Справа № 826/25204/15
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2015-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

з питань строку звернення до адміністративного суду із позовом

25 грудня 2015 року м. Київ № 826/25204/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Данилишина В.М., суддів Качура І.А., Келеберди В.І., розглянувши у порядку письмового провадження питання щодо строку звернення ОСОБА_1 до суду із позовом до Національного банку України про визнання протиправним та скасування наказу, зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) знаходиться справа №826/25204/15 (далі - справа) за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1В.) до Національного банку України (далі - відповідач, Національний банк) про:

- визнання протиправним та скасування наказу Голови Національного банку від 22 жовтня 2014 року №1827-к про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника Голови Національного банку із 22 жовтня 2014 року з підстав, передбачених Законом України "Про очищення влади" (далі - Закон), п. 7-2 ст. 36 Кодексу законів про працю України (далі - оскаржуваний наказ);

- зобовязання Національного банку поінформувати Міністерство юстиції України про відкликання відомостей про застосування до ОСОБА_1 заборони, передбаченої ч. 3 ст. 1 Закону.

При цьому, у прохальних частинах позову та заяві про зменшення позовних вимог позивачем та його представником заявлено клопотання про визнання поважними причин пропущення позивачем строку звернення до суду із позовом та поновлення такого строку (далі - заявлене клопотання позивача).

Поряд з цим, у судовому засіданні 02 грудня 2015 року представником відповідача надано суду письмові заперечення проти позову із заявленим у них клопотанням про залишення позову без розгляду у звязку із пропущенням позивачем встановленого нормами Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) строку звернення до суду (далі - заявлене клопотання відповідача).

Присутні у судовому засіданні 02 грудня 2015 року представники позивача підтримали заявлене клопотання позивача та просили задовольнити його, а також заперечували проти заявленого клопотання відповідача та просили відмовити у його задоволенні, а представник відповідача підтримав заявлене клопотання відповідача та просив задовольнити його, а також заперечував проти заявленого клопотання позивача та просив відмовити у його задоволенні.

У судовому засіданні 02 грудня 2015 року представниками сторін заявлено письмове клопотання про подальший розгляд та вирішення справи за їх відсутності, у порядку письмового провадження за наявними у матеріалах справи доказами.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у тому ж судовому засіданні 02 грудня 2015 року судом, згідно з ч. 4 ст. 122 КАС України, прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи, тому числі заявлених клопотань позивача та відповідача, у порядку письмового провадження.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 99 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Вказаний строк обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав.

Згідно з ч. 1 ст. 100, ч. 1 ст. 101, ч. 1 ст. 102 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

Пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Під час розгляду заявлених клопотань позивача та відповідача судом зясовано, що в обґрунтування поважності причин пропущення встановленого нормами КАС України строку звернення до суду із позовом позивач зазначив, зокрема, що на дату оформлення оскаржуваного наказу, а саме станом на 22 жовтня 2014 року він утримувався під вартою у місцях попереднього увязнення на підставі ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 24 вересня 2014 року, строком на 2 (два) місяці. Після звільнення з-під варти позивач звернувся до відповідача з метою отримання документів, які слугували підставою для його звільнення із займаної посади, та дізнався про допущені відповідачем порушення порядку такого звільнення.

Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 12 квітня 2012 року у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень ст. 24 Конституції України (справа про рівність сторін судового процесу) (справа №1-10/2012), гарантована Конституцією України рівність усіх людей в їх правах і свободах означає необхідність забезпечення їм рівних правових можливостей як матеріального, так і процесуального характеру для реалізації однакових за змістом та обсягом прав і свобод. У правовій державі звернення до суду є універсальним механізмом захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що особиста участь засудженого, який відбуває кримінальне покарання в установах виконання покарань, як сторони судового процесу створює передумови для повного, всебічного, обєктивного та неупередженого розгляду справи. Така участь засудженого як сторони у розгляді справи в судах усіх юрисдикцій, спеціалізацій та інстанцій повинна забезпечуватися відповідним процесуальним законом. Рішення про порядок участі засудженого як сторони у розгляді справи зобовязаний приймати суд у порядку та на умовах, визначених відповідним процесуальним законом.

Тобто, положення ст. 24 Конституції України стосовно рівності громадян у конституційних правах, свободах та перед законом у взаємозвязку із положеннями ч. 1 ст. 55, п. 2 ч. 3 ст. 129 Конституції України щодо захисту судом прав і свобод людини і громадянина та рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом треба розуміти так, що кожен, тобто громадянин України, іноземець, особа без громадянства, має гарантовані державою рівні права на захист прав і свобод у судовому порядку та на участь у розгляді своєї справи у визначеному процесуальним законом порядку у судах усіх юрисдикцій, спеціалізацій та інстанцій, у тому числі й особа, яка засуджена і відбуває кримінальне покарання в установах виконання покарань.

Таким чином, перевіривши доводи заявлених клопотань позивача та відповідача на предмет їх відповідності вище викладеним нормам та зясованим судом обставинам, вислухавши думку присутніх у судовому засіданні 02 грудня 2015 року представників сторін, а також оцінивши докази, які уже містяться у матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що перебування позивача у місцях обмеження волі, а також неможливість отримання ним від відповідача документів та інформації, необхідних для звернення до суду за захистом порушених прав та інтересів, є поважними причинами пропущення позивачем встановленого ст. 99 КАС України строку звернення до суду із позовом, що, за переконанням суду, свідчить про обґрунтованість заявленого клопотання позивача та, як наслідок, наявність підстав та необхідність поновлення позивачу вказаного строку.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 24, 25, 99, 100, 102, 128, 155, 160, 165 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Визнати поважними причини пропущення ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду із позовом до Національного банку України про визнання протиправним та скасування наказу, зобовязання вчинити певні дії, поновивши йому такий строк.

2. Відмовити у задоволенні клопотання представника Національного банку України про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду у звязку із пропущенням ним строку звернення до адміністративного суду.

Копії ухвали направити (вручити) сторонам (їх уповноваженим представникам), розяснивши, що ухвала окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на постанову чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту ухвалення.

Головуючий суддя В.М. Данилишин

Суддя І.А. Качур

Суддя В.І. Келеберда