Справа № 802/3913/15-а
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

01 грудня 2015 р. Справа № 802/3913/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Бошкової Юлії Миколаївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Мельника Віктора Сергійовича,

представника позивача: ОСОБА_1,

відповідача 2: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: приватного підприємства "Вінницька нафтова компанія"

до: Реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції Вінницької області в особі відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (відповідач 1), державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції ОСОБА_2 (відповідач 2)

про: зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось приватне підприємство "Вінницька нафтова компанія" (далі - ПП "Вінницька нафтова компанія", позивач) з адміністративним позовом до реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції Вінницької області в особі відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (далі - реєстраційна служба, відповідач 1), державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції ОСОБА_2 (далі - державний реєстратор, ОСОБА_2, відповідач 2) про:

- визнання протиправними дій державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції ОСОБА_2 щодо залишення без розгляду документів, поданих ПП "Вінницька нафтова компанія" для проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи від 06.11.2015 року, згідно до повідомлення за вих.№03.4-10/818;

- зобов'язання Реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції провести державну реєстрацію змін до установчих документів ПП "Вінницька нафтова компанія" у відповідності до статті 29 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", а саме: зареєструвати ОСОБА_3 учасником ПП "Вінницька нафтова компанія" із часткою в статутному капіталі в розмірі 1000 грн., що становить 100% від загального розміру статутного капіталу ПП "Вінницька нафтова компанія".

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 06.11.2015 року приватне підприємство "Вінницька нафтова компанія" звернулось до реєстраційної служби із відповідними документами для проведення державної реєстрації змін до установчих документів товариства відносно засновника ОСОБА_4, яка продала свою частку у статутному капіталі іншій особі. Однак, державним реєстратором прийнято повідомлення про залишення документів без розгляду (№03.4-10/818 від 06.11.2015 року) з тих підстав, що існує вимога від 12.06.2015 року №7059/02-25/16 державного виконавця про заборону на проведення будь-яких реєстраційних дій відносно засновників та зміну розміру їх статутних фондів у всіх підприємствах, де ОСОБА_4 є засновником та постанова про арешт майна боржника і оголошення заборони на його відчуження від 02.04.2015 року. З залишенням документів без розгляду позивач не погоджується, оскільки підстави, визначені у повідомленні, не передбачені статтею 29 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", яка містить виключний перелік таких. В зв'язку з чим звернувся з даним позовом до суду.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач 2 позов не визнала, просила відмовити в його задоволені, з підстав викладених у письмових запереченнях. Зокрема зазначила, що Законом України "Про виконавче провадження" передбачено, що вимоги державного виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. А тому, на її думку, залишення документів без розгляду за наявності відповідної вимоги і постанови державного виконавця, відповідає вимогам чинного законодавства. Крім того, стаття 29 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" не містить застережень про те, що залишення документів без розгляду з інших підстав не допускається.

Відповідач 1 в судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи.

Частиною 4 статті 128 КАС України передбачено, що у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи положення даної норми та належне повідомлення відповідача 1, суд, відповідним протокольним рішенням, ухвалив здійснити розгляд справи за відсутності першого.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, суд встановив наступне.

Згідно пункту 1.1 Статуту приватного підприємства "Вінницька нафтова компанія" власником підприємства є фізична особа громадянин України ОСОБА_4.

04 листопада 2015 року між ОСОБА_4 (продавець) та ОСОБА_3 (покупець) укладено договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі приватного підприємства "Вінницька нафтова компанія", згідно умов якого продавець передає покупцю свою частку у розмірі 100% у статутному капіталі приватного підприємства "Вінницька нафтова компанія", що еквівалентно 1000 грн. Цього ж дня ОСОБА_4 оформлено заяву про добровільний вихід зі складу учасників приватного підприємства "Вінницька нафтова компанія" та про передачу своєї частки в розмірі 100% статутного капіталу приватного підприємства "Вінницька нафтова компанія" ОСОБА_3

В подальшому, а саме 6 листопада 2015 року, позивач звернувся до реєстраційної служби про проведення реєстраційної дії "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи" та надав відповідні документи.

Однак, згідно повідомлення №03.4-10/818 від 06.11.2015 року державним реєстратором ОСОБА_5 подані товариством документи залишено без розгляду та повернуто з тих підстав, що існує вимога №7059/02-25/16 від 12.06.2015 року державного виконавця про заборону на проведення будь-яких реєстраційних дій відносно засновників та зміну розміру їх статутних фондів у всіх підприємствах де ОСОБА_4 є засновником і постанова про арешт майна боржника і оголошення заборони на його відчуження від 02.04.2015 року.

Вважаючи такі дії протиправними, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд керується та виходить з наступного.

Відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб - підприємців регулюються Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" (далі - Закон № 755-IV).

Статтею 29 цього Закону визначено порядок здійснення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи.

Зокрема, пунктом 11 зазначеної норми, передбачено, що державний реєстратор зобов'язаний залишити без розгляду документи, які подані для проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи, якщо:

- документи подані за неналежним місцем проведення державної реєстрації;

- документи не відповідають вимогам, які встановлені частинами першою, другою, четвертою, п'ятою та сьомою статті 8, частиною п'ятою статті 10 цього Закону;

- документи подані не у повному обсязі;

- документи подано особою, яка не має на це повноважень;

- до державного реєстратора надійшло рішення суду щодо заборони у проведенні реєстраційних дій.

Відповідно до частини другої статті 53 Закону № 755-IV, дії або бездіяльність державного реєстратора, можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.

Як вже зазначалось, державний реєстратор залишаючи без розгляду подані позивачем документи виходив з наявності вимоги та постанови державного виконавця. Однак, в переліку, визначеному пунктом 11 статті 29 Закону № 755-IV, така підстава для залишення документів без розгляду відсутня.

Суд зауважує, що процитований вище перелік є вичерпним та не містить посилань на інші випадки, визначені законодавцем, за яких документи, що подані для проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи, можна було б залишити без розгляду.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В силу частини 1 статті 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За сукупністю наведених обставин, суд дійшов висновку що оскаржувані дії державного реєстратора щодо залишення без розгляду документів, поданих позивачем для проведення державної реєстрації змін до установчих документів, вчинені без дотримання всіх критеріїв перелічених вище, відтак є протиправними. Отже, позовні вимоги про визнання протиправними дій державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції ОСОБА_2 щодо залишення без розгляду документів, поданих приватним підприємством "Вінницька нафтова компанія" для проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи від 06.11.2014 року, згідно до повідомлення за вих.№03.4-10/818, підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання Реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції провести державну реєстрацію змін до установчих документів приватного підприємства "Вінницька нафтова компанія" у відповідності до статті 29 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", а саме: зареєструвати ОСОБА_3 учасником приватного підприємства "Вінницька нафтова компанія" із часткою в статутному капіталі в розмірі 1000 грн., що становить 100% від загального розміру статутного капіталу приватного підприємства "Вінницька нафтова компанія", то такі задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 29 Закону № 755-IV, для проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридична особа повинна подати (надіслати поштовим відправленням з описом вкладення) перелік, визначених законом документів. При цьому, згідно частини 13 цієї ж норми, проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи здійснюється за процедурами, передбаченими частинами першою - п'ятою статті 25 та частинами другою-третьою статті 27 цього Закону для проведення державної реєстрації юридичної особи.

Так, відповідно до положень частин першої - третьої статті 25, частини другої статті 27 Закону № 755-IV, державний реєстратор за відсутності підстав для залишення документів, які подані для проведення державної реєстрації юридичної особи, без розгляду зобов'язаний перевірити ці документи на відсутність підстав для відмови у проведенні державної реєстрації юридичної особи, які передбачені частиною першою статті 27 цього Закону.

Перевірка на відсутність підстав для відмови, які передбачені абзацами п'ятим - восьмим частини першої статті 27 цього Закону, здійснюється з використанням відомостей з Єдиного державного реєстру.

За відсутності підстав для відмови у проведенні державної реєстрації юридичної особи державний реєстратор повинен внести до реєстраційної картки на проведення державної реєстрації юридичної особи ідентифікаційний код відповідно до вимог Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України та внести до Єдиного державного реєстру запис про проведення державної реєстрації юридичної особи на підставі відомостей цієї реєстраційної картки.

Отже законодавець чітко передбачив механізм розгляду питань про державну реєстрацію змін до установчих документів.

Зокрема, виключно до компетенції державного реєстратора віднесено: перевірку поданих документів, з використанням відомостей з Єдиного державного реєстру; внесення до реєстраційної картки та до Єдиного державного реєстру відповідних записів та, з рештою, проведення державної реєстрації змін до установчих документів.

За таких обставин, суд не може підміняти державний орган та/або його посадову особу та давати вказівки, які б свідчили про вирішення судом питань, які належать до виключної компетенції субєкта владних повноважень, а в даному випадку, зобовязувати вчиняти наперед визначені дії.

Крім зазначених обставин, варто враховувати і те, що, як вже зазначалось, документи, на підставі яких проводиться державна реєстрація змін до установчих документів, позивачу повернуто, що фактично позбавляє відповідача можливості реалізувати свої функції, визначені Законом, в частині реєстрації.

За сукупністю наведених обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволені позову в досліджуваній частині.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що відповідно до частини 1 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 3 статті 94 КАС України передбачено, що якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З огляду на те, що позовні вимоги носять немайновий характер, а позов підлягає частковому задоволенню, на користь позивача необхідно стягнути частину понесених ним і документально підтверджених судових витрат у даній справі пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції ОСОБА_2 щодо залишення без розгляду документів, поданих ПП "Вінницька нафтова компанія", для проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи від 06.11.2015 року, згідно повідомлення за вих. № 03.4-10/818 від 06.11.2015 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь приватного підприємства "Вінницька нафтова компанія" (вул. Присадибна, 7, смт. Стрижавка, Вінницький район, ) судовий збір у розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) гривень, сплачений при зверненні до суду згідно платіжного доручення №201 від 12.11.2015 року, за рахунок бюджетних асигнувань реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції Вінницької області (вул. 50 річчя Перемоги, 7, м. Вінниця, ).

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна