Справа № 826/20079/15
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2015-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Данилишина В.М. розглянув у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом державної податкової інспекції у Солом’янському районі Головного управління ДФС у місті Києві до товариства з обмеженою відповідальністю "Форвард-А" про стягнення з відповідача коштів.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов державної податкової інспекції у Солом’янському районі Головного управління ДФС у місті Києві (далі - позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю "Форвард-А" (далі - відповідач) про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 232012,35 грн.

Відповідною ухвалою суду, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), відкрито скорочене провадження в адміністративній справі.

У подальшому, до суду через канцелярію від законного представника відповідача надійшла письмова заява про заміну неналежної сторони, яку судом залишено без задоволення у зв’язку з її безпідставністю. Зокрема, правовідносини, щодо яких наявний спір, виникли між позивачем, як контролюючим органом, та відповідачем, як платником податків, а тому, у даному випадку, відсутні правові підстави для заміни відповідача на банк, із яким у відповідача виникли договірні відносини.

Крім того, до суду через канцелярію від відповідача надійшли письмові заперечення проти позову, які судом долучено до матеріалів справи для врахування при прийнятті у справі судового рішення по суті.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв’язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Як з’ясовано у ході судового розгляду справи та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, за відповідачем обліковується податковий борг у розмірі 232012,35 грн., який виник у зв’язку з несплатою ним самостійно узгоджених грошових зобов’язань.

Зокрема, за відповідачем рахується податкова заборгованість зі сплати податку на додану вартість (далі - ПДВ):

- 02 березня 2015 року відповідачем самостійно визначену суму податкового зобов’язання автоматично зменшено переплатою у розмірі 01,00 грн.;

- 25 червня 2015 року відповідачем самостійно визначену суму податкового зобов’язання зменшено оплатою у розмірі 478,00 грн.;

- 13 липня 2015 року відповідачем заборгованість зменшено оплатою у розмірі 3900,00 грн.; при цьому, позивачем нараховано пеню у розмірі 507,75 грн.;

- 27 липня 2015 року відповідачем самостійно визначену суму податкових зобов’язань зменшено оплатою у розмірі 2400,00 грн.; при цьому, позивачем нараховано пеню у розмірі 345,60 грн.;

- 13 серпня 2015 року відповідачем заборгованість зменшено оплатою у розмірі 2359,00 грн.; при цьому, позивачем нараховано пеню у розмірі б 379,25 грн.

Грошові зобов’язання є узгодженими.

Таким чином, на час звернення позивача до суду з позовом за відповідачем обліковувався борг у розмірі 232012,35 грн.

Так, відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14, п. 46.1 ст. 46, п. 57.1 ст. 57, п. 54.1 ст. 54, п. 131.1 ст. 131, п.п. 59.1, 59.3, 59.4, 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Нараховані контролюючим органом суми пені самостійно сплачуються платником податків.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

З наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що 03 березня 2015 року позивачем складено податкову вимогу №1961-23, яку направлено на адресу відповідача засобами поштового зв’язку, та рішення про опис майна у податкову заставу від 03 березня 2015 року №292/26-58-23-01-23.

Вказана податкова вимога відповідачем не оскаржена, зокрема доказів, які б свідчили про зворотнє, відповідачем у ході розгляду справи суду не надано.

Твердження відповідача про те, що ним не порушено норми податкового законодавства, а саме не порушено строки сплати податкового зобов’язання, оскільки грошові кошти ним перераховано, а на рахунок позивача вони не надійшли з вини банку, а тому відповідальність повинен неси саме банк, суд вважає необґрунтованими та зазначає, що податкові правовідносини виникли між позивачем, як контролюючим органом, та відповідачем, як платником податків.

Як вже зазначено вище, відповідачем податкову вимогу не оскаржено, як і протиправну бездіяльність банку щодо перерахування коштів. Тобто, до часу звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача податкового боргу він, окрім направлення листів позивачу, не вчиняв конкретних дій щодо вирішення питання про перерахування та зарахування коштів в рахунок сплати податкового зобов’язання.

Таким чином, враховуючи викладені норми та обставини, зважаючи, що грошові зобов’язання є узгодженими, тобто визнаються податковим боргом, суд прийшов до висновку про наявність підстав та необхідність стягнення заборгованості, яка обліковується за відповідачем, у судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Із системного аналізу вище викладених норм та з’ясованих судом обставин вбачається, що позов державної податкової інспекції у Солом’янському районі Головного управління ДФС у місті Києві до товариства з обмеженою відповідальністю "Форвард-А" про стягнення з відповідача коштів є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 69-71, 86, 94, 158-163, 167, 183-2 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.М. Данилишин