Справа № 819/3275/15
Суддя: Білоус І.О.
Дата ухвалення: 2015-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/3275/15

21 грудня 2015 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Білоус І.О.

при секретарі судового засідання Габрилецькій С. Є.

за участю позивача ОСОБА_1, представників: позивача - ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в АТ "Дельта Банк" ОСОБА_5 про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі Позивач, ОСОБА_1В.) звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_4 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в АТ "Дельта Банк" ОСОБА_5, (далі Відповідач, уповноважена особа ФГВФО ОСОБА_5 в якому просив:

- зобов'язати ОСОБА_4 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Дельта Банк ОСОБА_5 надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1, як вкладника який має право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ Дельта Банк за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу (депозиту) № 001-19553-250215 від 25.02.2015 р. в межах гарантованої суми за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.02.2015 року між Тернопільським відділенням ПАТ Дельта Банк та ОСОБА_1 в особі ОСОБА_6 був укладений договір банківського вкладу (депозиту) "Найкращий" у доларах США № 001-19553-250115, на суму 2851,00 доларів США.

В подальшому ПАТ "Дельта Банк" віднесено до категорії неплатоспроможних, з 03.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію, а з 05.10.2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Дельта Банк" та призначено ОСОБА_4 особу Фонду - ОСОБА_5. Згодом позивач отримав листа від 23.09.2015 року № 8821/1882, у якому повідомлялося, що договір банківського вкладу (депозиту) № 001-19553-250115 від 25.02.2015 року визнано нікчемними, згідно до пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкаладів фізичних осіб". Позивач вважає, що дії ОСОБА_4 особи Фонду щодо визнання правочину нікчемним та невключення його до переліку вкладників ПАТ "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, є неправомірними. В обґрунтування своєї позиції позивач посилається на положення Цивільного кодексу України та Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

У судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали повністю з підстав, наведених у адміністративному позові, просили позов задовольнити.

Представник Відповідача ОСОБА_4 особи Фонду в судовому засіданні просила у задоволенні позовних вимог відмовити з підстав наведених у письмовому запереченні проти позову, в яких зазначає за наслідками проведення перевірки вкладів було виявлено ряд правочинів, обставини вчинення яких свідчать про штучність та фіктивність створення правових підстав для отримання сум гарантованого відшкодування з коштів Фонду. Зокрема під час перевірки встановлено, що кошти на рахунок, відкритий на імя позивача, надійшли внаслідок "розбивки" великого вкладу іншого клієнта з метою створення в майбутньому штучного зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на відшкодування грошових коштів за рахунок держави. Укладений договір банківського вкладу (депозиту) містить умову, що зарахування Вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в Банку, або готівкою через касу Банку. Зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум для вкладника від третьої особи не допускається. Однак кошти вносилися третіми особами, що є порушенням умов Договору та Правил банківського вкладу, що є публічними. Отже з викладеного вбачається, що правовою підставою для включення особи до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, є наявність у неї права на відподний вклад, що має підтверджуватись банківським документом, зокрема квитанцією про внесення коштів на її рахунок. При цьому слід зазначити, що позивачем підтвердженням про внесення ним особисто вкладу не надано, а третьою особою, яка здійснювала переказ коштів на рахунок позивача, отже кошти фактично належать третій особі, яка здійснювала переказ у іноземній валюті, а не позивачу. Отже відповідач вказує про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, оскільки ОСОБА_4 особа Фонду діяла у відповідності з приписами Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб та нормативно-правових актів Фонду.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача дослідивши письмові докази, які є в матеріалах адміністративної справи, звіривши копії документів з їх оригіналами, наданими представником позивача, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що між Тернопільским відділенням ПАТ Дельта Банк та ОСОБА_1 в особі ОСОБА_6 був укладений договір банківського вкладу (депозиту) "Найкращий" у доларах США № 001-19553-250115, на суму 2851,00 доларів США.

02.03.2015 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб на своєму офіційному веб-сайті оприлюднено оголошення про те, що на підставі постанови Правління Національного банку України за № 150 Про віднесення Публічного акціонерного товариства Дельта Банк до категорії неплатоспроможних, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 року за № 51 Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві Дельта Банк, згідно з яким з 03.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійсненн тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві Дельта Банк.

ОСОБА_4 особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві Дельта Банк призначено ОСОБА_5

Рішенням виконавчої дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №71 від 08.04.2015р. тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві Дельта Банк запроваджено строком на шість місяців з 03.03.2015 року по 02.09.2015 року.

Рішенням виконавчої дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №147 від 03.08.2015р. строк на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві Дельта Банк продовжено по 02.10.2015 року

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 року № 664 Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства Дельта Банк, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.10.2015 року № 181 Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства Дельта Банк та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку, згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства Дельта Банк та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Дельта Банк ОСОБА_5 з 05.10.2015 року по 04.10.2017 року включно.

Також судом встановлено, що ОСОБА_4 особою Фонду створено комісію для здійснення перевірки вкладів фізичних осіб за всіма банківськими рахунками, на яких обліковуються залишки грошових коштів вкладників.

В подальшому 23.09.2015 року ОСОБА_4 особою Фонду направлено ОСОБА_7 повідомлення про нікчемність правочину № 8821/1882. В якому зазначено про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) № 001-19553-250215 від 25.02.2015 року, згідно до п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб .

У звязку з неотриманням коштів за вкладом за рахунок Фонду в межах гарантованої суми відшкодування, не включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунку Фонду у звязку з виявленням ознак нікчемності договорів банківського вкладу (депозиту) № 001-19553-250215 від 25.02.2015 року, позивач звернувся до суду.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні правові норми.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків визначені та регулюються Законом України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб від 23.02.2012 року № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI).

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 4452-VI Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 4 Закону України Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб. Основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює, зокрема, такі функції: здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює регулювання участі банків у системі гарантування вкладів фізичних осіб; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження всіх або частини активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку; надає цільову позику банку для виплат вкладникам банку відповідно до пункту 1 частини шостої статті 36 цього Закону, а також фінансування витрат для оплати роботи осіб відповідно до пункту 2 частини шостої статті 36, пунктів 7 і 8 частини другої статті 37 та частини четвертої статті 47 цього Закону, що здійснюються протягом дії тимчасової адміністрації .

Згідно із статтею 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, врегульований статтею 27 Закону України Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб, відповідно до якого уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

ОСОБА_4 особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

ОСОБА_4 особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 11 частини четвертої статті 26 цього Закону.

В подальшому згідно зі статтею 28 Закону України Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб розрахунки з вкладниками проводяться Фондом. Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх уповноваженим представникам чи спадкоємцям у національній валюті України з наступного робочого дня після затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстру вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування. Фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти, що здійснюють такі виплати в готівковій або безготівковій формі (за вибором вкладника).

До прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку здійснюється тимчасова адміністрація, наслідки запровадження тимчасової адміністрації передбачені у статті 36 Закону, зокрема, у вигляді деяких обмежень. Проте такі обмеження не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. З метою забезпечення виконання зобов'язань банку, передбачених пунктом 1 частини шостої цієї статті, Фонд має право надати банку цільову позику. Виплати за такими зобов'язаннями за рахунок цільової позики Фонду мають розпочатися не пізніше першого місяця з дати запровадження у неплатоспроможному банку тимчасової адміністрації, а для системно важливих банків - не пізніше двох місяців.

Згідно із статтею 38 Закону Закону України Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб ОСОБА_4 особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку.

При цьому, протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

За змістом частини третьої статті 38 Закону Закону України Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб, правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

У спірному випадку у повідомленні позивачу про нікчемність правочину від 23.09.2015 року відсутня конкретна підстава для визнання договору банківського вкладу (депозиту) № 001-19553-250215 від 25.02.2015 року нікчемним, окрім як посилання на положення частини третьої статті 38 Закону України Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб та настання наслідків у вигляді обовязку Фонду відшкодувати вклад за рахунок державних коштів.

Надаючи оцінку посиланням представника відповідача на нікчемність правочину, суд зазначає, що Цивільний кодекс України розділяє недійсні правочини на оспорювані, ті що підлягають визнанню недійсними в судовому порядку, та неоспорювані - нікчемні, ті, що не потребують їх визнання недійсними у судовому порядку.

Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою.

Загальне поняття нікчемності правочинів наведено в статті 228 Цивільного кодексу України, за змістом частини першої якої, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Викладене означає, що уповноважена особа наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних.

В той же час, як це випливає зі змісту наведених норм, таке право не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину.

Наведене дає суду підстави вважати, що відповідач зобов'язаний довести відповідними доказами намір позивача при укладені зазначеного договору із третьою особою на незаконне заволодіння майном держави. При кваліфікації правочину за статтею 228 Цивільного кодексу України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією із сторін.

Для прийняття рішення зі спору необхідно встановлювати, у чому виявилась завідомо суперечна інтересам держави і суспільства мета укладення угоди, і хто з її учасників мав намір на досягнення цієї мети. За відсутності таких доказів наявність умислу у юридичної особи та фізичної особи не може вважатись установленою.

Отже, у разі посилання представником відповідача на нікчемність угоди у зв'язку із порушенням публічного порядку, такі обставини мають бути доведеними.

Отже, у спірних правовідносинах представником відповідача не наведено обставин, що свідчили б про порушення публічного порядку в розумінні статті 228 Цивільного кодексу України, та не надано будь-яких доказів на підтвердження таких обставин та на доведення умислу осіб.

Відповідно до частини 18 Постанови Пленуму Верховного суду "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 06.11.2009р. №9 надається перелік правочинів, які є нікчемними як такі, що порушують публічний порядок, визначений статтею 228 ЦК :1) правочини, спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина; 2) правочини, спрямовані на знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Такими є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об'єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України ; правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об'єктів цивільного права тощо.

Усі інші правочини, спрямовані на порушення інших об'єктів права, передбачені іншими нормами публічного права, не є такими, що порушують публічний порядок.

При кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК ( 435-15) має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Представником ОСОБА_4 особи Фонду не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що банк уклав правочин з позивачем , умови якого передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Крім цього, суд звертає увагу, що статтею 1062 Цивільного кодексу України встановлено, що на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім'я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. При цьому вважається, що вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про рахунок за вкладом.

Частиною 2 ст. 11 КАС України, визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Виходячи з того, що повідомлення про нікчемність правочинів від 23.09.2015 р. № 8821/1882, в якому зазначено про нікчемність договорів банківського вкладу (депозиту) № 001-19553-250215 від 25.02.2015 р., згідно до п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб складено відповідачем на підставі Наказу ОСОБА_4 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ Дельта Банк ОСОБА_5В «Щодо заходів, повязаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями від 16.09.2015 р. № 813, та враховуючи, те що суд прийшов до висновку про відсутність підстав, у розумінні приписів Цивільного Кодексу України, для визнання правочину № 001-19553-250215 від 25.02.2015 р., нікчемним, суд приходить до висновку з метою необхідності повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними та скасувати наказ ОСОБА_4 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ Дельта Банк ОСОБА_5В від 16.09.2015 р. № 813 в частині визнання правочину за договором банківського вкладу (депозиту) № 001-19553-250215 від 25.02.2015 р. укладеного між ПАТ Дельта Банк та ОСОБА_1 - нікчемним правочином.

Зазначені висновки суду відповідають правовій позиції, викладеній Вищим адміністративним судом України в ухвалах від 09.06.2015 р. К/800/16057/15, від 25.06.2015 року К/800/19839/15, постанові від 04.08.2015 р. № К/800/24809/15.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ ОСОБА_4 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ Дельта Банк ОСОБА_5В від 16.09.2015 р. № 813 в частині визнання правочину за договором банківського вкладу (депозиту) № 001-19553-250215 від 25.02.2015 р. укладеного між ПАТ Дельта Банк та ОСОБА_1 - нікчемним правочином.

3. Зобов'язати ОСОБА_4 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Дельта Банк ОСОБА_5 надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1, як вкладника який має право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ Дельта Банк за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу (депозиту) № 001-19553-250215 від 25.02.2015 р. в межах гарантованої суми за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено та підписано 25.12.2015 р.

Головуючий суддя Білоус І.О.

копія вірна

Суддя Білоус І.О.