Справа № 487/9278/14-а
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2015 р.м. ОдесаСправа № 487/9278/14-а

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Андрощук В.В.
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Димерлія О.О.

ОСОБА_1

За участю: секретаря Вишневської А.В.

позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області на постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 жовтня 2014 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області про визнання неправомірними дій, скасування постанови про накладення штрафу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила визнати неправомірними дії ОСОБА_3 державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області та скасувати постанову від 08.09.2014 року №254 про накладення штрафу у розмірі 8 500 грн., прийняту у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову зазначено, що постанова про накладення штрафу прийнята за результатом архітектурно-будівельного контролю, проведеного відповідачем з порушеннями вимог законодавства, за відсутності позивача, з позбавленням позивача права на надання документів, які спростовують виявлені порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, тому є неправомірною, необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 жовтня 2014 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі. Суд скасував постанову ОСОБА_3 державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області від 08.09.2014 року №254.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин справи, просить скасувати судове рішення та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області 22.08.2014 року на підставі вимоги прокуратури Заводського району м. Миколаєва проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ОСОБА_2 на обєкті будівництва «Реконструкція квартири №18 житлового будинку №42 по вул. Генерала Карпенка у м. Миколаєві», за результатами якої складено акт від 22.08.2014 року.

Зазначеною перевіркою встановлено порушення ОСОБА_2 ч. 2 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст.ст. 7, 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», а саме виконання будівельних робіт на обєкті ІІ категорії складності за адресою: АДРЕСА_1, з реконструкції квартири шляхом приєднання кімнат « 8» та « 9» квартири №17 без реєстрації ОСОБА_3 декларації про початок будівельних робіт та без затвердженої проектної документації.

Під час архітектурно-будівельного контролю ОСОБА_3 складено припис від 22.08.2014 року №287 про усунення ОСОБА_2 виявлених порушень шляхом негайного зупинення будівельних робіт з реконструкції квартири, приведення вказаного обєкту у стан, що передував до самочинного будівництва з реконструкції квартири №18 шляхом приєднання кімнат « 8» та « 9» квартири №17, в термін до 01.10.2014 року та складено протокол від 22.08.2014 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 7 ст. 96 КУпАП.

Як вбачається з вказаних матеріалів, державний архітектурно-будівельний контроль проведено у присутності позивача, проте від підписання матеріалів перевірки та протоколу ОСОБА_2 відмовилась, у звязку із чим зазначені документи направлено за відповідною адресою поштовим звязком та отримано позивачем 26.08.2014 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Також, як вбачається з матеріалів справи, позивач 01.09.2014 року звернувся в ОСОБА_3 із клопотанням про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення на три тижні у звязку із перебуванням його представника поза межами Миколаївської області, та який вирішує питання, зокрема, з реконструкції квартири АДРЕСА_2, разом із документами, які підтверджують правомірність проведення реконструкції вказаної квартири.

Крім того, в своєму клопотанні позивач повідомив про виконання припису від 22.08.2014 року №287 шляхом зупинення будівельних робіт на вказаному обєкті.

На клопотання позивача ОСОБА_3 своїм листом, який вручений ОСОБА_2 03.09.2014 року, повідомила останній про перенесення розгляду справи про адміністративне правопорушення на 08.09.2014 року на 09:00 годину, з урахуванням приписів ст. 277 КУпАП та п. 20 20 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553.

Розглянувши матеріали перевірки, ОСОБА_3 державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області винесено постанову від 08.09.2014 року №254, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 грн.

Вирішуючи спір по суті та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідачем не надано достатніх доказів, які б вказували та підтверджували наявність у діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96 КУпАП, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає, що рішення суду не відповідає обставинам справи, ґрунтується на неповному їх зясуванні, виходячи з наступного.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року № 3038-VI (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553 (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами та згідно із п. 9 Порядку у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Відповідно до п.п. 16, 17 Порядку від 23.05.2011 року №553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

За правилами п.п. 18, 19 Порядку від 23.05.2011 року №553 акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в інспекції. Акт перевірки підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль. Припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в інспекції, а інший надається суб'єкту містобудування щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Відповідно до п. 21 Порядку від 23.05.2011 року №553 у разі відмови суб'єкта містобудування щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що державний архітектурно-будівельний контроль направлений на дотримання субєктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю за обовязковою участю суб'єкта містобудування або його представника, які будують або збудували об'єкт будівництва.

У разі, зокрема, виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності посадовою особою ОСОБА_3 у двох примірниках складаються протокол, акт перевірки та припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Вказані акт, протокол і припис складаються у присутності субєкта містобудування або його представника, який має ознайомитись із протоколом, актом та приписом і отримати їх другий примірник.

При цьому, у разі відмови субєкта містобудування, його представника від підписання акту, протоколу та припису, зазначені документи надсилаються йому поштовим звязком.

З матеріалів перевірки вбачається, що державний архітектурно-будівельний контроль проведено у присутності позивача.

Також, зазначені обставини фактично підтверджуються доводами позивача, викладеними у позові, де позивач сам зазначає про перебування інспектора на відповідному обєкті, допуск посадової особи ОСОБА_3 на обєкт.

Від підписання матеріалів перевірки та протоколу ОСОБА_2 відмовилась, у звязку із чим зазначені документи направлено за відповідною адресою поштовим звязком, які отримано позивачем 26.08.2014 року, що підтверджується відповідними записами в акті, протоколі, приписі та повідомленням про вручення поштового відправлення.

Зазначені обставини дають колегії суддів підстави для висновку про дотримання ОСОБА_3 правил законодавства щодо обовязкової участі субєкта містобудування під державного архітектурно-будівельного контролю, ознайомлення останнього із матеріалами перевірки, протоколом та приписом, доведення їх змісту цій особі та її обізнаності у виявлених перевіркою порушень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року № 3038-VI (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності.

За правилами ч.ч. 6, 7 ст. 94 КУпАП виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такій декларації, вчинені щодо об'єктів I категорії складності, тягне за собою накладення штрафу від трьохсот п'ятдесяти до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Діяння, передбачені ч. 6 цієї статті, вчинені щодо об'єктів II категорії складності, тягнуть за собою накладення штрафу від чотирьохсот до п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Питання про накладення штрафу за виявлене під час перевірки порушення розглядається керівником відповідної інспекції на підставі переданих йому протоколу та всіх матеріалів перевірки (п. 20 Порядку від 23.05.2011 року №553).

За правилами ч. 1 ст. 277 КУпАП справа розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова про накладення на позивача стягнення у вигляді штрафу за виконання будівельних робіт без реєстрації в ОСОБА_3 декларації про початок виконання зазначених робіт на обєкті ІІ категорії складності прийнята керівником ОСОБА_3 на підставі складеного під час державного архітектурно-будівельного контролю протоколу та матеріалів перевірки

Крім того, ОСОБА_3 під час провадження справи про адміністративне правопорушення враховано подане позивачем клопотання від 01.09.2014 року про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення, необхідність надання додаткового часу для предявлення в ОСОБА_3 документів, які підтверджують правомірність проведення реконструкції відповідного обєкту, та з урахуванням приписів ст. 277 КУпАП та п. 20 Порядку від 23.05.2011 року №553, тобто з розглядом справи про адміністративне правопорушення в інший день 08.09.2014 року о 09:00 годині.

Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 була належним чином повідомлена, про що свідчить її розпис про отримання відповіді ОСОБА_3 з повідомленням про розгляд справи в іншу дату та час, проте своїм правом бути присутньою під час розгляду справи не скористалась.

На думку колегії суддів, наявність в ОСОБА_3 всіх необхідних даних щодо виявленого правопорушення, зокрема, що особи, винної у вчиненні адміністративного правопорушення, виявлених порушень, обєкту будівництва, зобовязує орган вирішити питання про накладення відповідного адміністративного стягнення.

При цьому колегія суддів враховує, що фактично позивач не заперечує виконання нею будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1, з реконструкції вказаної квартири шляхом приєднання кімнат « 8» та « 9» квартири №17, та повідомляла ОСОБА_3 про наявність в неї всіх документів, що підтверджують правомірність виконання цих робіт.

Проте, як під час розгляду справи в суді першої інстанції та і під час апеляційного розгляду, позивачем не надано доказів на спростування виявленого під час перевірки правопорушення, передбаченого ст. 94 КУпАП, щодо виконання будівельних робіт без реєстрації в ОСОБА_3 декларації про початок виконання зазначених робіт.

Таким чином, оскільки адміністративне правопорушення, вчинене позивачем, виявлене під час державного архітектурно-будівельного контролю, проведеного з дотриманням вимог законодавства, під час перевірки виявлено виконання позивачем будівельних робіт без попередньої реєстрації в ОСОБА_3 декларації про початок виконання будівельних робіт, що фактично не заперечується позивачем, колегія суддів вважає, що у відповідача були всі підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідності та накладення стягнення у вигляді штрафу згідно оспорюваної постанови.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно зясував обставини справи, надав невірну оцінку обставинам справи, що призвело до безпідставного задоволення адміністративного позову.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з винесенням нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст.ст. 207, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області задовольнити.

Постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 жовтня 2014 року скасувати.

Ухвалити у справі нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області про визнання неправомірними дій, скасування постанови про накладення штрафу відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

ОСОБА_1