Справа № 815/6276/15
Суддя: Стеценко О. О.
Дата ухвалення: 2015-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 815/6276/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2015 року Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Стеценко О.О., розглянувши в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Військової академії (м. Одеса) до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов'язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, в розмірі 1600,02 гривень,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернулась Військова академія (м. Одеса) (далі Позивач, або Військова академія) з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі Відповідач, або - ОСОБА_1О.) про стягнення витрат, пов'язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, в розмірі 1600,02 гривень.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що Відповідач будучи зарахованим на військову службу (навчання) курсантом вищого військового навчального закладу, взяв на себе зобов'язання відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов'язані з його утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), для проходження військової служби на посадах офіцерського складу у разі дострокового припинення навчання через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу. Проте, після відрахування ОСОБА_1 через небажання продовжувати навчання та його згоди у добровільному порядку відшкодовувати витрати, Відповідач витрати, пов'язані з його утриманням в розмірі 1600,02 гривен не сплатив, що стало підставою для звернення Позивача до суду з даним адміністративним позовом.

В судове засідання призначене на 22.12.2015 року, представник позивача не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника Позивача (а.с.39).

В судове засідання призначене на 22.12.2015 року, Відповідач не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином та своєчасно, але відповідно до довідки Укрпошти, повістка повернута відправнику з поштовою відміткою за закінченням терміну зберігання (а.с.53-55). Згідно ч. 11 ст. 35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що причина неявки Відповідача в судове засідання є не поважною та ухвалив про розгляд справи за його відсутність.

Частиною 6 статті 128 КАС України передбачено, що якщо не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справ, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладене, а саме не прибуття представника Позивача, представника Відповідача в судове засідання та відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив про розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів. Станом на 28.12.2015 року інших документів від сторін по справі до канцелярії суду не надходило.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та проаналізувавши позовну заяву, додатки до позовної заяви, оцінивши їх в сукупності, судом встановлено наступне.

Відповідно до п.21 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 №8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» спори з приводу стягнення витрат, пов'язаних з утриманням особи у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, належать до розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Судом встановлено, що відповідно до наказу начальника Військової академії від 30.07.2014 року № 229 "Про зарахування курсантів на навчання до Військової академії у 2014 році", ОСОБА_1 зараховано курсантом на 1-ий курс навчання до Військової академії (м. Одеса) напрям підготовки: "Автомобільний транспорт", спеціальність: "Автомобілі та автомобільне господарство", спеціалізація: "Автомобільна техніка військ" (а.с.8).

31 липня 2014 року солдата ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу Військової академії (м. Одеса) згідно наказу № 24-ПМ (а.с.9).

Наказом начальника Військової академії № 178 від 03 вересня 2014 року, Відповідача зараховано на навчання до Військової академії наказом начальника академії та призначено на посаду курсанта 1 курсу навчання факультету підготовки спеціалістів матеріально технічного забезпечення, поставлено на всі види забезпечення за курсантськими нормами та встановлено посадовий оклад у розмірі 208,00 гривень (а.с.12).

10 вересня 2014 року ОСОБА_1 надано рапорт про його відрахування через небажання продовжувати навчання (а.с.10).

02 жовтня 2014 року наказом начальника Військової академії (м. Одеса) (по особовому складу) № 36-ПМ солдата ОСОБА_1 відраховано з числа курсантів першого курсу Військової академії спеціальність: "Автомобілі та автомобільне господарство", спеціалізація: "Автомобільна техніка військ" - "через небажання продовжувати навчання" (а.с.13).

Крім того, судом встановлено, що 02 жовтня 2014 року наказом начальника Військової академії (м. Одеса) (по стройовій частині) № 201, та згідно Порядку відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого Постановою КМ України від 12.07.2006 року №964, старшому солдату ОСОБА_1 наказано відшкодувати витрати, пов'язані з його утриманням у Військовій академії (м. Одеса) за період з 03 вересня 2014 року по 02 жовтня 2014 року в розмірі 1600,02 гривень (а.с.14).

Розмір витрат, пов'язаних з утриманням солдата ОСОБА_1 підтверджується довідкою - розрахунком на загальну суму 1600,02 гривень, в якій Відповідач зобовязався сплатити вказану заборгованість в касу або на рахунок Військової академії в строк до 10.10.2015 року (а.с.16).

Також, судом встановлено, що між Відповідачем та Військовою академією було складено графік добровільного погашення розстроченої (відстроченої) заборгованості з розрахунком платежів щомісячно за період з липня 2015 року по жовтень 2015 року (а.с.15).

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 ст.2 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ (далі Закон України № 2232-ХІІ) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров'я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов'язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно частини 6 ст.2 Закону України №2232-ХІІ види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

Згідно з вимогами ст. 25 Закону України № 2232-ХІІ передбачено, що порядок проведення підготовки громадян України для проходження військової служби на посадах осіб рядового, сержантського і старшинського та офіцерського складу встановлюється Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, спільно з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Зарахування громадян України до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань.

Громадяни України, які в установленому порядку зараховані до вищих військових навчальних закладів або військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів для здобуття певних освітніх та освітньо-кваліфікаційних рівнів і не мають звань офіцерського складу, вважаються курсантами, а ті, що мають такі звання, - слухачами.

З громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону. Контракт про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення навчання укладається між громадянином та державою, від імені якої виступає уповноважений орган військового управління Збройних Сил України або іншого військового формування, для потреб якого він проходить підготовку, на строк, передбачений абзацами третім і п'ятим частини другої статті 23 цього Закону.

Відповідно до ч.ч. 8, 9, 10 ст. 25 Закону України №2232-ХІІ визначено, що курсантам, які не мали військового звання до зарахування до вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, присвоюється військове звання рядового складу. За військовослужбовцями та військовозобов'язаними зберігаються військові звання, які вони отримали під час проходження військової служби.

Військові звання випускникам вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів присвоюються в порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Відповідно до п. 8 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого Постановою КМУ від 12.07.2006 року №964, сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони, Міністерства Внутрішніх Справ, Адміністрації Держприкордонслужби, Управління державної охорони. Служби Безпеки України, Служби зовнішньої розвідки та Держспецтрансслужби.

Згідно п. 1 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого указом Президентом України від 06.04.2011 року №406/2011. Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України.

Згідно з п.3 зазначеного Положення основним із завдань Міністерства оборони України є, зокрема, формування і реалізація державної політики з питань національної безпеки у воєнній сфері, сфері оборони і військового будівництва, у галузі оборонного планування, військової освіти та науки.

Статтею 15 Закону України "Про Збройні Сили України" визначено, що фінансування Збройних Сил України, в тому числі, і Військової академії, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Отже, Військова академія є суб'єктом/владних повноважень на місцях в системі Збройних Сил України, уповноважена центральним органом виконавчої влади - Міністерством оборони України виконувати повноваження по відшкодуванню вищезазначених витрат в судовому порядку.

Таким чином, оскільки сума заборгованості підтверджена наявними у справі документами, а Відповідач не скористався правом подати заперечення проти позову або докази погашення суми витрат, пов'язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Військової академії (м. Одеса) до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов'язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, в розмірі 1600,02 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 128, 159-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Військової академії (м. Одеса) до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов'язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, в розмірі 1600,02 гривень - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (І/Н НОМЕР_1) на користь Військової академії (м. Одеса) витрати, повязані з утриманням у вищому навчальному закладі в розмірі 1600,02 гривень (одна тисяча шістсот гривень 02 копійки).

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо субєкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Стеценко О.О.