Справа № 2-а-386/10
Суддя: Хочина А. І.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-386/10
П О С Т А Н О В А

іменем України

22 січня 2010 року Кролевецький районний суд Сумської області в особі судді Ольховик А.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Кролевці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Кролевецькому районі про визнання бездіяльності незаконною та зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Кролевецькому районі нарахувати та виплатити недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу як дитині війни з 01 лютого 2009 року по 01 січня 2010 року,-

в с т а н о в и в:

позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона відповідно до ст.1 Закону України №2195-ІV від 18.11.2004 р. "Про соціальний захист дітей війни" є дитиною війни і згідно зі ст.6 зазначеного Закону їй повинна виплачуватись щомісячна соціальна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, а виплачується лише в розмірі 10%. Тобто їй щомісяця не доплачується сума, що відповідає 20 % мінімальної пенсії за віком.

Розмір підвищення до пенсії дітям війни відповідно до ст.. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" становить 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. В 2009 році діє саме зазначена редакція вказаної статті.

Мінімальна пенсія за віком відповідно до ст.. 28 Закону України " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлений у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

За її позовною заявою Кролевецький районний суд Сумської області вже прийняв постанову про нарахування та виплату підвищення до пенсії як дитині війни за 2007-2008 роки та за січень 2009 року у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком , однак відповідач у подальшому продовжує ігнорувати вимогу Закону України " Про соціальний захист дітей війни" про виплату підвищення до пенсії як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком і з 01 лютого 2009 року виплачує підвищення до пенсії в розмірі 10 % мінімальної пенсії за віком, чим порушує гарантовані їй права державою на соціальний захист.

Згідно з Законом України " Про Державний бюджет України на 2009 рік" прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становив: з січня по жовтень 498 грн.00 коп., листопад - грудень - 573 грн. 00 коп. З 01 лютого по 31 грудня 2009 року їй недоплачена вказана допомогп на суму 1140 грн.60 коп.

Тому, на підставі викладеного, відповідно до ч.2 ст.3, ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", ст.ст. 8 Конституції України, керуючись ст.ст. 6, 11, 104-108 КАС України, позивачка просить:

- визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Кролевецькому районі Сумської області щодо не нарахування та невиплати їй підвищення до пенсії, як дитині війни з 1 лютого 2009 року по 1 січня 2010 року у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком;

- зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Кролевецькому районі Сумської області нарахувати та виплатити їй недоплачену з 1 лютого по 31 грудня 2009 року підвищення до пенсії, як дитині війни виходячи з розміру 30 % мінімальної пенсії за віком, як передбачено ст.. 6 Закону України " Про соціальний захист дітей війни".

Сторони були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач - управління Пенсійного фонду України в Кролевецькому районі Сумської області (далі - УПФУ в Кролевецькому районі) свого представника в суд не направив, надавши письмове клопотання, в якому просить розглядати справу без свого представника.

Частина 3 статті 122 КАС України передбачає, що судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, якщо всі особи, які беруть участь у справі, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

З урахуванням зазначеного положення КАС України та клопотань сторін судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Відповідач позову не визнав, свою позицію в письмових запереченнях обґрунтував тим, що:

Законом України "Про соціальний захист дітей війни" (далі - Закон №2195) не передбачено, яким саме органом, за рахунок яких коштів і джерел, в якому порядку здійснюється призначення і виплата підвищення пенсії.

Ст.7 Закону №2195 передбачає, що фінансове забезпечення соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

На підставі ст.6 Конституції України органи виконавчої влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до Законів України.

Пункт 9 Положення "Про Пенсійний фонд України" передбачає вичерпний перелік напрямів використання коштів ПФУ, які використовуються виключно за призначенням і вилученню не підлягають.

Враховуючи, що Законом України " Про соціальний захист дітей війни" передбачено, що фінансування виплат по даному Закону проводиться із Державного бюджету України, який затверджує Верховна Рада України, а не з бюджету Пенсійного фонду України, який затверджує Кабінет Міністрів України, то відповідач вважає, що діяв без будь-яких порушень законодавства.

У 2009 році дітям війни відповідно до вимог ч.1 ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Згідно ст..14 Закону України " Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасникам війни-10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

З урахуванням зазначеного, а також посилаючись на те, що жодним із законів про пенсійне забезпечення не встановлений відповідний механізм та умови призначення, порядок фінансування таких підвищень, питання підвищення дітям війни пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком законодавчо залишається не вирішеним, а отже неможливим є і виконання відповідачем задекларованої норми Закону України "Про соціальний захист дітей війни ", тому відповідач вважає, що його дії відповідають чинному законодавству України, а заявлені позовні вимоги є безпідставними.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає повному задоволенню.

У справі встановлено, що позивачка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до ст.1 Закону України №2195-ІV від 18 листопада 2004 року "Про соціальний захист дітей війни" (далі - Закон №2195-ІV) є дитиною війни, що вбачається з ксерокопій пенсійного посвідчення та паспорта позивачки (а.с.4-5) і не заперечується відповідачем.

Із заперечень та довідки відповідача вбачається, що вона знаходиться на обліку і отримує пенсію в складі якої з 01 січня 2008 року є надбавка дітям війни в розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. За період з 01 лютого по 31 грудня 2009 року сума виплаченої надбавки позивачки становить 547,80 грн. (а.с.17-18).

Згідно зі ст.6 Закону №2195-ІV дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Мінімальна пенсія за віком відповідно до ст.. 28 Закону України " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлений у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Згідно з Законом України " Про Державний бюджет України на 2009 рік" прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становив: з січня по жовтень 498 грн.00 коп., листопад - грудень - 573 грн. 00 коп.

Аналізуючи наведені вище норми, суд прийшов до висновку про те, що саме з 1 лютого 2009 року по 31 грудня 2009 року УПФУ в Кролевецькому районі повинно було проводити нарахування та виплачувати позивачці підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" (в редакції Закону №2195-ІV від 18.11.2004 р.), оскільки на 2009 рік дія положень ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" не зупинялась, і сам відповідач не надав належного обґрунтування підстав, виходячи з яких ним проводилось часткове нарахування та виплата вказаного підвищення до пенсії позивачки за цей період. Крім того, висновок суду щодо вимог позивача за 2009 рік не суперечить положенням ч.2 ст.54 ЗУ " Про Державний бюджет України на 2009р.", оскільки розмір підвищення до пенсії дітям війни безпосередньо зазначений в ст.. 6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни".

При цьому слід враховувати, що п.6 ч.1 ст.92 Конституції України передбачено, що виключно законами визначаються, зокрема, основи соціального захисту, а ст.75 Конституції України встановлено, що єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України. Конституція України не надає права парламенту делегувати свої повноваження іншим державним органам, а останнім - своїми нормативно-правовими актами змінювати положення законів.

Аналізуючи позиції УПФУ в Кролевецькому районі про те, що:

- Законом України "Про соціальний захист дітей війни" не передбачено, яким саме органом, за рахунок яких коштів і джерел, в якому порядку здійснюється призначення і виплата підвищення до пенсії;

- ст.7 Закону №2195 передбачає, що фінансові забезпечення соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України;

- розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений ч.1 ст.28 Закону №1058, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим законом;

- п.9 Положення "Про Пенсійний фонд України" передбачає вичерпний перелік напрямків використання коштів ПФУ, суд прийшов до висновку, що такі твердження відповідача не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог за період з 01 лютого по 31 грудня 2009 року включно, оскільки, відсутність фінансового забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених Законом України "Про соціальний захист дітей війни", яке здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, а не Пенсійного фонду України, не може бути підставою для порушення права громадянина на отримання соціальної допомоги, в тому числі підвищення до пенсії, яке є предметом судового розгляду.

Зазначені права позивачки гарантуються ст.8 Конституції України, якою визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції і повинні відповідати їй.

Згідно з ч.2 ст.3 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" державні гарантії, встановлені дітям війни, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Законодавча невизначеність порядку обчислення розміру мінімальної пенсії за віком з метою реалізації положень ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки відповідно до ч.4 ст.8 КАС України забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини. Відповідно до ч.7 ст.9 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону).

Тому, з урахуванням зазначеного, при такому обчисленні необхідно застосовувати загальні норми, які в даному випадку містяться у ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", якою визначено, що мінімальний розмір пенсії встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

При цьому посилання відповідача на те, що виплата у 2009 році дітям війни відповідно до ч.1 ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни , суд не може взяти до уваги, оскільки відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України "Про підтвердження розмірів трудових пенсій" від 15.04.2003 р. №544 збільшення розміру пенсій, передбачених цим пунктом, не застосовується для визначення розмірів соціальних пенсій, надбавок, підвищень та інших доплат до пенсій, у той час, як предметом данного позову є саме соціальна допомога у вигляді підвищення в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

З урахуванням вищезазначених положень ч.4 ст.8 та ч.7 ст.9 КАС України, посилання відповідача на те, що не визначено орган, який повинен здійснювати призначення і виплати підвищення до пенсії, суд не може прийняти до уваги, оскільки відповідно до діючого законодавства на виконання положень ст.6 Закону України №2195-ІV саме управління Пенсійного фонду України в Кролевецькому районі проводило з 01 січня 2008 року нарахування та виплату позивачці допомоги дітям війни, що складало 10% від прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність.

Крім того, Пенсійний фонд України діє відповідно до Положення "Про Пенсійний фонд України" і здійснює свої повноваження на підставі п.15 зазначеного положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування " рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районним управлінням Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Таким чином, обов'язок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивачки, передбаченої ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни " покладено на УПФУ в Кролевецькому районі, за місцем проживання позивачки.

Крім того, відповідач у порушення ч.2 ст.71 КАС України не довів та не надав доказів щодо вчинення будь-яких дій для забезпечення виконання покладеного на нього обов'язку щодо нарахування та виплати підвищення до пенсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком. Отже, відсутність коштів у відповідача, який не вчинив жодної дії щодо їх отримання для забезпечення виконання своїх зобов'язань, або невиконання іншим органом виконавчої влади свого обов'язку щодо виділення коштів на здійснення виплат, гарантованих Конституцією України, не є підставою для відмови в задоволенні позову та визнання правомірними дій або бездіяльності УПФУ.

Крім того, 17 квітня 2009 року за позовною заявою позивачки Кролевецький районний суд Сумської області вже прийняв постанову про нарахування та виплату їй підвищення до пенсії як дитині війни за відповідні періоди 2007-2008 років та за січень 2009 року в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, і відповідач виконав цю постанову суду.

Як убачається з довідки, виданої УПФУ в Кролевецькому районі за період з 1 лютого 2009 року до 31 грудня 2009 року включно відповідачу необхідно було нарахувати та виплатити позивачці підвищення до пенсії за:

- лютий 2009 року (498 х 30%) - 149 грн. 40 коп.

- березень 2009 року (498 х 30%) - 149 грн. 40 коп.

- квітень 2009 року (498 х 30%) - 149 грн. 40 коп.

- травень 2009 року (498 х 30%) - 149 грн. 40 коп.

- червень 2009 року (498 х 30%) - 149 грн. 40 коп.

- липень 2009 року (498 х 30%) - 149 грн. 40 коп.

- серпень 2009 року (498 х 30%) - 149 грн. 40 коп.

- вересень 2009 року (498 х 30%) - 149 грн. 40 коп.

- жовтень 2009 року (498 х 30%) - 149 грн. 40 коп.

- листопад 2009 року (573 х 30%) - 171 грн. 90 коп.

- грудень 2009 року (573 х 30%) - 171 грн. 90 коп.

Отже, за період з лютого по грудень 2009 року, з урахуванням фактичних виплат, що становили кожного місяця по 49 грн. 80 коп. (а.с.18), позивачці було недонараховано та невиплачено підвищення до пенсії як дитині війни:

- за лютий - 99 грн. 60 коп. (149 грн. 40 коп. - 49 грн. 80 коп.),

- за березень - 99 грн. 60 коп. (149 грн. 40 коп. - 49 грн. 80 коп.),

- за квітень - 99 грн. 60 коп. (149 грн. 40 коп. - 49 грн. 80 коп.),

- за травень - 99 грн. 60 коп. (149 грн. 40 коп. - 49 грн. 80 коп.),

- за червень - 99 грн. 60 коп. (149 грн. 40 коп. - 49 грн. 80 коп.),

- за липень - 99 грн. 60 коп. (149 грн. 40 коп. - 49 грн. 80 коп.),

- за серпень - 99 грн. 60 коп. (149 грн. 40 коп. - 49 грн. 80 коп.),

- за вересень - 99 грн. 60 коп. (149 грн. 40 коп. - 49 грн. 80 коп.),

- за жовтень - 99 грн. 60 коп. (149 грн. 40 коп. - 49 грн. 80 коп.),

- за листопад - 122 грн. 10 коп. (171 грн. 90 коп. - 49 грн. 80 коп.),

- за грудень - 122 грн. 10 коп. (171 грн. 90 коп. - 49 грн. 80 коп.).

Всього з 01 лютого по 31 грудня 2009 року включно - 1140 грн. 60 коп.

Тому є достатні підстави для задоволення позовних вимог позивачки, а саме: визнати протиправною бездіяльність УПФУ у Кролевецькому районі Сумської області по невиконанню з 01 лютого 2009 року по 31 грудня 2009 року включно положень ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни ", що призвело до порушення її права на своєчасне нарахування та виплату указаного підвищення до пенсії та зобов'язання відповідача провести відповідні нарахування та виплати підвищення до пенсії відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленому ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за 2009 рік - з 1 лютого 2009 р. по 31 грудня 2009 року (з урахуванням отриманих позивачкою сум) в сумі 1140 грн. 60 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.19, 22, 75, 92, 152 Конституції України, Законом України "Про Державний бюджет України на 2009 рік", ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст.ст.3, 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", п.10 ст.3, ст.ст.8, 11, 94, 99-100, ч.3ст.122,ст..ст. 160-163 КАС України,

п о с т а н о в и в:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити .

2. Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Кролевецькому районі Сумської області щодо ненарахування та невиплати підвищення до пенсії дитині війни ОСОБА_1 в розмірі, встановленому ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни з 1 лютого 2009 року по 31 грудня 2009 року включно.

3. Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Кролевецькому районі Сумської області здійснити нарахування ОСОБА_1 підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та з урахуванням виплаченого підвищення до пенсії провести виплати:

за 2009 рік - з 01 лютого 2009 року по 31 грудня 2009 року - в розмірі 1140 гривень 60 копійок, з урахуванням виплаченого за вказаний період підвищення до пенсії.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 гривні 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Кролевецький районний суд Сумської області шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання копії постанови заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з поданням її копії до Харківського апеляційного адміністративного суду, або в порядку ч.5 ст.186 КАС України.

Суддя А.І.Ольховик