Справа № 826/13532/15
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2015-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві

до

третя особа

Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Холдинг"

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвест - Регіон"

про

застосування заходів реагування,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Головне управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Холдинг" про застосування заходів реагування.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.07.2015 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвест - Регіон".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами позапланової перевірки були виявлені факти порушення правил пожежної та техногенної безпеки, які зафіксовані в акті перевірки від 20.08.2015 № 67 та створюють реальну загрозу життю та здоров’ю людей, які працюють, перебувають на підприємстві, а також особам, які будуть здійснювати гасіння виниклої пожежі.

В судовому засіданні 05.11.2015 представники позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, через канцелярію суду надав письмові пояснення, в яких просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Свої заперечення на позов відповідач обґрунтовує тим, що товариством частина недоліків була усунута, частина недоліків не існувала, оскільки є всі підтверджуючі документи, з частиною недоліків товариство не погоджується.

Представник третьої особи у судовому засіданні проти позовних вимог заперечив та просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Крім того, в судовому засіданні 05.11.2015 представники відповідача та третьої особи заявили, що клопотання про призначення експертизи – не актуальні, а тому суд не розглядав дані клопотання.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Під час судового розгляду справи, суд,-

В С Т А Н О В И В:

В період з 18.06.2015 по 22.06.2015 Деснянським районним управлінням Головного управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві на підставі наказу від 21.05.2015 № 144 та посвідчення на проведення перевірки від 25.05.2015 № 29/83 було проведено планову перевірку приміщення на території АЗС товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Холдинг" за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 48 з питань дотримання вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, за результатом якої складено акт перевірки від 22.06.2015 № 29/77, в якому зафіксовані 19 порушень вимог законодавства.

23.07.2015 до Головного управління надійшла заява ТОВ «Альянс Холдинг» про проведення позапланової перевірки додержання вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту на виконання порушень, зафіксованих в акті перевірки від 22.06.2015 № 29/77.

В період з 10.08.2015 по 20.08.2015 Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві на підставі наказу від 28.07.2015 № 144 та посвідчення на проведення перевірки від 28.07.2015 № 75 було проведено позапланову перевірку товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Холдинг" за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 48 з питань дотримання вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, за результатом якої складено акт перевірки від 20.08.2015 № 67.

Позивачем за результатами позапланової перевірки встановлені наступні порушення законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту:

1) розділу IV пункту 1.16 «Правил пожежної безпеки в Україні» (далі - ППБУ) – електрощит, групові електрощитки не обладнані автономними системами пожежогасіння;

2) пункту 4.3 «Інструкції щодо вимог пожежної безпеки під час проектування автозаправних станцій» № 376 – зовнішнє пожежогасіння АЗС не забезпечено від 2-х пожежних гідрантів;

3) розділу V пунктів 1.2, 1.3, 1.4 ППБУ; пункту 4.11 НАПБ Б.05.019-2005 «Інструкції щодо вимог пожежної безпеки під час проектування автозаправних станцій» - приміщення АЗС не обладнані автоматичною установкою пожежогасіння;

4) пункту 4.3.1 наказу МНС України від 15.08.2007 № 557 – працюючий персонал не забезпечений засобами індивідуального хімічного та радіаційного захисту;

5) статті 53 частини 1 Кодексу Цивільного захисту України – не обладнано об’єкт системою раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення.

Відповідач визнає наявність порушень, виявлених позаплановою перевіркою, так як розділі акта перевірки від 20.08.2015 № 67 щодо пояснень, зауважень або заперечень зазначив, що «Дані пункти потребують більше часу для їх подальшого усунення.».

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до статті 64 Кодексу цивільного захисту України, Центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення. До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: 1) органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; 2) органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; 3) підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.

Пунктом 12 частини першої статі 67 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Згідно з частиною другою статті 68 Кодексу цивільного захисту України, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб'єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об'єктів або об'єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об'єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб'єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об'єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб'єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають. Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Частиною сьомою статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Отже, з наведеної норми вбачається, що за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва орган державного нагляду звертається з позовом до адміністративного суду, а у разі необхідності вжиття інших заходів реагування (тобто не зупинення виробництва) орган державного нагляду складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Відтак, твердження відповідача, що позивачем при виявленні порушення не виконано обов’язок щодо винесення припису чи іншого документу, який підлягає виконанню у встановлені строки, є безпідставними, оскільки, в даному випадку, позивач на підставі акта перевірки, в якому зафіксовані порушення вимог законодавства, які є підставами для зупинення роботи АЗС звернувся з даним позовом до суду.

Згідно з частиною п’ятою статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб'єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Частиною першою статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб'єктів владних повноважень можуть бути покладені обов'язки щодо забезпечення виконання рішення.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем порушені вимоги законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, зокрема, 1) розділу IV пункту 1.16 «Правил пожежної безпеки в Україні» (далі - ППБУ) – електрощит, групові електрощитки не обладнані автономними системами пожежогасіння; 2) пункту 4.3 «Інструкції щодо вимог пожежної безпеки під час проектування автозаправних станцій» № 376 – зовнішнє пожежогасіння АЗС не забезпечено від 2-х пожежних гідрантів; 3) розділу V пунктів 1.2, 1.3, 1.4 ППБУ; пункту 4.11 НАПБ Б.05.019-2005 «Інструкції щодо вимог пожежної безпеки під час проектування автозаправних станцій» - приміщення АЗС не обладнані автоматичною установкою пожежогасіння; 4) пункту 4.3.1 наказу МНС України від 15.08.2007 № 557 – працюючий персонал не забезпечений засобами індивідуального хімічного та радіаційного захисту; 5) статті 53 частини 1 Кодексу Цивільного захисту України – не обладнано об’єкт системою раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення (акт перевірки від 20.08.2015 № 67).

На момент розгляду справи в суді, відповідач не надав суду доказів щодо усунення порушень вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, які зафіксовані в акті перевірки від 20.08.2015 № 67, а, відтак, відповідачем не спростовані доводи позивача про порушення товариством вимог законодавства, які є підставами для зупинення роботи АЗС.

Дослідивши зазначені докази суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до частин першої та другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням наведеного, керуючись вимогами статей 69-71, 94, 160-165, 167, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов - задовольнити повністю.

2. Застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення роботи АЗС Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Холдинг" (код 34430783) за адресою: вул. Братиславська, 48 у Деснянському районі міста Києва.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі апеляційного оскарження постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Огурцов