Справа № 459/3660/15-а
Суддя: Рудаков Д. І.
Дата ухвалення: 2015-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 459/3660/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" грудня 2015 р. Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Рудакова Д.І.,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

третьої особи ОСОБА_5,

представника третьої особи ОСОБА_5 ОСОБА_6,

представника третьої особи ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області, з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5, Відділ у справах дітей Червоноградської міської ради про визнання незаконним (нечинним) та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання незаконним та скасування п. 19 рішення Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області № 193 «Про затвердження висновків комісії з питань захисту прав дитини» від 22.10.2015 року, зобовязання Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області, а саме: Комісії з питань захисту прав дитини повторно винести на розгляд питання визначення місця проживання малолітніх дітей: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 2007 року між нею та ОСОБА_5М було укладено шлюб, у якому народилося двоє дітей сини ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4 Зазначає, що у звязку з тим, що сімейне життя не склалося, у квітні 2015 року звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу, а чоловік із зустрічним позовом про визначення місця проживання дітей. Позови були обєднані в одне провадження. Вказує, що судом було направлено до органу опіки та піклування Червоноградської міської ради Львівської області подання про надання висновку про визначення місця проживання дітей з одним із батьків. Рішенням виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області від 22.10.2015 року № 193 «Про затвердження висновків комісії з питань захисту прав дитини» (п. 19) було вирішено, що проживання дітей є доцільним з батьком. Наголошує, що не погоджується з таким рішенням відповідача та вважає, що воно прийнято із порушенням встановленого законом порядку, без обєктивного дослідження всіх обставин, що мають істотне значення для вирішення спору та без наявності достатніх матеріалів, що дозволяли надати органу опіки та піклування такий категоричний висновок. Зокрема, вважає, що не було надано оцінку тим обставинам, що батько дітей працюю позмінно, зазвичай йде та повертається з роботи тоді, коли діти ще не прокинулися або вже сплять. Дана обставина унеможливлює спорядження дітей в школу, догляд за ними після повернення з навчального закладу, приготування їжі тощо. Також вважає, що не було враховано того, що вона працює, має стабільний дохід, позитивну характеристику з роботи. Діти прихильно ставляться до неї та ніколи не висловлювали бажання бути лише з батьком. Просить позов задовольнити, визнати незаконним та скасувати п. 19 оскаржуваного рішення і зобовязати відповідача повторно винести на розгляд питання визначення місця проживання дітей.

У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали покликаючись на доводи й обставини, викладені у позовній заяві. Крім цього, представник позивачки наголошувала, що при прийнятті оскаржуваного рішення не повно досліджено істотні обставини справи, зокрема, не досліджувалися умови проживання батьків та на адресу її довірительки не надходило жодного рішення органу опіки та піклування.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала та заперечила проти його задоволення. Крім цього, представник відповідача зазначила, що оскаржуване рішення прийнято згідно чинного законодавства. Просила у задоволенні позову відмовити повністю.

Третя особа ОСОБА_5 та його представник у судовому засіданні заперечили проти задоволення позову. ОСОБА_5 додав, що оскаржуване рішення має рекомендаційний характер, а остаточним рішенням щодо визначення місця проживання дітей було рішення суду.

Представник третьої особи відділу у справах дітей Червоноградської міської ради Львівської області у судовому засідання зазначив, що при винесенні оскаржуваного рішення було зясовано всі необхідні обставини, необхідні для його прийняття. Тому просив відмовити у задоволенні позову з огляду на безпідставність останнього.

Вислухавши пояснення сторін, третіх осіб, їх представників, дослідивши наявні у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною першою ст. 2 КАС України, передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову. Субєкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

За загальним правилом, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї (ч. 6 ст. 7 СК України). Рівність прав та обов'язків батьків щодо дитини також закріплено ст. 141 СК України. Крім цього, згідно ч.ч. 1-2 ст. 161 цього ж Кодексу, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Механізм провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, визначений постановою Кабінету Міністрів України № 866 від 24.09.2008 року «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини».

Відповідно до п. 3 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого вище вказаною постановою Кабінету Міністрів України, органами опіки та піклування є районні, районні у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад (далі - органи опіки та піклування), які відповідно до законодавства провадять діяльність з надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових та житлових прав дітей.

Безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно захисту прав дітей, зокрема дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах рад (далі - служби у справах дітей).

Згідно п. 72 даного Порядку, під час розв'язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов'язків матері та батька щодо дитини.

Працівник служби у справах дітей за місцем проживання дитини проводить бесіду з батьками та відвідує їх за місцем проживання, про що складає акт за формою згідно з додатком 9.

Під час вирішення питання щодо визначення місця проживання дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров'я дитини та інші обставини, що мають істотне значення.

Місце проживання дитини не може бути визначене з тим із батьків, який не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або вживає наркотичні засоби, своєю поведінкою може зашкодити здоров'ю та розвитку дитини.

Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення.

Натомість згідно п.п. 1, 3 Типового положення про комісію з питань захисту прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 866 від 24.09.2008 року, Комісія з питань захисту прав дитини (далі - комісія) є консультативно-дорадчим органом, що утворюється головою районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради. Основним завданням комісії є сприяння забезпеченню реалізації прав дитини на життя, охорону здоров'я, освіту, соціальний захист, сімейне виховання та всебічний розвиток.

Комісія відповідно до покладених на неї завдань розглядає питання, у тому числі спірні, які потребують колегіального вирішення, зокрема, вирішення спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини. Комісія у межах своєї компетенції приймає рішення, організовує їх виконання (пп. 4, 9 Типового положення).

Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-СГ № 072240, 14.07.2007 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_11 було зареєстровано шлюб, прізвище подружжя після реєстрації шлюбу «Орищин».

Відповідно до свідоцтв про народження серії 1-СГ № 139648, № 313483, у вище вказаному шлюбі народилося двоє синів ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як вбачається із протоколу Комісії з питань захисту прав дитини від 06.10.2015 року № 13, 16.10.2015 року цією Комісією було розглянуто запит Червоноградського міського суду Львівської області від 13.07.2015 року № 459/1276/15-ц у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей.

За результатами розгляду, члени комісії одноголосно проголосували за висновок про пропозицію виконавчому комітету Червоноградської міської ради прийняти рішення, що проживання малолітніх дітей з батьком ОСОБА_5 є доцільним та відповідає інтересам дітей, що стверджується Висновком від 06.10.2015 року № 91.

Відповідно до пункту 19 оскаржуваного рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області від 22.10.2015 року № 193 «Про затвердження висновків комісії з питань захисту прав дитини» останнім вирішено, що проживання малолітніх дітей: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4 з батьком ОСОБА_5 є доцільним.

При вирішенні даного спору, суд звертає увагу на вимоги Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, відповідно до якого під час розв'язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини працівник служби у справах дітей має скласти акт обстеження умов проживання батьків.

У той же час, відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що зазначений акт був складений.

Крім цього, з вище вказаних протоколу Комісії від 06.10.2015 року № 13 та Висновку від 06.10.2015 № 91 не вбачається, що такий акт був предметом розгляду при вирішенні питання про доцільність проживання дітей.

Разом з цим, наданий Відділом у справах дітей Червоноградської міської ради Львівської області оригінал ОСОБА_1 обстеження умов проживання датований 11.12.2015 року.

Тому суд прийшов до висновку, що відповідачем не доведено того, що на момент прийняття оскаржуваного рішення був у наявності та брався до уваги відповідний акт обстеження умов проживання.

Разом з цим, суд звертає увагу на те, що відповідно до Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, під час вирішення питання щодо визначення місця проживання дитини повинно братися до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров'я дитини та інші обставини, що мають істотне значення.

Натомість наявними у матеріалах справи доказами стверджується, що при прийнятті Комісією Висновку від 06.10.2015 № 91 враховано думку й особисту прихильність лише однієї дитини сина ОСОБА_10.

Крім цього, на думку суду, Комісією не було надано оцінку тій обставині, що батько дітей працює на шахті позмінно, не досліджено питання нагляду й догляду за дітьми при перебуванні батька на роботі.

З огляду на викладене, суд прийшов до переконання, що Комісією при прийнятті Висновку від 06.10.2015 № 91 не було повно та всебічно досліджено обставин, що мають істотне значення для вирішення спору щодо визначення місця проживання дітей.

На підставі викладеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги позивачки є такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 70, 71, 159-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати п. 19 рішення Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області № 193 «Про затвердження висновків комісії з питань захисту прав дитини» від 22.10.2015 року.

Зобовязати Виконавчий комітет Червоноградської міської ради Львівської області, а саме: Комісії з питань захисту прав дитини повторно винести на розгляд питання визначення місця проживання малолітніх дітей: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Постанова може бути оскаржена сторонами до Львівського апеляційного адміністративного суду. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Червоноградський міський суд Львівської області. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя: Д. І. Рудаков