Справа № 807/2171/15
Суддя: Гебеш С. А.
Дата ухвалення: 2015-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 грудня 2015 рокум. Ужгород№ 807/2171/15

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гебеш С.А.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

та осіб, що беруть участь у справі:

позивач не зявився;

представник позивача ОСОБА_2

представник відповідача 1 ОСОБА_3

представник відповідача 2 не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області, Мукачівського міського відділу Управління міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області (далі по тексту Відповідач-1), Мукачівського міського відділу Управління міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області (далі по тексту Відповідач-2), якою просить суд: визнати протиправними і скасувати Накази начальника УМВС України в Закарпатській області №1164 від 02.09.2015 року та №180 о/с від 08.09.2015 року в частині накладення на нього дисциплінарного стягнення - звільнення з органів внутрішніх справ; зобовязати УМВС України в Закарпатській області поновити його на посаді інспектора патрульної служби роти патрульної служби Мукачівського МВ (з обслуговування м. Мукачево та Мукачівського району) УМВС України в Закарпатській області; стягнути з Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області (з обслуговування м. Мукачево та Мукачівського району) на його користь середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 09.09.2015 року; допустити негайне виконання рішення в частині стягнення середнього заробітку у межах суми стягнення за один місяць з Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області (з обслуговування м. Мукачево та Мукачівського району) та поновлення на роботі; у відповідності до ч.1 ст.267 КАС України зобовязати відповідачів подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 31.08.2015 року працівником ВДАІ Іршавського РВ УМВС України в Закарпатській області на позивача складено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред'явила їх для перевірки).

Вказана постанова послужила підставою для проведення службового розслідування, яке, як вважає позивач, прийшло до хибного висновку, про те, що ним здійснено грубе порушення Правил дорожнього руху України, ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС, вимог наказів та вказівок МВС України №81-2007 та №90-2010 з питань дотримання службової та транспортної дисципліни, що проявилося в керуванні транспортним засобом без полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у стані алкогольного спяніння та скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, скоєння вчинку, що підриває авторитет органів внутрішніх справ. На підставі даного висновку, як вбачається з п.8 ст.12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, було винесено наказ Управління МВС України в Закарпатській області №1164 від 02.09.2015 року про звільнення позивача з органів внутрішніх справ за п. «є» ст. 63 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України(за порушення дисципліни).

08.09.2015 року Наказом №180 о/с «По особовому складу» на підставі наказу УМВС України в Закарпатській області №1164 від 02.09.2015 року позивача звільнено з органів внутрішніх справ у запас за п. 64. «є» (за порушення дисципліни).

Вищевказані накази позивач вважає упередженими, необґрунтованими та незаконними, оскільки підстави, висвітлені у висновку службового розслідування, які лягли в основу оскаржуваних наказів, спростовуються фактичними обставинами та доказами у даній адміністративної справи.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити даний адміністративний позов повністю з мотивів наведених у позовній заяві та наданих поясненнях в ході розгляду даної справи.

Представник відповідача 1 проти задоволення даного адміністративного позову заперечив та просив суд у його задоволенні відмовити повністю, оскільки звільнення зі служби проведено у чіткій відповідності до вимог діючого законодавства з урахуванням усіх обставин вчинення дисциплінарного проступку. Підставою для звільнення позивача став висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни.

Представник відповідача 2 в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату та час розгляду даної справи і про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно ч. 4 ст. 128 КАС України розгляд даної справи вирішується за його відсутності.

Згідно ст.69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових та речових доказів, висновків експертів.

Суд, при вирішенні справи, керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з'ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши у судовому засіданні пояснення сторін та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Норми п. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачають, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень.

Стаття 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, суд, згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з таких положень законодавчих актів. Правовий статус посадових осіб органів УМВС України, їх права та обов'язки визначаються Конституцією України, Законом України "Про міліцію", Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ" та Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ", "Про затвердження Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ", а в частині, що не регулюється ними, законодавством про державну службу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом в ході судового розгляду, 31.08.2015 року інспектором з технічного нагляду ВДАІ Іршавського РВ УМВС України в Закарпатській області на позивача складено постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ПС2 №129544, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП (керування транспортним засобом не маючи поліса обовязкового страхування КТЗ).

Статтею 14 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ» передбачено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. У разі вчинення незначного порушення службової дисципліни начальник може обмежитись усним попередженням особи рядового або начальницького складу щодо необхідності суворого додержання службової дисципліни. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Згідно висновку, що ґрунтується на матеріалах службового розслідування від 01.09.2015 року, який міститься в матеріалах справи зазначено, що інспектор патрульної служби роти патрульної служби Мукачівського МВ (з обслуговування м. Мукачево та Мукачівського району) УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_4 08.08.2015 року о 23 год. 10 хв. перебуваючи поза службою, без табельної вогнепальної зброї, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ-21099», д.н.з. 902-51РЕ, без дійсного полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, перебуваючи у стані алкогольного спяніння в с. Сільце, Iршавського району по вул. 60-річчя, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем марки «Рено Трафік», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням гр. ОСОБА_5, який рухався йому на зустріч.

Опитаний з цього приводу ОСОБА_4 повідомив, що відчув стук в передній частині автомобіля, після якого його автомобіль злетів у кювет. За допомогою пересічних громадян він вийшов з автомобіля на вулицю і побачив, що на дорозі стоїть автомобіль марки «Рено» з пошкодженою передньою частиною, тоді він зрозумів, що став учасником дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно наказу начальника Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області №1164 від 02.09.2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Мукачівського МВ УМВС» за грубе порушення ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ щодо неухильного дотримання законодавства України, вимог наказів МВС України №81-2007 та №90-2010 з питань дотримання службової та транспортної дисципліни, Правил дорожнього руху, що проявилися у керуванні автомобілем без полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у стані алкогольного спяніння та скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, скоєння вчинку, що підриває авторитет органів внутрішніх справ, інспектора патрульної служби роти патрульної служби Мукачівського МВ (з обслуговування м. Мукачево та Мукачівського району) УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_4 вирішено звільнити з органів внутрішніх справ України за п. «є» ст.63 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України (за порушення дисципліни).

Відповідно до наказу начальника Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області №180 о/с від 08.09.2015 року «По особовому складу» ОСОБА_4, на підставі п.64 «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, звільнено з органів внутрішніх справ із постановкою на військовий облік.

Правовий статус та засади діяльності міліції в Україні визначено Законом України «Про міліцію» від 20.12.1990 року №756-ХІІ, згідно якого міліція в Україні державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоров'я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.

Відповідно до підпункту «є» пункту 64 Положення проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV затверджено Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, який визначає сутність службової дисципліни, обовязки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

В даному випадку, факт керування ОСОБА_4 транспортним засобом у стані алкогольного спяніння підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного ти іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №68 від 08.08.2015 року, виданого ОСОБА_6, який міститься в матеріалах службового розслідування за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участю ОСОБА_4 №218, які були досліджені судом в ході судового розгляду даної справи.

Представник позивача посилається на Висновок обласного бюро судово-медичної експертизи №2415 від 13.08.2015 року судово-токсикологічної експертизи крові з вени ОСОБА_4, наданий на адвокатський запит, який міститься в матеріалах справи, де зазначено, що в крові позивача не виявлено метиловий, етиловий, пропіловий, бутиловий, аліловий спирти та їх ізомери. Даний висновок був застосований працівниками внутрішніх справ при вирішенні питання притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України.

В той же час в матеріалах справи службового розслідування за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участю ОСОБА_4 № 218 такий висновок відсутній, а наявний інший висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_4 №68 від 08.08.2015 року, виданого ОСОБА_6, в якому чітко зазначено, що позивач на момент його медичного огляду перебував у стані алкогольного спяніння.

Крім того, позивач, дізнавшись про вищезазначений висновок ОСОБА_6, не вжив жодних заходів щодо його оскарження, як такого, що суперечить висновку №2415 від 13.08.2015 року. Тому суд критично оцінює наданий доказ з приводу того, що позивач, на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, не перебував у стані алкогольного спяніння. Допущені формальні порушення при проведенні медичного огляду не спростовують факт керування ОСОБА_4 автомобілем у стані алкогольного спяніння.

Представником позивача не надано суду доказів та пояснень, чому позивач не надав Висновок №2415 від 13.08.2015 року відповідачу під час проведення службового розслідування, та як така експертиза проводилася 13.08.2015 року, а висновок, за результатами службового розслідування, який ліг в основу оскаржуваного наказу, був складений 01.09.2015 року. У позивача було достатньо часу для надання такого відповідачу, що в свою чергу ще раз спростовує пояснення ОСОБА_4 з приводу висновків, які зазначені у висновку за результатами службового розслідування по вищевказаному факту ДТП.

З приводу посилання представника позивача на постанову про закриття кримінального провадження від 25.09.2015 року, якою кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 закрито у звязку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України, то слід зазначити: в даній постанові зазначено, що в діях позивача відсутній склад кримінального правопорушення, однак, вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, за порушення правил безпеки дорожнього руху, що в свою чергу ще раз підтверджує наявність в діях ОСОБА_4 дисциплінарного проступку за вчинення якого відповідачем його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Відсутність кримінального або адміністративного притягнення до відповідальності позивача не спростовує наявності в його діях дисциплінарного проступку, за який, в порядку Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України та Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України, відповідач має право застосувати такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з органів внутрішніх справ, який входить до його компетенції.

Згідно ст.1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, службова дисципліна дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Пунктом 3.17 наказу МВС України від 16.03.2007 р. №81 «Про заходи щодо зміцнення дисципліни і законності в органах внутрішніх справ та попередження надзвичайних подій, повязаних із загибеллю й травмуванням особового складу» встановлено, що до працівників, які керують транспортними засобами в стані алкогольного спяніння, незалежно від наслідків, приймати безальтернативне рішення звільнення з органів внутрішніх справ, а керівників, які приховують такі факти, понижувати в посаді. Інформацію про такі випадки доводити до відома особового складу.

Згідно п.3.7. наказу МВС України №90 від 26.03.2010 року «Про стан дисципліни й законності в діяльності органів та підрозділів внутрішніх справ та заходи щодо його покращання» вирішено уживати суворих заходів дисциплінарного впливу до працівників, які допускають порушення Правил дорожнього руху, випадки керування транспортними засобами без відповідних документів, не розмитненими, незареєстрованими і непридатними до експлуатації автомобілями, а також до працівників Державтоінспекції, які не реагують на такі факти. За результатами службових розслідувань стосовно працівників, які керують транспортними засобами в стані алкогольного спяніння, вирішувати питання про їх звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни може бути накладено такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, якою визначено порядок накладення дисциплінарних стягнень, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Представником позивача не спростовані встановлені відповідачем обставини допущення ОСОБА_4 грубого порушення ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справи, щодо неухильного дотримання ним законодавства України, вимог наказів МВС України, Правил дорожнього руху України, що свідчить про підрив авторитету органів внутрішніх справ.

Водночас, наведені позивачем доводи про відсутність підстав для притягнення його до такого суворого виду дисциплінарної відповідальності, як звільнення з органів внутрішніх справ, повністю спростовуються матеріалами службового розслідування за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участю ОСОБА_4 №218, які надані відповідачем, а вирішення цього питання відноситься саме до компетенції відповідача 1, який і вирішує який вид дисциплінарної відповідальності слід застосувати до особи, яка вичинила дисциплінарний проступок.

З врахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що на позивача було правомірно накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з займаної посади, у зв'язку із наявністю в його діях дисциплінарного проступку, а тому в задоволенні даного позову слід відмовити в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 6, 9, 10, 11, 70, 71, 94, 158-163, 167, 254, 256 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області, Мукачівського міського відділу Управління міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СуддяC.А. Гебеш