Справа № 501/803/15-а
Суддя: Білуга С.В.
Дата ухвалення: 2015-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2015 року м. Київ К/800/43224/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Білуги С.В.

суддів Загороднього А.Ф.

Заїки М.М.

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Іллічівськ Одеської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання виконати певні дії,

встановила:

У лютому 2015 ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Іллічівськ Одеської області, в якому просила зобов'язати визнати протиправними дії відповідача та зобов'язати здійснити розрахунок пенсії у зв'язку з втратою годувальника відповідно до частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середніх показників середньої заробітної плати по Україні за 2012 рік з подальшою її виплатою, а також повернути незаконно утримані з 01.03.2014 суми пенсійного утримання, здійснивши це повернення одноразовою виплатою в повному обсязі без утримання податків з доходів фізичних осіб.

Постановою Іллічівського міського суду Одеської області від 06 травня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано протиправним розпорядження Управління Пенсійного фонду України в м. Іллічівськ Одеської області від 18.032014 №139357 та зобов'язано відповідача повернути позивачу незаконно утримані суми пенсійного утримання з 01.03.2014.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано і прийнято нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги, рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо правильності застосування ними норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_3 03.05.2013 звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Іллічівськ Одеської області з заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. Чоловік ОСОБА_2 на день смерті отримував пенсію, яка йому була призначена з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік.

Розпорядженням Управління Пенсійного фонду України в м. Іллічівськ Одеської області №595 від 17.05.2013 позивача переведено на пенсію по втраті годувальника та призначено пенсію в розмірі 3009,23 грн., при цьому для обчислення розміру пенсії відповідачем застосовано показник середньої заробітної плати за 2012 рік.

Розпорядженням Управління Пенсійного фонду України в м. Іллічівськ Одеської області від 18.03.2014 зроблено перерахунок пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2007 рік, у зв'язку з чим розмір пенсії позивача становив 1589,17 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при перерахунку пенсії позивача безпідставно застосував показник середньої заробітної плати (доходу) за 2007 рік.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідач виявивши помилку при обчисленні розміру пенсії позивача, привів у відповідність до вимог статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та правомірно обчислив пенсію позивача з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік.

Колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанцій з огляду на наступне.

Згідно статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» види пенсійних виплат і соціальних послуг, зокрема в частині першій зазначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Розділом V вказаного Закону визначено умови призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника (стаття 36), розмір такої пенсії (стаття 37), період, на який вона призначається, зміна розміру (стаття 38), призначення однієї пенсії у зв'язку з втратою годувальника на всіх членів сім'ї, виділення частки пенсії (стаття 39).

Відповідно до статті 37 цього Закону пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім'ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Тобто, пенсія у зв'язку з втратою годувальника розраховується у відсотковому відношенні до розміру пенсії померлого годувальника.

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Тобто, при переведенні з одного виду пенсії на інший обрахунок нової пенсії здійснюється із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, а за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тобто показник середньої заробітної плати є незмінною величиною.

Оскільки пенсія у зв'язку з втратою годувальника розраховується у відсотковому відношенні до розміру пенсії померлого годувальника, то в розумінні частини третьої статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» як попередній вид пенсії слід розуміти саме пенсію, яку отримував на день смерті годувальник.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 27.10.2015 №345/1928/14-а.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи спір та відмовляючи у задоволенні позову суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку, що правові підстави для застосування показника середньої заробітної плати за 2012 рік при обчисленні позивачу пенсії у зв'язку із втратою годувальника відсутні, оскільки за основу для визначення розміру такої пенсії береться розрахунок пенсії годувальника.

Таким чином, доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи допущені порушення норм матеріального та процесуального права. Оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, а тому підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Іллічівськ Одеської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання виконати певні дії - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Білуга

Судді А.Ф.Загородній

М.М. Заїка