Справа № П/811/3159/15
Суддя: О.В. Кравчук
Дата ухвалення: 2015-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П/811/3159/15

Україна

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2015 року Справа № П/811/3159/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравчук О.В. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Жашкевич Лариси Василівни

до відповідача – Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області

про визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити дії.

Жашкевич Лариса Василівна (далі – позивач) звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (далі – відповідач), у якому просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області щодо розгляду заяви громадянки Жашкевич Лариси Василівни від 09 вересня 2015 року стосовно затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2, 0000 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Мошоринської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці Жашкевич Ларисі Василівні загальною площею 2,0000 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Мошоринської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що звернувшись у грудні 2014 року до Головного управління Держземагентства у Кіровоградській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства та не отримавши у місячний строк відповіді на таке клопотання, керуючись вимогами статті 118 Земельного кодексу України, вона замовила розроблення проекту землеустрою щодо вказаної земельної ділянки та згодом подала виготовлений проект для затвердження відповідачеві.

Однак, листом №31-11-0.31-4458/22-15 від 09 вересня 2015 року Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повідомило Жашкевич Л.В. відмову у задоволенні такої заяви, вказавши, що поданий проект землеустрою не відповідає вимогам закону з огляду на недотримання позивачем статті 118 Земельного кодексу України.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернулася з відповідним позовом до суду.

Відповідач проти позову заперечив та вказав, зокрема, що у поданому позивачем проекті землеустрою відсутнє повідомлення до Головного управління про розроблення проекту землеустрою. Відтак, з огляду на невідповідність поданого проекту землеустрою вимогам закону, відповідач правомірно відмовив Жашкевич Л.В. у його затвердженні (а.с.54-56).

З огляду на неприбуття у судове засідання 06 листопада 2015 року представників сторін, належно повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, зважаючи на наявність у матеріалах справи клопотання представника позивача про розгляд справи без її участі (а.с.66), на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши у письмовому провадженні подані представниками позивача, відповідача документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно і неупереджено оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

Заява зареєстрована відповідачем 09 грудня 2014 року (а.с. 17).

Не отримавши у місячний строк відповіді на таке клопотання, керуючись вимогами статті 118 Земельного кодексу України, позивач 14 січня 2015 року подала до управління Держземагентства у Знам’янському районі Кіровоградської області адресоване відповідачеві повідомлення про те, що 12 січня 2015 року вона замовила розроблення проекту землеустрою щодо вказаної земельної ділянки (а.с. 17 на звороті,18).

До вказаної заяви позивачем додані: оригінал документації із землеустрою; витяг із Державного земельного кадастру; копія паспорту та картки фізичної особи-платника податків, обмінний файл формату ХМL (а.с.6-10,13-37).

Разом з тим, в своїй заяві позивач наголосила, що розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджений управлінням Держземагентства відповідно до вимог чинного законодавства; земельна ділянка пройшла реєстрацію у Державному земельному кадастрі.

За результатами розгляду вказаної заяви Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області листом від №31-11-0.31-4458/22-15 від 09 вересня 2015 року вказало Жашкевич Л.В., що її повідомлення про замовлення розроблення проекту землеустрою, зареєстроване 14 січня 2015 року в управлінні Держземагентства у Знам'янському районі Кіровоградської області, не може вважатись належним виконанням вимог статті 118 Земельного кодексу України.

При цьому відповідач повідомив Жашкевич Л.В. про те, що вказана земельна ділянка зарезервована для надання у власність учасникам антитерористичних операцій

Як наслідок, Головне управління відмовило позивачеві у затвердженні проекту землеустрою, оскільки він розроблений з порушенням вимог чинного законодавства (а.с.12).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з такого.

Згідно з частиною другою статті 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

У відповідності до пункту “б” частини першої статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

При цьому, з огляду на зміст підпункту „в“ частини третьої статті 116 Земельного кодексу України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Пунктом „б” частини першої статті 121 Земельного кодексу України громадянам України гарантується право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства – не більше 2,0 гектара.

У відповідності до частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об’єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (частина сьома статті 118 Земельного кодексу України).

При цьому вказане законодавче положення містить застереження, за яким у разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання відповідний орган виконавчої влади, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє відповідний орган виконавчої влади. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Зважаючи на те, що заява Жашкевич Л.В. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, отримана відповідачем 09 грудня 2014 року, у місячний термін розглянута не була, суд вважає, що на підставі частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України, з 10 січня 2015 року позивач набула права на замовлення розроблення проекту землеустрою відповідної земельної ділянки за принципом «мовчазної згоди» відповідача (а.с. 17).

Скориставшись таким правом, 12 січня 2015 року позивач уклала із землевпорядною організацією договір з розроблення проектно-технічної документації із землеустрою (а.с. 18-19) та 14 січня 2015 року подала до управління Держземагентства у Знам’янському районі Кіровоградської області адресоване відповідачеві повідомлення про замовлення проекту землеустрою (а.с. 17-18).

Водночас, відповідач вважає, що неподання Жашкевич Л.В. такого повідомлення безпосередньо до Головного управління Держземагентства у Кіровоградській області спричинило невідповідність розробленого проекту землеустрою вимогам закону, а відтак – обумовило наявність підстав для відмови позивачеві у затвердженні цього проекту.

Суд критично оцінює таку позицію відповідача з огляду на наступне.

Так, стаття 118 Земельного кодексу України передбачає повідомлення про розроблення проекту землеустрою відповідного органу виконавчої влади, який передає земельні ділянки державної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У свою чергу, згідно з частиною четвертою статті 122 Земельного кодексу України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

На час виникнення спірних правовідносин таким органом, згідно відповідного Положення, затвердженого Указом Президента України від 8 квітня 2011 року № 445, було Державне агентство земельних ресурсів України.

Відповідно до пункту 7 вказаного Положення Держземагентство України здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, а також через міськрайонні, міжміські, міжрайонні територіальні органи.

Чинне на час виникнення спірних правовідносин Положення про Управління (Відділ) Держземагентства у районі, затверджене Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 10 травня 2015 року №258, передбачало, що управління (Відділ) Держземагентства у районі є територіальним органом Державного агентства земельних ресурсів України та підпорядковане Держземагентству України та відповідно Республіканському комітету по земельних ресурсах Автономної Республіки Крим, Головному управлінню Держземагентства в області.

За таких умов, беручи до уваги принципи адміністративного підпорядкування та взаємодії суб’єктів адміністративних правовідносин, суд вважає, що Жашкевич Л.В., подавши до управління Держземагентства у Знам’янському районі Кіровоградської області повідомлення про замовлення на розробку проекту землеустрою та копію відповідного договору, дотрималася процедури, визначеної частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України.

Крім того, суд вважає за необхідне наголосити, що єдиною підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації (частина шоста статті 186-1 Земельного кодексу України).

За визначенням статті 1 Закону України «Про землеустрій» проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом.

Згідно з частиною третьою статті 50 вказаного Закону проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають:

- завдання на розроблення проекту землеустрою;

- пояснювальну записку;

- копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності);

- рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом);

- письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду;

- довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями;

- матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки);

- відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки);

- копії правовстановлюючих документів на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці (за наявності таких об'єктів);

- розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом);

- розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом);

- акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки);

- акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки);

- перелік обмежень у використанні земельних ділянок;

- викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки);

- кадастровий план земельної ділянки;

- матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки);

- матеріали погодження проекту землеустрою.

Відповідачем не висловлено жодного зауваження щодо невідповідності поданого Жашкевич Л.В. на затвердження проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Натомість посилання відповідача на неповідомлення його про замовленння проекту землеустрою не знайшли свого підтвердження, не спростовують наявності у спірних правовідносинах принципу «мовчазної згоди» відповідача на виготовлення проекту землеустрою та, тим більше, не впливають на невідповідність вже виготовленого проекту землеустрою вимогам закону.

Принагідно суд зазначає, що відповідачем не надано жодних доказів в обґрунтування того, що спірна земельна ділянка зарезервована для надання у власність учасникам антитерористичної операції.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що відмовляючи позивачці у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2, 0000 га, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області діяло необґрунтовано, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України,.

За таких умов позовна вимога про визнання протиправною відмови Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області щодо розгляду заяви громадянки Жашкевич Лариси Василівни від 09 вересня 2015 року стосовно затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Мошоринської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області, підлягає задоволенню.

Стосовно позовної вимоги про зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці Жашкевич Ларисі Василівні загальною площею 2, 0000 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Мошоринської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області, суд зазначає наступне.

Відповідно до Рекомендацій №R (80) 2 щодо здійснення дискреційних повноважень адміністративними органами, прийнята Комітетом Міністрів Ради Європи 11.03.1980 р. термін “дискреційне повноваження” означає повноваження, яке надає адміністративному органу певний ступінь свободи під час прийняття рішення, таким чином даючи йому змогу вибрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке буде найбільш прийнятним.

Таким чином, дискреційними є повноваження, які залишають державному органу чи його посадовій особі свободу розсуду після з’ясування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Оскільки затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, за своєю належать до виключної компетенції Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, то зобов’язуючи відповідача затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці Жашкевич Ларисі Василівні, суд фактично перебере на себе функції територіального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин. Таким чином, зазначена позовна вимога задоволенню не підлягає.

Водночас, з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, керуючись частиною другою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов’язати відповідача повторно розглянути заяву громадянки Жашкевич Лариси Василівни від 05 серпня 2015 року стосовно затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2, 0000 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Мошоринської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області.

На підставі частин першої, третьої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України здійснені позивачем судові витрати щодо сплати судового збору присуджуються Жашкевич Л.В. відповідно до задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 86, 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області щодо розгляду заяви громадянки Жашкевич Лариси Василівни від 09 вересня 2015 року стосовно затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2, 0000 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Мошоринської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області.

Зобов’язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути заяву громадянки Жашкевич Лариси Василівни від 05 серпня 2015 року стосовно затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2, 0000 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Мошоринської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області.

У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.

Присудити Жашкевич Ларисі Василівні судовий збір у розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень, двадцять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

Постанова суду набирає законної сили у порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд в десятиденний строк з дня отримання копії цієї постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.В. Кравчук