Справа № 804/12376/14
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2015-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"02" грудня 2015 р. справа № 804/12376/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Коршуна А.О., Туркіної Л.П.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

за участю:

прокурора Шайтанової М.Г.,

представників відповідача Чумака О.Л., Куцевола Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ФМК Україна еко технології"

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.09.2014 р. у справі №804/12376/14

за позовом прокурора Жовтневого району м.Дніпропетровська в інтересах держави в особі Дніпровського територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФМК Україна еко технології"

про стягнення штрафу, -

встановив:

У серпні 2014 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив стягнути з відповідача штраф у розмірі 17 000,00 грн. в дохід Державного бюджету України.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.09.2014 р. позов задоволено, а саме стягнуто з відповідача на користь держави суму штрафу в розмірі 17000,00 грн. згідно постанови від 01 грудня 2011 року №450-ДН.

Постанова мотивована тим, що правомірність постанови від 01 грудня 2011 року №450-ДН встановлено судом по справі №2а/0470/667/12, а доказів добровільного погашення заборгованості відповідач не надав.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач посилається порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, відповідач зазначив, що постановою від 01.12.2011р. № 450-ДН на відповідача накладено санкцію у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. За своєю правовою природою, застосування вказаного штрафу шляхом звернення до суду із відповідним позовом є

адміністративно-господарською санкцією. Виявлення порушення на ринку цінних паперів відбулося 01.12.2011р. (дата складання акту перевірки). Зважаючи на викладене, строк для застосування адміністративно-господарської санкції, встановлений ст.250 ГК України, вже сплив.

Строки на звернення до суду із відповідним позовом встановлені процесуальним законом. Так, відповідно до ч. 2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог. Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень щодо справ, зазначених у пункті 5 частини першої статті 183-2 цього Кодексу, встановлюється 15-денний строк, який обчислюється з дня виявлення суб'єктом владних повноважень підстав для звернення до адміністративного суду. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень.

Пунктом 17 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» передбачено, що у разі несплати штрафу протягом 15 днів примусове стягнення штрафів здійснюється на підставі відповідного рішення суду за позовом Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

Зважаючи на викладене строк для добровільної оплати штрафу з боку відповідача за вказаним рішенням становив 15.12.2011р.

Отже, строк на звернення до суду із позовом про стягнення штрафу сплив у 2012 році.

Відповідач не погоджується із доводами суду про поновлення пропущеного строку на звернення до суду, оскільки Законом України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» не передбачено порядку узгодження постанов про застосування штрафів за правопорушення на ринку цінних паперів, а, навпаки, цим законом (пункт 17 ч.1 ст.11) передбачено право на звернення до суду з позовом про стягнення штрафу в разі добровільної несплати протягом 15 днів з дня застосування.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову - про відмову в задоволенні позову.

В судовому засіданні представники відповідача апеляційну скаргу підтримали, просили скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову - про відмову у задоволенні позову.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, що не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення представників позивача та прокурора, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 01.12.2011 року Уповноваженою особою Комісії Мігуль О.В., т.в.о. начальника Дніпропетровського територіального управління Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку за результатами розгляду справи про правопорушення на ринку цінних паперів у відношенні ТОВ "ФМК Україна Еко технології" (код за ) прийнято постанову №450-ДН про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів, якою за повторне нерозміщення інформації у загальнодоступній інформаційній базі даних Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку у встановлений законодавством строк накладено на ТОВ "ФМК Україна Еко технології" штраф у розмірі 17 000,00 грн.

Не погодившись із постановою про накладення санкції від 01.12.2011 року №450-ДН ТОВ "ФМК Україна Еко технології" звернулось до адміністративного суду із позовом про її оскарження.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.06.2012 року у справі №2а/0470/667/12, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.08.2013 року, у задоволенні адміністративного позову ТОВ "ФМК Україна Еко технології" про скасування постанов від 01.12.2011 року №448-ДН, №449-ДН, №450-ДН, від 13 грудня 2011 року №472-ДН відмовлено.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про задоволення позовних вимог по справі, оскільки відповідач не сплатив в добровільному порядку штраф за постановою від 01.12.2011 року №450-ДН, а правомірність цієї постанови встановлено судом по справі №2а/0470/667/12, що відповідно до статті 72 КАС України не підлягає доказуванню.

Проте, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог у цій справі, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою від 01.12.2011 року №450-ДН на підставі пункту 6 частини 1 статті 11 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» та підпункту 1.6. пункту1 розділу XVII Правил розгляду справ про порушення вимог законодавства на ринку цінних паперів та застосування санкцій, затверджених рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 11.12.2007 р. №2272, до відповідача застосовано фінансові санкції в сумі 17000,00 грн. за повторне нерозміщення інформації у загальнодоступній інформаційній бази даних Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку у встановлений законодавством строк та надано строк для її виконання - протягом 15 днів з моменту отримання.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 11 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні», в редакції на час прийнятті постанови від 01.12.2011 року №450-ДН, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку застосовує до юридичних осіб фінансові санкції за нерозміщення, розміщення не в повному обсязі інформації та/або розміщення недостовірної інформації у загальнодоступній інформаційній базі даних Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про ринок цінних паперів - у розмірі до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. За ті самі дії, вчинені повторно протягом року, - у розмірі від тисячі до п'яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За своєю суттю передбачені частини 1 статті 11 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» фінансові санкції є адміністративно-господарськими санкціями, а тому їх застосування регулюється нормами глави 27 ГК України. При цьому колегія суддів зазначає, що адміністративно-господарська санкція як захід організаційно-правового або майнового характеру застосовується уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування, а отже, встановлений ст. 250 ГК України строк адміністративно-господарської санкції застосовується при її реалізації.

Згідно зі статтею 238 ГК України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Статтею 239 ГК України передбачено, що однією із адміністративно-господарських санкцій може бути адміністративно-господарський штраф, який стягується із господарюючого суб'єкта до державного бюджету за порушення визначених законодавством України правил здійснення господарської діяльності.

Строки застосування адміністративно-господарських санкцій встановлені статтею 250 ГК України, відповідно до частини першої якої адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом. Зі змісту цієї статті випливає, що законодавець встановив граничні строки застосування уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарських санкцій до суб'єктів господарювання за порушення зазначеними суб'єктами встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності.

Фактично у наведеній статті містяться два строкові обмеження. Одне з них полягає у тому, що адміністративно-господарські санкції не можуть застосовуватися після спливу одного року з дня вчинення порушення суб'єктом господарювання встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності.

Другий обмежувальний строк, встановлений у цій статті, полягає у тому, що адміністративно-господарські санкції не можуть бути застосовані пізніше шести місяців з дня виявлення порушення встановлених правил здійснення господарської діяльності уповноваженим органом державної влади або органом місцевого самоврядування.

Аналіз приписів наведеної статті дає підстави для висновку про те, що при виявленні факту за повторного нерозміщення інформації у загальнодоступній інформаційній бази даних Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку у встановлений законодавством строк контролюючий орган, приймаючи рішення про накладення фінансових санкцій, має діяти в межах граничних строків, встановлених частиною першою статті 250 ГК України. Закінчення будь-якого зі встановлених зазначеною статтею строків застосування адміністративно-господарських санкцій виключає застосування таких санкцій.

Зі змісту постанов №450-ДН від 01.12.2011 р. та від 11.11.2011р. №5594/03-01/04 вбачається, що про вчинене відповідачем правопорушення - розміщено регулярну квартальну інформацію за III квартал 2011 року у загальнодоступній інформаційній бази даних Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку про ринок цінних паперів 10.11.2011р. - відповідач дізнався 26.10.2011 року, оскільки розкриття квартальної інформації здійснюється не пізніше 25 наступного місяця, наступного за звітним кварталом.

Штрафні санкції, відповідно до постанови №450-ДН, накладені на відповідача 01.12.2011 р., тобто в межах встановленого ст.250 ГК України шестимісячного строку з дня виявленого правопорушення.

Відповідно до абз.2 ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог.

Відповідно до ч.4, 5 ст.11 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про накладення штрафу може бути оскаржено в суді. У разі несплати штрафу протягом 15 днів примусове стягнення штрафів здійснюється на підставі відповідного рішення суду за позовом Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

З наведеного вбачається, що підстави для стягнення фінансових санкцій за постановою №450-ДН від 01.12.2011р. виникли у контролюючого органу після спливу 15 днів з дня отримання відповідачем примірника постанови №450-ДН від 01.12.2011р., тобто у грудні 2011р - січні 2012 року.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Відповідно до матеріалів справи, постанову №450-ДН від 01.12.2011р. було оскаржено позивачем 10.01.2012 року.

В обґрунтування заяви про поновлення строку для звернення до суду, прокурор посилався на те, що копія ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.08.2013 року у справі №2а/0470/667/12 була отримана позивачем 08.04.2014 року, а матеріали адміністративного позову надійшли до прокуратури Жовтневого району м.Дніпропетровська 07.07.2014 року.

За висновком колегії суддів, вказані обставини не є підставою для поновлення строку звернення до суду у зв'язку з тим, що встановлений абз.2 ч.2 ст.99 КАС України строк звернення до суду рахується не з дня набрання законної сили рішенням суду у справі №2а/0470/667/12, а з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог, тобто після спливу 15-денного строку для добровільного сплати фінансових санкцій, встановленого ст.11 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні».

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України Висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Так, в постанові №21-1193во10 від 6 березня 2012 року Верховний Суду України зазначив, що "прокуратура, здійснюючи свої повноваження в адміністративному судочинстві, має дотримуватись вимог процесуального закону, в тому числі процесуальних строків."

Таким чином, строк звернення до суду за цим позовом сплинув у 2012 році, підстав для визнання причин пропуску звернення до суду поважними, за висновком колегії суддів, прокурор не навів, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 17 000 грн. задоволенню не підлягають.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи; висновки суду не відповідають цим обставинам, що є підставою для скасування постанови суду з ухваленням нового рішення відповідно до ст. 202 КАС України.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 202 Кодексу адміністративного судочинства, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ФМК Україна еко технології" задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.09.2014 р. у справі №804/12376/14 скасувати.

В позові відмовити.

Постановив апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: Л.П. Туркіна