Справа № 815/6266/15
Суддя: Стеценко О. О.
Дата ухвалення: 2015-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 815/6266/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2015 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Стеценко О.О.,

розглянувши в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду, в порядку письмового провадження, справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ісекспотранс» до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Ісекспотранс» (далі Позивач, або ТОВ «Ісекспотранс») з позовом (т.1 а.с.4-8) до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області (далі Відповідач, або ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 22.09.2015 року, прийнятого ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області.

Свої вимоги Позивач обґрунтував наступними доводами.

ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області була проведена позапланова виїзна документальна перевірка ТОВ «Ісекспотранс» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість (далі ПДВ) по взаємовідносинам з ТОВ «Сатис» (код 39264128), ТОВ «Хорост» (код 39263957), ТОВ «ОСОБА_1 Україна» (код 38574811), ПП «Ін Кар» (код 38438640), ТОВ «Таір Груп» (код 39280511), ПП «Нікон Торг» (код 39163934) за період з 01.09.2014 року по 31.10.2014 року, за результатами якої був складений акт перевірки №2174/22-01/37282040 від 08.09.2015 року (далі ОСОБА_1 перевірки).

На підставі вказаного ОСОБА_1 перевірки Відповідачем 22.09.2015 року було прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким ТОВ «Ісекспотранс» збільшено суму грошового зобовязання з ПДВ у розмірі 365572,00 грн., у тому числі за основним платежем 243715.00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 121857,00 грн.

На думку Позивача, зроблені ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області під час проведення перевірки висновки про відсутність реально вчинених господарських операцій між ТОВ «Ісекспотранс» та ТОВ «Сатис», ТОВ «Хорост», ТОВ «ОСОБА_1 Україна», ПП «Ін Кар», ТОВ «Таір Груп», ПП «Нікон Торг» у вересні, жовтні 2014 року та, як наслідок, завищення Позивачем податкового кредиту з ПДВ не відповідають дійсності та положенням чинного законодавства України.

Позивач зазначає, що вказані в ОСОБА_1 перевірки господарські операції між ним та ТОВ «Сатис», ТОВ «Хорост», ТОВ «ОСОБА_1 Україна», ПП «Ін Кар», ТОВ «Таір Груп», ПП «Нікон Торг» безпосередньо повязані з господарською діяльністю ТОВ «Ісекспотранс», а саме оптовою торгівлею фруктами та овочами. Фактично отримані від постачальників ТОВ «Сатис», ТОВ «Хорост», ПП «Ін Кар», ТОВ «Таір Груп», ПП «Нікон Торг» овочі та фрукти в подальшому поставлялись на підприємства оптово-роздрібної торгівлі: ТОВ «ОСОБА_1 маркет», ТОВ «АТБ маркет», ТОВ «Копійка-Р», ТОВ «Масляниця -ПРО», ТОВ «ОСОБА_2 ОСОБА_3 Україна», ТОВ «Нікафрут».

Також Позивач зазначає, що ним під час проведення перевірки були надані усі первинні документи бухгалтерського обліку (видаткові, податкові, товарно-транспортні накладні, акти здачі-прийняття робіт, виписки з банківського рахунку), які відповідають вимогам, установленим ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Крім того, Позивач зазначає, що контрагенти ТОВ «Сатис», ТОВ «Хорост», ТОВ «ОСОБА_1 Україна», ПП «Ін Кар», ТОВ «Таір Груп», ПП «Нікон Торг» на час вчинення відповідних господарських операцій були зареєстровані як платники ПДВ.

Таким чином, ТОВ «Ісекспотранс» під час формування у податковому обліку податкового кредиту з ПДВ внаслідок господарських операцій з ТОВ «Сатис», ТОВ «Хорост», ТОВ «ОСОБА_1 Україна», ПП «Ін Кар», ТОВ «Таір Груп», ПП «Нікон Торг» були додержані всі вимоги законодавства в звязку з чим оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесене безпідставно і підлягає скасуванню.

В судовому засіданні, призначеному на 25.12.2015 року, представник Позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позов з підстав, зазначених у позовній заяві та додаткових письмових поясненнях (т. 2 а.с. 208-209).

Представник Відповідача в судове засідання, призначене на 25.12.2015 року, для розгляду справи по суті не з'явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином та своєчасно, заяв про відкладення розгляду справи не надав. Судом визнано неявку представника Відповідача неповажною, та на підставі ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) ухвалено рішення про розгляд справи за відсутності представника Відповідача.

Між тим, представником Відповідача були надані до канцелярії суду заперечення на адміністративний позов (т. 1 а.с. 203-208) в яких останнім зазначено, що в ході проведення перевірки Позивача було встановлено відсутність реально вчинених господарських операцій ТОВ «Ісекспотранс» з контрагентами ТОВ «Сатис», ТОВ «Хорост», ТОВ «ОСОБА_1 Україна», ПП «Ін Кар», ТОВ «Таір Груп», ПП «Нікон Торг». В ході проведення перевірки не було встановлено факту передачі товарів та послуг від вказаних контрагентів постачальників та виконавців на користь до покупця та замовника ТОВ «Ісекспотранс». Крім того, податкові накладні, складені по господарським операціям з вказаними контрагентами не відповідають вимогам ст.ст. 198, 201 Податкового Кодексу Україні (далі ПК України), оскільки у них не правильно зазначені дати та номери договорів Позивача з вказаними контрагентами.

Частиною 6 статті 128 КАС України передбачено, що якщо не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справ, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив про розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Дослідивши та проаналізувавши доводи, викладені представником Позивача в позовній заяві та додаткових письмових поясненнях, доводи, викладені представником Відповідача в письмових запереченнях на позов, надані докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ісекспортанс» зареєстровано виконавчим комітетом Одеської міської ради 24.09.2010 року, ідентифікаційний код 37282040. Товариство є платником ПДВ відповідно до свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ № 200021163, індивідуальний податковий номер 43 (т.1 а.с. 27-28).

Судом встановлено, що в період з 26.08.2015 року по 02.09.2015 року згідно п.п.75.1 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.1. п.78.1, п.78.2 ст.78 ПК України, на підставі наказу ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області №379-п від 25.08.2015 року (т.1 а.с.209), направлення на перевірку № 279 від 25.08.2015 року (т.1 а.с. 209-210), посадовою особою ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області була проведена позапланова виїзна документальна перевірка ТОВ «Ісекспотранс» з питань дотримання вимог податкового законодавства з ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ «Сатис» (код 39264128), ТОВ «Хорост» (код 39263957), ТОВ «ОСОБА_1 Україна» (код 38574811), ПП «Ін Кар» (код 38438640), ТОВ «Таір Груп» (код 39280511), ПП «Нікон Торг» (код 39163934) за період з 01.09.2014 року по 31.10.2014 року, за результатами якої був складений акт перевірки №2174/22-01/37282040 від 08.09.2015 року (т.1 а.с. 12-26).

Відповідно до висновків ОСОБА_1 перевірки встановлено порушення ТОВ «Ісекспотранс» вимог п.198.6 ст.198, п.201.1, 201.10 ст.201 ПК України в результаті чого ТОВ «Ісекспотранс» занижено суму ПДВ на 243715,00 грн., в т.ч. за вересень 2014 року в розмірі 100498,00 грн., за жовтень 2014 року в розмірі 52102,00 грн., за листопад 2014 року в розмірі 91115,00 грн.

Не погоджуючись з вказаними висновками ОСОБА_1 перевірки, ТОВ «Ісекспотранс» надало на них заперечення до ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області які були залишені без розгляду у звязку з пропуском строку на їх подачу (т.1 а.с.10).

На підставі ОСОБА_1 перевірки ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області 22.09.2015 року прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким ТОВ «Ісекспотранс» збільшено суму грошового зобовязання з ПДВ у розмірі 365572,00 грн., у тому числі за основним платежем 243715,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 121857,00 грн. (т.1 а.с. 9).

Не погодившись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, Позивач звернувся до суду.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з ОСОБА_1 перевірки, висновки Відповідача про завищення ТОВ «Ісексотранс» у вересні листопаді 2014 року податкового кредиту з ПДВ в розмірі 243715,00 грн. базується на невизнанні ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області реальності фінансово-господарських взаємовідносин між ТОВ «Ісекспортранс» та ТОВ «Сатис», ТОВ «Хорост», ТОВ «ОСОБА_1 Україна», ПП «Ін Кар», ТОВ «Таір Груп», ПП «Нікон Торг» у вересні листопаді 2014 року.

ОСОБА_4 перевірки щодо фіктивності та безтоварності господарських операцій між ТОВ «Ісекспотранс» та ТОВ «Сатис», ТОВ «Хорост», ТОВ «ОСОБА_1 Україна», ПП «Ін Кар», ТОВ «Таір Груп», ПП «Нікон Торг» в свою чергу, базуються на відомостях наступних документів:

- листа №14485/7/15-53-22-03 від 26.05.2015 року з податковою інформацією, наданого ДПІ у Приморському м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області по відпрацюванню ТОВ «ОСОБА_5 торг», , за період 01.09.2014 року - 31.10.2014 року (т.1 а.с. 220-223);

- листа №41547/7/15-53-22-3/19 від 11.12.2014 року з податковою інформацією, наданого ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області щодо неможливості проведення зустрічної звірки ТОВ «Нікон Торг» за жовтень 2014 року (т.1 а.с. 216-219);

- інформаційного листа №342/7/21-03-22-04-07 від 09.02.2015 року про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Хорост», , за період серпень грудень 2014 року, наданого ДПІ у м. Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області (т.1 а.с. 211-215);

- узагальненої податкової інформації №4859/22-02 від 05.05.2015 року, складеної ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області року по ТОВ «Таір Груп» (0) за період серпень - листопад 2014 року (т.1 а.с. 234-249);

- узагальненої податкової інформації №4859/22-02 від 05.05.2015 року, складеної ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області року по ТОВ «ОСОБА_1 Україна» () за період серпень листопад 2014 року (т.1 а.с. 226 233);

- інформаційного листа з податковою інформацією №348/7/21-03-22-04-08 від 09.02.2015 року про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Сатис» () за період серпень грудень 2014 року, наданого ДПІ у м. Херсоні ГУ ДФС у Херсонькій області (т.1 а.с. 223-225);

- листа з ймовірною схемою ухилення від оподаткування за вересень 2014 року по підприємству ПП «Ін Кар» (), наданого ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області.

Згідно вказаних листів у ТОВ «Сатис», ТОВ «Хорост», ТОВ «ОСОБА_1 Україна», ПП «Ін Кар», ТОВ «Таір Груп», ПП «Нікон Торг» відсутній рух активів, зобовязань чи власного капіталу у процесі здійснення господарської операції, відсутні фізичні, технічні та технологічні можливості до вчинення задекларованих господарських операцій, відсутній кваліфікований персонал, незначний штат працюючих при тому, що статутна діяльність потребує участі більшої кількості людей, відсутні основні фонди, встановлено неможливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару та надання послуг у відповідні строки.

Також згідно ОСОБА_1 перевірки податкові накладні, виписані вищевказаними контрагентами на користь ТОВ «Ісекспотранс» були штучно роздроблені на суми ПДВ менше ніж 10000,00 грн. з метою уникнення їх обовязкової реєстрації в єдиному реєстрі податкових накладних.

Крім того, згідно ОСОБА_1 перевірки в податкових накладних, складених контрагентами ТОВ «ОСОБА_1 Україна», ТОВ «Сатис», ПП «Ін Кар» неправильно вказано номер та дату договору згідно якого здійснювались фінансово-господарські операції з Позивачем.

Дослідивши реальність та фактичність господарських операцій ТОВ «Ісекспотранс» з контрагентами ТОВ «Сатис», ТОВ «Хорост», ТОВ «ОСОБА_1 Україна», ПП «Ін Кар», ТОВ «Таір Груп», ПП «Нікон Торг» у вересні листопаді 2014 року, їх відповідність діючому законодавству, а також правомірність формування Позивачем податкового кредиту по вказаним операціям, судом встановлено наступне.

01.10.2014 року ТОВ «Ісекспотранс» (покупець) уклало з ПП «Нікон Торг» (продавцем) договір поставки №110/10 згідно п.1.1. якого продавець зобовязується передати у власність покупця товар (овочі та фрукти в асортименті), а покупець зобовязується прийняти цей товар і сплатити за нього. Відповідно до п.1.2. договору найменування одиниці виміру та загальна кількість продукції, що підлягає поставці за цим договором, її часткове співвідношення (асортимент, номенклатура тощо) визначаються первинним документами (накладними, актами прийому-передачі), що становитимуть невідємну частину цього договору. Згідно з п.2.3. договору зобовязання продавця по термінах передачі товару, номенклатурі, кількості і якості товарів вважаються виконаними з моменту підписання накладних або актів прийому-передачі. Відповідно до п.3.3. договору розрахунки за цим договором здійснюються шляхом банківського переказу грошових коштів або внесення готівки в касу (т.1 а.с. 54-55).

Судом встановлено, що ПП «Нікон Торг» згідно умов вказаного договору здійснило постачання на користь ТОВ «Ісекспотранс» овочів та фруктів. Факт поставки ТОВ ПП «Нікон Торг» товарів на користь ТОВ «Ісекспотранс» та його оприбуткування Позивачем підтверджується видатковими, податковими, товарно-транспортними накладними, карткою рахунку бухгалтерського обліку №631 (т.1 а.с. 47-52, 56-67, т.2 а.с. 90-95). Вказаний товар був оплачений Позивачем, що підтверджується випискою з банківського рахунку ТОВ «Ісекспотранс» (т.1 а.с. 53).

16.07.2014 року ТОВ «Ісекспотранс» (покупець) уклало з ТОВ «Таір Груп» (продавцем) договір поставки №7/16 згідно п.1.1. якого продавець зобовязується передати у власність покупця товар (овочі та фрукти в асортименті), а покупець зобовязується прийняти цей товар і сплатити за нього. Відповідно до п.1.2. договору найменування одиниці виміру та загальна кількість продукції, що підлягає поставці за цим договором, її часткове співвідношення (асортимент, номенклатура тощо) визначаються первинним документами (накладними, актами прийому передачі), що становитимуть невідємну частину цього договору. Згідно з п.2.3. договору зобовязання продавця по термінах передачі товару, номенклатурі, кількості і якості товарів вважаються виконаними з моменту підписання накладних або актів прийому-передачі. Відповідно до п.3.3. договору розрахунки за цим договором здійснюються шляхом банківського переказу грошових коштів або внесення готівки в касу (т.1 а.с. 74-75).

Судом встановлено, що ТОВ «Таір Груп»» згідно умов вказаного договору здійснило постачання на користь ТОВ «Ісекспотранс» овочів та фруктів. Факт поставки ТОВ «Таір Груп» товарів на користь ТОВ «Ісекспотранс» та його оприбуткування Позивачем підтверджується видатковими, податковими, товарно-транспортними накладними, карткою рахунку бухгалтерського обліку №631 (т.1 а.с. 68-73, 78-89, т.2 а.с. 74-78). Вказаний товар був оплачений Позивачем, що підтверджується випискою з банківського рахунку ТОВ «Ісекспотранс» (т.1 а.с. 76-77).

01.07.2014 року ТОВ «Ісекспотранс» (покупець) уклало з ПП «Ін Кар» (продавцем) договір поставки №71/2 згідно п.1.1. якого продавець зобовязується передати у власність покупця товар (овочі та фрукти в асортименті), а покупець зобовязується прийняти цей товар і сплатити за нього. Відповідно до п.1.2. договору найменування одиниці виміру та загальна кількість продукції, що підлягає поставці за цим договором, її часткове співвідношення (асортимент, номенклатура тощо) визначаються первинним документами (накладними, актами прийому-передачі), що становитимуть невідємну частину цього договору. Згідно з п.2.3. договору зобовязання продавця по термінах передачі товару, номенклатурі, кількості і якості товарів вважаються виконаними з моменту підписання накладних або актів прийому-передачі. Відповідно до п.3.3. договору розрахунки за цим договором здійснюються шляхом банківського переказу грошових коштів або внесення готівки в касу (т.1 а.с. 93-94).

Судом встановлено, що ПП «Ін Кар» згідно умов вказаного договору здійснило постачання на користь ТОВ «Ісекспотранс» овочів та фруктів. Факт поставки ПП «Ін Кар» товарів на користь ТОВ «Ісекспотранс» та його оприбуткування Позивачем підтверджується видатковими, податковими, товарно-транспортними накладними, карткою рахунку бухгалтерського обліку №631 (т.1 а.с. 90-92, 96-99, т.2 а.с. 79-80). Вказаний товар був оплачений Позивачем, що підтверджується випискою з банківського рахунку ТОВ «Ісекспотранс» (т.1 а.с. 95).

01.09.2014 року ТОВ «Ісекспотранс» (покупець) уклало з ТОВ «Сатис» (постачальником) договір поставки №1/28 згідно п.1.1. якого постачальник зобовязується передати у власність покупця партії товару, а покупець зобовязується приймати товар і оплачувати його. Відповідно до п.1.3. договору загальна кількість товару, асортимент, номенклатура, одиниці виміру товару та ціна одиниці виміру визначається Сторонами у видаткових накладних. Згідно з п.1.5. договору разом з товаром постачальник передає покупцю наступні документи: податкову, видаткову, товарно-транспортну накладну. Відповідно до п.3.2. договору зобовязання постачальника по постачанню партії товару вважаються виконаними з моменту передачі товару представнику покупця. Відповідно до п.3.5. договору перехід права власності на товар від постачальника до покупця відбувається в момент підписання покупцем накладних на товар (т.1 а.с. 107).

Судом встановлено, що ТОВ «Сатис» згідно умов вказаного договору здійснило постачання на користь ТОВ «Ісекспотранс» овочів та фруктів. Факт поставки ТОВ «Сатис» товарів на користь ТОВ «Ісекспотранс» та його оприбуткування Позивачем підтверджується видатковими, податковими, товарно-транспортними накладними, карткою рахунку бухгалтерського обліку №631 (т.1 а.с. 100-106, 108-123, т.2 а.с. 81-89). Вказаний товар був оплачений Позивачем, що підтверджується випискою з банківського рахунку ТОВ «Ісекспотранс» (т.1 а.с. 126).

01.09.2014 року ТОВ «Ісекспотранс» (покупець) уклало з ТОВ «Хорост» (постачальником) договір поставки № ДГ-021 згідно п.1.1. якого постачальник зобовязується передати у власність покупця партії товару, а покупець зобовязується приймати товар і оплачувати його. Відповідно до п.1.3. договору загальна кількість товару, асортимент, номенклатура, одиниці виміру товару та ціна одиниці виміру визначається Сторонами у видаткових накладних. Згідно з п.1.5. договору разом з товаром постачальник передає покупцю наступні документи: податкову, видаткову, товарно-транспортну накладну. Відповідно до п.3.2. договору зобовязання постачальника по постачанню партії товару вважаються виконаними з моменту передачі товару представнику покупця. Відповідно до п.3.5. договору перехід права власності на товар від постачальника до покупця відбувається в момент підписання покупцем накладних на товар. Згідно з п.3.8.8 договору транспортні витрати, повязані з поставкою товару оплачуються покупцем (т.1 а.с. 136 -137).

Судом встановлено, що ТОВ «Хорост» згідно умов вказаного договору здійснило постачання на користь ТОВ «Ісекспотранс» овочів та фруктів. Факт поставки ТОВ «Хорост» товарів на користь ТОВ «Ісекспотранс» та його оприбуткування Позивачем підтверджується видатковими, податковими, товарно-транспортними накладними, карткою рахунку бухгалтерського обліку №631 (т.1 а.с. 128-135, 139-150, т.2 а.с. 97-100). Вказаний товар був оплачений Позивачем, що підтверджується випискою з банківського рахунку ТОВ «Ісекспотранс» (т.1 а.с. 138).

Судом встановлено, що овочі та фрукти, які були придбані ТОВ «Ісекспотранс» у контрагентів-постачальників ТОВ «Сатис», ТОВ «Хорост», ПП «Ін Кар», ТОВ «Таір Груп», ПП «Нікон Торг» перевозились сідловим тягачем марки Mercedes-Benz реєстраційний номер НОМЕР_1 та фургоном-с 1117 марки Mercedes-Benz реєстраційний номер НОМЕР_2, належними ТОВ «Ісекспотранс» на підставі договорів позички №14/01/1 від 17.01.2014 року та від 01.04.2014 року (т.2 а.с. 5-9). Перевезення товару здійснювалось водіями ОСОБА_1 та ОСОБА_6, які на момент здійснення перевезень знаходились у трудових відносинах з ТОВ «Ісекспотранс», що підтверджується звітом про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до органів доходів та зборів за вересень 2014 року (т.2 а.с. 11-20). Овочі та фрукти, придбані ТОВ «Ісекспотранс» у вищевказаних контрагентів перевозились та зберігались у фруктосховищі-холодильнику, розташованому за адресою: м. Одеса, вулиця Моторна 8, яке використовується Позивачем на підставі договору оренди №04/14-1 від 01.04.2014 року (т.2 а.с. 2-4).

Судом встановлено, що овочі та фрукти, придбані ТОВ «Ісекспотранс» у контрагентів-постачальників ТОВ «Сатис», ТОВ «Хорост», ПП «Ін Кар», ТОВ «Таір Груп», ПП «Нікон Торг» в подальшому були реалізовані Позивачем на корись контрагентів-покупців: ФОП ОСОБА_7, ТОВ «Масляниця ПРО», ТОВ «Альянс Маркет», МПП «Віртус», ПП «Артек-Союз», ТОВ «Пх Груп», ТОВ «ОСОБА_2 ОСОБА_3 Україна», що підтверджується договорами, видатковими, податковими накладними, картками рахунків бухгалтерського обліку (т.2 а.с. 105-203).

Як встановлено судом, 01.05.2014 року ТОВ «Ісекспотранс» (замовник) уклало з ТОВ «Авва-Україна» (виконавець) договір №15/14 про надання послуг відповідно до розділу 1 якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобовязання надати замовнику послуги(виконати роботи) з вантажоперевезення, перебирання, сортування, фасування та вантаження-розвантаження овочів та фруктів в асортименті, що належать замовнику, а замовник зобовязується прийняти надані послуги (виконані роботи) та оплатити їх. Відповідно до п.5.1. договору оплата за виконані роботи визначається за підсумками виконаних робіт, щодо обробки окремої партії за поточний місяць згідно з актом виконаних послуг по виставленому рахунку. Оплата за рахунком проводиться замовником не пізніше 10 банківських днів (т.1 а.с. 154).

Судом встановлено, що на підставі вказаного договору ТОВ «Авва-Україна» надало ТОВ «Ісекспотранс» вантажно-розвантажувальні послуги, послуги з фасування, перебирання та калібрування овочів. Факт надання вказаних послуг підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), податковими накладними, карткою рахунку бухгалтерського обліку по рахунку 631 (т.1 а.с. 151-153, 156-191). Надані послуги були оплачені ТОВ «Ісекспортанс», що підтверджується випискою з банківського рахунку (т.1 а.с. 155).

За результатами вказаних господарських операцій з контрагентами: ТОВ «Сатис», ТОВ «Хорост», ТОВ «ОСОБА_1 Україна», ПП «Ін Кар», ТОВ «Таір Груп», ПП «Нікон Торг» Позивачем у вересні листопаді 2014 року був сформований податковий кредит в розмірі 243715,00 грн. В тому числі по періодам: вересень 2014 року в розмірі 100498.00 грн., жовтень 2014 року в розмірі 52102,00 грн., листопад 2014 року в розмірі 91115,00 грн. (т.1 а.с. 22-66).

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі у разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 ст. 198 ПК України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно п. 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п. 201.11 ст.201 цього Кодексу).

Пунктами 201.1, 201.4 ст.201 ПК України визначено, що платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну. Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товару (послуг).

Згідно п. 201.10 ст.201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 201.6 ст.201 ПК України встановлено, що податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Виходячи із вищезазначеної норми, податкова накладна є документом, що підтверджує факт сплати покупцем ПДВ у ціні товару.

Згідно з п. 44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Водночас, ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Виходячи із системного аналізу вказаних норм, для підтвердження даних податкового обліку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. ОСОБА_5, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Суд зазначає, що досліджені під час розгляду справи первинні документи по господарським операціям ТОВ «Ісекспотранс» з контрагентами-постачальниками ТОВ «Сатис», ТОВ «Хорост», ТОВ «ОСОБА_1 Україна», ПП «Ін Кар», ТОВ «Таір Груп», ПП «ОСОБА_5 відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і не дають підстав для висновку про нездійснення спірних операцій.

Крім того, дослідивши ОСОБА_1 перевірки суд вважає, що він не відповідає вимогам Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України №984 від 22.12.2010 року (далі Порядок №984), оскільки не містить чітких і обєктивних документальних підтверджень на обґрунтування висновку про порушення Позивачем вимог податкового законодавства.

Пунктом 6 розділу І Порядку №984 визначено, що факти виявлених порушень податкового валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, обєктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів. Згідно з п.5.2 розділу 2 Порядку №984 у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення в акті перевірки необхідно також зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, повязані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення; у разі відсутності первинних документів або ненадання для перевірки первинних та інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити перелік цих документів.

Суд вважає недостатнім для висновків ОСОБА_1 перевірки про порушення Позивачем податкового законодавства, посилання в ньому лише на листи про неможливість проведення зустрічної звірки, складені контролюючими органами відносно контрагентів Позивача, оскільки без визначення в ОСОБА_1 перевірки і дослідження договорів Позивача з контрагентами, які на думку перевіряючих не відповідають закону, поставок та інших господарських операцій, умов цих договорів, їх виконання з посиланням на первинні документи, такі висновки не ґрунтуються на законодавстві і не можуть бути підставою для прийняття рішень про донарахування податкових зобовязань та застосування штрафних санкцій відносно Позивача.

Також суд зазначає, що можливі порушення податкового законодавства з боку контрагентів Позивача при здійсненні господарських операцій для зниження об'єкту оподаткування, доказів чого податковим органом до суду надано не було, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про відсутність фактичного виконання своїх обовязків за господарськими операціями між Позивачем та його контрагентами та відсутність у Позивача, права на податковий кредит з ПДВ.

При прийнятті рішення суд враховує положення ст.244-2 КАС України щодо обов'язковості рішення Верховного Суду України, прийнятого за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, та, зокрема, постанову Верховного Суду України від 31.01.2011 року по справі № 21-47а10 за позовом закритого акціонерного товариства «Мукачівський лісокомбінат» до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції в Закарпатській області про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення, в якому зазначено, що чинне законодавство України не ставить в залежність виникнення у платника ПДВ права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання.

При цьому, при розгляді адміністративних справ необхідно також враховувати і практику Європейського суду з прав людини, рішення якого, згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а також враховуючи приписи ст. 9 Конституції України та ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», є джерелом права та є обов'язковим для виконання Україною.

Так, Європейський суд з прав людини (п'ята секція) у своєму рішенні від 22.01.2009 року (заява №3991/03) у справі «Булвес» АД проти Болгарії зазначив наступне: «Враховуючи своєчасне і повне виконання компанією-заявником своїх обов'язків із декларування ПДВ, неможливості з її сторони забезпечити дотримання постачальником його обов'язків щодо декларування ПДВ і той факт, що не було ніякого шахрайства стосовно системи оподаткування, про яке компанія-заявник знала чи могла знати, Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов'язків щодо своєчасного декларування і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються, до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності».

Також, суд зазначає, що у разі, якщо на час здійснення господарських операцій, за якими податковий орган не визнає обґрунтованим віднесення Позивачем до податкового кредиту сум податку на додану вартість, контрагент був включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також був зареєстрований платником податку на додану вартість, Позивач як отримувач відповідних робіт та послуг не може нести відповідальність ні за несплату податків постачальником послуг, ні за можливу недостовірність відомостей про нього, наведених у зазначеному реєстрі, за умови необізнаності щодо неї.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Сатис», ТОВ «Хорост», ТОВ «ОСОБА_1 Україна», ПП «Ін Кар», ТОВ «Таір Груп», ПП «Нікон Торг» у вересні листопаді 2014 року на час здійснення спірних господарських операцій були зареєстровані як платники податку на додану вартість, що не заперечувалось Відповідачем та підтверджується витягами з реєстру платників ПДВ (т. 2 а.с. 210-215).

Суд вважає необґрунтованими висновки ОСОБА_1 перевірки відносно штучного дроблення податкових накладних, виписаних вищевказаними контрагентами на користь ТОВ «Ісекспотранс» на суми ПДВ менше ніж 10000,00 грн. з метою уникнення їх обовязкової реєстрації в єдиному реєстрі податкових накладних, оскільки як встановлено судом при взаємовідносинах з кожним з вищевказаних контрагентів, на користь Позивача виписувалось не більше однієї податкової накладної на протязі одного календарного дня кожним з таких контрагентів.

Також суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_1 перевірки відносно недійсності податкових накладних, виписаних на користь Позивача контрагентами ТОВ «ОСОБА_1 Україна», ТОВ «Сатис», ПП «Ін Кар» у звязку з неправильним зазначенням у таких накладних номеру та дати договору згідно якого здійснювались фінансово-господарські операції. Суд зауважує, що відповідно до п.201.1. ст.201 ПК України дата та номер договору не є обовязковими реквізитами податкової накладної в звязку з цим помилка у вказаних даних не може призвести до недійсності податкової накладної та позбавлення Позивача права на формування податкового кредиту.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що Позивачем у відповідності до вимог ст. 198, 201 ПК України віднесено до складу податкового кредиту грошові суми, сплачені ТОВ «Сатис», ТОВ «Хорост», ТОВ «ОСОБА_1 Україна», ПП «Ін Кар», ТОВ «Таір Груп», ПП «Нікон Торг», які на момент здійснення оспорюваних господарських операцій мали статус платника податку на додану вартість. В звязку з викладеним суд вважає необґрунтованими висновки ОСОБА_1 перевірки щодо завищення Позивачем у вересні листопаді 2014 року податкового кредиту з ПДВ в розмірі 243715,00 грн. по господарським операціям з ТОВ «Сатис», ТОВ «Хорост», ТОВ «ОСОБА_1 Україна», ПП «Ін Кар», ТОВ «Таір Груп», ПП «Нікон Торг». В звязку з зазначеним суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 22.09.2015 року, прийняте на підставі вказаного ОСОБА_1 перевірки є протиправним, а тому підлягає скасуванню.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Згідно з ч.1 ст. 69 та ч.1 ст.70 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно зі ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що Відповідач у судовому засіданні не довів правомірності та обґрунтованості спірного податкового повідомлення-рішення № від 22.09.2015 року, у зв'язку з чим позовні вимоги ТОВ «Ісекспотранс» підлягають задоволенню шляхом визнання його протиправним та скасування.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 128, 159-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ісекспотранс» до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області № від 22.09.2015 року, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Ісекспотранс» збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 365572,00 грн., у тому числі за основним платежем 243715,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 121857,00 грн.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо субєкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Стеценко О.О.