Справа № 826/15025/15
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі головуючого судді Качура І.А. розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу

за позовом

Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС

у Київській області

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Біоенергетика"

про

стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

До судді Окружного адміністративного суду м. Києва Качура І.А. надійшов адміністративний позов Білоцерківської об’єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області (надалі – позивач/Білоцерківська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Біоенергетика» (надалі – відповідач/ТОВ «Біоенергетика»), в якому просить суд:

1. Прийняти адміністративний позов Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області та відкрити провадження у справі.

3. В разі задоволення адміністративного позову на користь Білоцерківської ОДПІ в порядку скороченого провадження видати представнику Білоцерківської ОДПІ виконавчий лист у справі.

4. Розгляд справи здійснювати за участю представника Білоцерківської ОДПІ.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за відповідачем обліковується податкова заборгованість по земельному податку з юридичних осіб у розмірі 23 208,88 грн.

Станом на дату розгляду адміністративної справи жодних заперечень проти позову від відповідача на адресу суду не надходило.

Відповідно до абз.2 ч.3 ст.167 КАС України судове рішення вважається врученим, у тому числі у разі повернення поштового відправлення, яке не вручено адресату з незалежних від суду причин, та у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою, повідомленою цими особами суду, або за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, чи для фізичних осіб, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, яка зареєстрована у встановленому законом порядку.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги, що станом на дату розгляду адміністративної справи від відповідача жодних заперечень проти позову не надходило, суд дійшов висновку щодо розгляду адміністративної справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи, всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини справи, об’єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішенню справи по суті, суд дійшов висновку про наступне.

Як встановлено судом під час розгляду адміністративної справи, ТОВ «Біоенергетика» (код ЄДРПОУ 37701149) перебуває на податковому обліку за неосновним місцем обліку в Білоцерківській ОДПІ ГУ ДФС у Київській області як платник земельного податку.

Відповідно до ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пп.16.1.4. п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України (надалі – ПК України), платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Водночас, положеннями ст.269 ПК України, визначено, що платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Відповідно до пп.14.1.72 п.14.1 ст.14 ПК України, плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно пп14.1.136 п.14.1 ст.14 ПК України, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності – обов’язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Так, п.57.1 ст.57 ПК України визначено, що платник податків зобов’язаний самостійно сплатити суму податкового зобов’язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, відповідно до п.287.3 ст.287 ПК України, податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Водночас, пп.14.1.162 п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Згідно пп.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом.

Пеня, визначена пп.129.1.1 п.129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті. Пеня, визначена пп.129.1.2 п.129.1 цієї статті, нараховується із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день заниження (п.129.4 ст.129 ПК України).

У відповідності до п.59.1 ст.59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п.59.4 ст.59 ПК України).

Так, з метою погашення податкового боргу, відповідно до ст.59 ПК України, податковим органом було направлено на податкову адресу відповідача податкову вимогу №161-25 від 31.03.2014 р.

Доказів оскарження відповідачем податкової вимоги №161-25 від 31.03.2014 р. до матеріалів справи не надано.

Відповідно до п.95.1 ст.95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно п.95.2 ст.95 ПК України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Пунктом 95.3 ст.95 ПК України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно п.20.1.34 ст.20 ПК України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги відсутність в матеріалах справи будь-яких документів, які б спростовували доводи позивача щодо наявності у ТОВ «Біоенергетика» податкового боргу або підтверджували погашення відповідачем податкової заборгованості, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.67 Конституції України, пп.14.1.175 п.14.1 ст.14, пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.59.1 та п.59.5 ст.59 ПК України та положеннями ст.ст. 2, 6, 7, 17, 94, 158, 161, 162, 163, 167, 1832, 256 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

Постанову суду виконати негайно.

Постанова суду першої інстанції, ухвалена за правилами скороченого провадження може бути оскаржена до апеляційного суду в порядку та строки, встановлені статтями 185-187, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України сторонами, а також іншими особами, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя І.А. Качур