Справа № 826/12402/15
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

22 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Ісаєнко Ю.А. та Оксененка О.М.,

за участю секретаря Полякової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» Додусенка Володимира Івановича про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 (далі - позивач ОСОБА_2) звернувся до суду з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» Додусенка Володимира Івановича (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у публічному акціонерному товаристві «Банк Камбіо» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з належною йому сумою у розмірі 216 168,35 грн. на підставі договору строкового банківського вкладу (депозиту) «CLASSIC» в іноземній валюті, зі сплатою процентів наприкінці строку, без права поповнення на користь третьої особи №429дф/14 від 23.09.2014;

- зобов'язати відповідача включити позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у публічному акціонерному товаристві «Банк Камбіо» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з належною йому сумою у розмірі 216 168,35 грн. на підставі договору строкового банківського вкладу (депозиту) «CLASSIC» в іноземній валюті, зі сплатою процентів наприкінці строку, без права поповнення на користь третьої особи №429дф/14 від 23.09.2014;

- зобов'язати відповідача подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію щодо позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у публічному акціонерному товаристві «Банк Камбіо» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з належною йому сумою у розмірі 216 168,35 грн. на підставі договору строкового банківського вкладу (депозиту) «CLASSIC» в іноземній валюті, зі сплатою процентів наприкінці строку, без права поповнення на користь третьої особи №429дф/14 від 23.09.2014.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 листопада 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, у зв'язку із порушенням судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з'явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, між ОСОБА_4 та Публічним акціонерним товариством «Банк Камбіо» укладено договір від 23.09.2014 №429дф/14 строкового банківського вкладу (депозиту) «CLASSIC» в іноземній валюті, зі сплатою процентів в кінці строку, без права поповнення на користь третьої особи, згідно якого банком прийнято від вкладника грошову суму в розмірі 14 000 дол. США. на п'ятнадцять днів з 23.09.2014 до 08.10.2014. Згідно з пунктом 1.9 вказаного договору, його укладено на користь ОСОБА_2.

Додатковою угодою від 24.09.2014 №1 до договору від 23.09.2014 №429дф/14 строкового банківського вкладу (депозиту) «CLASSIC» в іноземній валюті, зі сплатою процентів в кінці строку, без права поповнення на користь третьої особи, враховуючи подання отримувачем - ОСОБА_2 - письмової заяви (повідомлення) про набуття прав вкладника, визначено вважати вкладником у преамбулі договору від 23.09.2014 №429дф/14 строкового банківського вкладу (депозиту) «CLASSIC» в іноземній валюті, зі сплатою процентів в кінці строку, без права поповнення на користь третьої особи, ОСОБА_2.

ОСОБА_4, як уповноважена особа ОСОБА_2, звернулася до публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» із заявами про закриття поточного рахунку.

Листом від 28.11.2014 №22/2716 банком повідомлено представника ОСОБА_2 про те, що, згідно постанови правління Національного банку України №540 від 29.08.2014 «Про ведення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України» встановлено обмеження у видачі готівкових коштів в іноземній валюті в межах 15000,00 грн. на добу на одного клієнта, а тому виконання заяви не вбачається можливим.

В подальшому, на підставі постанови правління Національного банку України від 04.12.2014 №782 «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК КАМБІО» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 04.12.2014 №140 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «БАНК КАМБІО», згідно з яким з 05.12.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в публічному акціонерному товаристві «Банк Камбіо».

Відповідно до постанови правління Національного банку України від 27.02.2015 №144 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК КАМБІО», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 № 46 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «БАНК КАМБІО» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію публічному акціонерному товаристві «Банк Камбіо» Додусенка Володимира Івановича строком на 1 рік з 02.03.2015 по 01.03.2016 включно.

Незгода з діями відповідача щодо не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами обумовила його на звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні ознаки протиправної бездіяльності відповідача стосовно невнесення позивача до переліку вкладників ПАТ «Банк Камбіо», які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ( далі - Закон № 4452-VI ), Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженим рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 р. №14 ( далі - Положення № 14 ), Інструкцією про касові операції в банках України, затвердженою Постановою Правління Національного банку України від 01.06.2011 р. № 174 (далі - Інструкція № 174 ) та Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою Постановою правління НБУ від 12.11.2003 р. №492 ( далі - Інструкція № 492 ).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ст. 2 Закону № 4452-VI визначено, що вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Згідно з ч. 1 ст. 26, ч. 1, 2 ст. 27 Закону № 4452-VI, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 37 Закону № 4452-VI, Уповноважена особа Фонду має право: 1) вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; 2) укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом; 3) продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій; 4) повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 5) заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи; 6) звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку; 7) залучати до роботи у процесі здійснення тимчасової адміністрації за рахунок банку на підставі цивільно-правових договорів інших осіб (радників, аудиторів, юристів, оцінювачів та інших) у межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду. Такі договори можуть бути розірвані в односторонньому порядку у день повідомлення уповноваженою особою Фонду другої сторони про таке розірвання з наслідками, встановленими цивільним законодавством; 8) призначати проведення аудиторських перевірок та юридичних експертиз з питань діяльності банку за рахунок банку в межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду; 9) приймати на роботу, звільняти з роботи чи переводити на іншу посаду будь-кого з керівників чи працівників банку, переглядати їх службові обов'язки, змінювати розмір оплати їх праці з додержанням вимог законодавства України про працю; 10) зупиняти розподіл капіталу банку чи виплату дивідендів у будь-якій формі; 11) вчиняти дії, спрямовані на виконання плану врегулювання, відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Фонду.

Частиною 2, 3, 4, 5 статті 38 Закону № 4452-VI регламентовано, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Уповноважена особа Фонду: 1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; 3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

У разі отримання повідомлення уповноваженої особи Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобов'язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

Аналогічні правові норми закріплені у п.п. 3, 4, 6 розділу ІІІ та п.п. 2, 3 розділу ІV Положення № 14.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.3, 1.17 Розділу VI Інструкції № 174, до касових документів, які оформляються згідно з касовими операціями, визначеними цією Інструкцією, належать: заява на переказ готівки (додаток 8), прибутково-видатковий касовий ордер, заява на видачу готівки, прибутковий касовий ордер, видатковий касовий ордер, грошовий чек, квитанція про прийняття на інкасо банкнот іноземних держав, квитанція про приймання до сплати на інкасо чеків в іноземній валюті, рахунки на сплату платежів, а також сліп, квитанція, чек банкомата, що формуються платіжними пристроями, та документи для відправлення переказу готівки та отримання його в готівковій формі, установлені відповідною платіжною системою.

Касові документи мають містити такі обов'язкові реквізити: найменування банку, який здійснює касову операцію, дату здійснення операції, зазначення платника та отримувача, суму касової операції, призначення платежу, підписи платника або отримувача та працівників банку, уповноважених здійснювати касову операцію.

До обов'язкових реквізитів касових документів, які оформляються для зарахування суми готівки на відповідні рахунки (крім зазначених вище), також належать номер рахунку отримувача та найменування і код банку отримувача.

За операціями з видачі готівки або приймання її для зарахування на відповідний рахунок із застосуванням платіжних пристроїв формується та роздруковується відповідний касовий документ (квитанція/чек банкомата, сліп) на паперовому носії, який видається клієнту. За операціями з видачі готівки із застосуванням банкомата формується і роздруковується чек банкомата на вимогу клієнта.

Згідно з п. 2.9 Розділу VI Інструкції № 174, Банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірня» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

У п. 10.1 Інструкції № 492 закріплено, що на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вкладний (депозитний) рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

Отже, законодавством регламентовано обов'язок Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснювати перевірку законності правочинів, укладених банком з його клієнтами, і з урахуванням її результатів приймати рішення про включення відповідних осіб до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

При цьому, процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи: 1) складання Уповноваженою особою переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) передача Уповноваженою особою сформованого переліку вкладників до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Разом з тим, як встановлено судом першої інстанції, відповідач дійшов висновку про нікчемність договору № 429дф/14 від 23.09.2014 р., який ґрунтується на аналізі інформації щодо схеми дроблення коштів ОСОБА_4 (згідно виписки/особового рахунку з 22.09.2014 по 25.09.2014, на поточному рахунку ОСОБА_4 знаходилися кошти у розмірі 235 310 дол. США, які 25.09.2014 роздроблено та перераховано на депозитні рахунки, відкриті на її ж ім'я, після чого кошти з цих рахунків були перераховані на депозитні рахунки інших осіб).

Зокрема, 14 000 дол. США було перераховано спочатку на рахунок ОСОБА_4, відкритий згідно договору від 23.09.14 №429дф/14 строкового банківського вкладу (депозиту) «CLASSIC» в іноземній валюті, зі сплатою процентів в кінці строку, без права поповнення на користь третьої особи (договір укладено на користь позивача), а, в подальшому, за цим договором відбулася заміна вкладника за договором з ОСОБА_4 на ОСОБА_2, у відповідності до додаткової угоди від 24.09.2014 №1 до договору від 23.09.2014 №429дф/14.

Грошові кошти в сумі 14 000 дол. США на рахунок позивача, відкритий 23.09.2014, надійшли з депозитного рахунку іншої особи - ОСОБА_4 - з призначенням платежу «перенесення депозиту зг.дог.уг. від 24.09.14 р. до Депозит.дог. №429дф/14 від 23.09.2014», що підтверджується меморіальним ордером №121_32 від 24.09.2014.

Отже, кошти на депозитний рахунок позивача надійшли внаслідок дроблення суми на рахунку іншого клієнта ПАТ «Банк Камбіо» - ОСОБА_4.

При цьому, судом першої інстанції обґрунтовано звернув увагу на ту обставину, що ОСОБА_4 є представником ОСОБА_2 у відносинах з публічним акціонерним товариством «Банк Камбіо», згідно з довіреністю від 29.09.2014, посвідченої приватним нотаріусом, реєстраційний номер 1708, тобто фактично сама вчиняла дії щодо повернення перерахованих на рахунок ОСОБА_2 коштів, що є непрямим доказом на підтвердження нікчемності укладеного правочину щодо перерахування коштів на рахунок позивача.

17.02.20015 р. відповідачем було прийнято наказ № 157 «Про перевірку вкладів фізичних осіб ПАТ «Банк Камбіо», яким вирішено здійснити в ПАТ «Банк Камбіо» перевірку документів, пов'язаних з укладанням Банком протягом одного року до запровадження тимчасової адміністрації договорів банківського вкладу (депозиту) та договорів банківського рахунку (поточних рахунків, у тому числі карткових) з вкладниками, а також обставин зарахування грошових коштів на рахунки таких осіб, та створити відповідну Комісію для проведення такої перевірки /(а.с. 51-52).

У протоколі Комісії від 27.02.2015 р., складеному в ході зазначеної перевірки, зафіксовано ряд нетипових банківських операцій по рахункам вкладників - фізичних осіб, зокрема щодо безготівкового перерахування грошових коштів з рахунків одних фізичних осіб на рахунки інших, що визначені Комісією як такі, що підлягають тимчасовому обмеженню (а.с. 53- 54).

Крім того, як зазначає відповідач, в ЄРДР зареєстроване кримінальне провадження №0000082 за фактом вчинення службовими особами ПАТ «Банк Камбіо» злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 Кримінального кодексу України.

Також, в ЄРДР зареєстроване кримінальне провадження від 22.05.2015 р. №0000453 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 Кримінального кодексу України.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач, забезпечивши здійснення перевірки правочинів, вчинених між позивачем і ПАТ «Банк Камбіо» на підставі договору строкового банківського вкладу (депозиту) «CLASSIC» від 23.09.2014 р. № 429дф/14, та прийнявши рішення на підставі такої перевірки щодо невнесення позивача до Переліку вкладників Банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк Камбіо», діяв на підставі та у межах повноважень, наданих йому законодавством, зокрема ст.ст. 37, 38 Закону №4452-VI.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Отже, доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

За таких обставин, оскільки доводи апеляційної скарги спростовуються висновками суду першої інстанції та матеріалами справи, а суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та постановив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, судова колегія залишає його без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 листопада 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 28.12.2015 року.

.

Головуючий суддя Федотов І.В.

Судді: Ісаєнко Ю.А.

Оксененко О.М.