Справа № 804/8706/15
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

804/8706/15

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 грудня 2015 року

справа № 804/8706/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "7 футов" на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2015 р. по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "7 футов" до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення , -

в с т а н о в и в:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2015 р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено позову.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на недостатнє з’ясування обставин справи та порушення норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі Наказу ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області № 65 від 20 січня 2015 року було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ « 7 футов» з питань правильності нарахування орендної плати за земельні ділянки розташовані на території Жовтневого району м. Дніпропетровська за період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2012 року, за результатами якої складено акт № 315/22-04/24425744 від 31 січня 2015 року.

У вказаному вище акті встановлено допущені позивачем порушення пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 та пп. 288.5.1. п. 288.5 ст. 288 ПК України, внаслідок чого занижено орендну плату за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року за земельну ділянку на суму 252 350,02 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку щодо обґрунтованості винесеного податковим органом податкового повідомлення - рішення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Порядок оподаткування землі в Україні, починаючи з 01.01.2011, визначається розділом ХІІІ "Плата за землю" Податкового кодексу України. Питання орендної плати за землю врегульовані статтею 288 Податкового кодексу України.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем, а підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (пункт 288.1 статті 288 ПК).

При цьому, відповідно до норм Податкового кодексу України, який визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, річна сума платежу, що підлягає перерахуванню до бюджету суб'єктами господарювання, які орендують земельні ділянки державної і комунальної власності, визначається відповідно до умов договору, але з урахуванням вимог підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України, тобто, не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється розділом XIII Кодексу; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється розділом XIII Кодексу.

Таким чином, річна сума платежу орендної плати за землю, згідно з п. 288.5 ст. 288 ПКУ, не може бути меншою розміру, визначеного підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України, а саме - трикратного розміру земельного податку, не залежно від того, чи співпадає її розмір із визначеним у договорі.

Пунктом 286.2 статті 286 Податкового кодексу України визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Таким чином, з набранням чинності ПК річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 цього Кодексу та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати.

При цьому, виходячи із принципу пріоритетності норм ПК над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 ПК, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК.

З урахуванням наведеного, у зв'язку зі зміною розміру орендної плати за земельну ділянку, згідно з пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України, та встановлення її розміру, який не може бути меншим трикратного розміру земельного податку, колегія суддів дійшла висновку, що позивач повинен був самостійно розрахувати розмір орендних платежів на поточний рік з урахуванням вимог, встановлених чинним Податковим кодексом України.

Тому висновок суду першої інстанції щодо правомірності визначення податковим органом грошового зобов’язання з орендної плати є обґрунтованим.

Також, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 березня 2015 року, у справі №804/3172/15, якою адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "7 футов" задоволено та визнано протиправним і скасовано наказ ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області №65 від 20 січня 2015 року на підставі якого проведено перевірку за встановленими порушеннями якої, винесено оскаржуване податкове повідомлення – рішення, ухвалою Дніпропетровського апеляційного суду від 09 грудня 2015 року скасовано та прийнято нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Таким чином, враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "7 футов" – залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2015 р. – залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: Ю.М. Дадим