у іншій частині - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Генічеського районного суду ОСОБА_2