Справа № 816/4613/15
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2015-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/4613/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бойка С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Носенка М.В.,

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Укртрансінспекції у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

19 листопада 2015 року ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Укртрансінспекції у Полтавській області (далі за текстом - відповідач, Укртрансінспекція, контролюючий орган) про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 09 листопада 2015 року № 032662.

В обґрунтування позову зазначено, що постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу від 09 листопада 2015 року № 032662 винесена без достатніх правових підстав, оскільки поїздка, під час якої відповідачем встановлено порушення законодавства про автомобільний транспорт, мала приватний характер та виключала мету отримання прибутку, відтак, допущення інкримінованого контролюючим органом порушення фактично не мало місця.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, та зазначив, що відповідач діяв згідно чинного законодавства України, а також надав суду письмові заперечення проти позову.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 15 вересня 2015 року державними інспекторами управління Укртрансінспекції у Дніпропетровській області проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт в межах здійснення якої проведено перевірку транспортного засобу марки DAF, д.р.н. ВІ 0854 ВН, який відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_1

Під час проведення перевірки виявлено порушення законодавства про автомобільний транспорт, а саме: здійснення вантажних перевезень без наявності документів, передбачених статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" - встановлено відсутність документів на вантаж (тара бананові ящики, 500 шт.), протоколу перевірки та адаптації тахографа або індивідуальної контрольної книжки.

За результатами перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 15 вересня 2015 року (а.с. 22).

09 листопада 2015 року на підставі акта перевірки від 15 вересня 2015 року щодо відповідача винесено постанову про застосування фінансових санкцій № 032662 (а.с. 11), якою до відповідача застосовано фінансові санкції в розмірі 1700,00 грн.

Позивач, вважаючи постанову від 09 листопада 2015 року № 032662 протиправною, звернувся до адміністративного суду з даним позовом.

Вирішуючи заявлений спір по суті, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом, що регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами-суб'єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, є Закон України "Про автомобільний транспорт".

Згідно Закону України "Про автомобільний транспорт" посадові особи управління Укртрансінспекції наділені повноваженнями щодо проведення планових, позапланових і рейдових перевірок на підставі щотижневих графіків та відповідних направлень (завдань), а також повноваженнями щодо розгляду справи про порушення без участі особи суб'єкта господарювання у разі належного повідомлення останнього про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" Автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

За правилами статті 2 Закону України "Про автомобільний транспорт" законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України "Про транспорт", "Про дорожній рух", чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Згідно положень статті 2 Закону України "Про транспорт" нормативні акти, які визначають умови перевезень, порядок використання засобів транспорту, організації безпеки руху тощо, є обов'язковими для власників автотранспорту.

Статтею 18 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов'язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням. Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов'язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю. Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.

Перевіркою встановлено та не спростовано ОСОБА_1 факт відсутності у позивача на момент проведення перевірки протоколу перевірки та адаптації тахографа або індивідуальної контрольної книжки водія, що є порушенням статті 18 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Крім того, судом встановлено та не заперечувалось позивачем в судовому засіданні, що жодних документів на вантаж при здійсненні перевірки позивачем контролюючому органу надано не було у зв'язку з їх відсутністю. При цьому позивач пояснив, що перевозив ящики бананові кількістю 450 шт. без комерційної мети, тобто, для задоволення власних потреб.

Саме поняття "перевезення пасажирів для власних потреб" свідчить про факт, що такі перевезення повинні здійснюватись виключно для задоволення власних потреб суб'єкта господарювання, тобто автомобільного перевізника.

Разом із тим, судом встановлено, що ОСОБА_1 з 08 квітня 2005 року є приватним підприємцем основним видом господарської діяльності якого є оптова торгівля фруктами й овочами.

Як пояснив в судовому засіданні позивач, 15 вересня 2015 року ОСОБА_1 прямував з метою здійснення закупівель фруктів та овочів до м. Херсон з м. Харкова на власному вантажному автомобілі та перевозив із собою тару, яка вивільнилась після реалізації фруктів. Вважає, що порожні ящики не є вантажем комерційного призначення, а відтак, жодного документального оформлення їх транспортування не потребує.

Зважаючи на вищевикладене, доводи позивача про експлуатацію вантажного автомобіля з метою перевезення тари кількістю 450 ящиків саме для власних потреб спростовані ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Таким чином, судом підтверджено факт здійснення вантажних перевезень без наявності документів, передбачених статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Під час судового засідання судом було оглянуто копії наданих представником відповідача документів, зокрема: графіка проведення рейдових перевірок за дотриманням суб'єктами господарювання вимог законодавства про автомобільний транспорт на період з 14 вересня 2015 року по 20 вересня 2015 року, направлення на перевірку від 07 вересня 2015 року № 001555, акта перевірки 15 вересня 2015 року, повідомлення про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт від 20 жовтня 2015 року разом із доказами його вручення ОСОБА_1, постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 09 листопада 215 року № 032662.

Відповідно до статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Отже, досліджені судом документи, та відомості, повідомлені суду представником відповідача в ході судового засідання, є доказами в адміністративному судочинстві, які приймаються судом до уваги та свідчать про те, що відповідачем було вжито всіх заходів, встановлених нормами чинного законодавства щодо направлення позивачеві повідомлення рекомендованим листом з повідомленням про дату, час і місце розгляду справи; враховуючи, що дії інспектора щодо проведення перевірки та складання акта позивачем не оскаржувались; позивач, належним чином повідомлявся про дату, місце та час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, - суд приходить до висновку, що відповідач правомірно та з дотриманням вимог Порядку № 1567 прийняв спірну постанову від 09 листопада 2015 року № 032662.

Згідно частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно частини другої цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Так, позивачем у ході судового розгляду справи не доведено належними та допустимими доказами порушення посадовими особами відповідача норм вищенаведеного чинного законодавства України під час винесення оскаржуваної постанови від 09 листопада 2015 року № 032662, в той час як відповідачем надані всі докази, які підтверджують правомірність дій щодо винесення постанови про застосування фінансової санкції відносно позивача.

З огляду на викладене, суд приходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки постанова про застосування фінансових санкцій від 09 листопада 2015 року № 032662 прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 29 грудня 2015 року.

Суддя С.С. Бойко