Справа № 872/4696/15
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 листопада 2015 рокусправа № 804/19238/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Іванова С.М. Чабаненко С.В.

при секретарі: Горшкові В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 січня 2015 року у справі № 804/19238/14

за позовом Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до Комунального підприємства «Швидкісний трамвай»

про стягнення адміністративно-господарських санкцій, -

В С Т А Н О В И В:

Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило стягнути з КП «Швидкісний трамвай» адміністративно-господарські санкції в сумі 275970,31 грн. за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, та пеню в сумі 4305,08 грн. за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій. В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що в порушення вимог частини першої статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» відповідачем не забезпечено норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів в кількості 11 осіб.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 січня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення про задоволення адміністративного позову. Апелянт зазначає, що відповідач за 11 робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів та не зайнятих ними, зобов'язаний був самостійно сплатити, в термін до 16.04.2011 року 275970,31 грн. адміністративно-господарських санкцій.

У поданому до суду письмовому запереченні на апеляційну скаргу, позивач просив рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та обґрунтоване.

Позивач, належним чином повідомлені про день, місце і час розгляду апеляційної скарги, доказом чого є повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень, у судове засідання не прибув.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та додаткових поясненнях, та просив суд ухвалити нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов частково.

Відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про наявність підстав для її часткового задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції на підставі письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, КП «Швидкісний трамвай» подало до позивача звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2010 рік (форма №10-ПІ), у якому зазначило, що кількість штатних працівників на підприємстві становить 797 осіб, кількість інвалідів штатних працівників, які повинні працювати на робочих місяцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» складає 32 особи, середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність - 21 особа. (а.с.4). Звіти про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування осіб з обмеженими можливостями за формою 3-ПН протягом 2010 року подавались відповідачем до центру зайнятості.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, відповідачем було виконано всі вимоги, передбачені чинним законодавством України, щодо організації та створення робочих місць для інвалідів, тому у Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів відсутні правові підстави для накладення на відповідача штрафних санкцій за невиконання нормативу робочих місць для інвалідів у 2010 році.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

У відповідності до положень частини 8 статті 69 Господарського кодексу України визначено, що підприємство з правом найму робочої сили забезпечує визначену відповідно до закону кількість робочих місць для працевлаштування неповнолітніх, інвалідів, інших категорій громадян, які потребують соціального захисту. Відповідальність підприємства за невиконання даної вимоги встановлюється законом.

Статтею 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» передбачено, що забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості. Підбір робочого місця здійснюється переважно на підприємстві, де настала інвалідність, з урахуванням побажань інваліда, наявних у нього професійних навичок і знань, а також рекомендацій медико-соціальної експертизи. Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини третьої пункту 2 Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затверджену постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007 року №70, інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів роботодавці подають центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платників страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Як встановлено статтею 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» для підприємств, установ, організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю, встановлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першої цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів.

Статтею 20 вказаного Закону передбачено, що підприємства, установи, організації, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 Закону, щороку до 15 квітня року, що настає за роком, в якому відбулося порушення нормативу місць для працевлаштування інвалідів, сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Згідно з Порядком сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007 року № 70, порушення строків сплати суми адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені у розмірі 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку за кожний календарний день прострочення.

Як вбачається зі звітів форми №3-ПН, поданих відповідачем за січень-серпень 2010 року визначено вакансії робочих місць у кількості 1, тобто меншій ніж різниця між нормативом робочих місць для працевлаштування інвалідів та фактичною кількістю інвалідів, які працюють в КП «Швидкісний трамвай». (а.с. 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30). Зазначена інформація підтверджується також листом Криворізького міського центру зайнятості №05-14/3458 від 24.09.2015 року, наданого на виконання ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.08.2015 року. Крім того, факт невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів за період січень-серпень 2010 року не заперечується відповідачем у наданих до суду додаткових поясненнях.

Колегія суддів вважає, що Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів частково довело у судовому порядку факт скоєння КП «Швидкісний трамвай», як роботодавцем, правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні».

Колегія суддів зазначає, що фактично на підприємстві протягом січня-серпня 2010 року 11 робочих місць не було створено та не були вжиті всі залежні від відповідача заходи для недопущення господарського правопорушення щодо працевлаштування інвалідів, тому підстав для звільнення відповідача від адміністративно-господарських санкцій, передбачених статтею 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» за вказаний період немає.

Одноденний розмір пені складає 7,75х120/100/365=0,03%

Так, сума адміністративно-господарських санкцій за період січень-серпень 2010 року складає 178978,47 грн., виходячи з розрахунку: 12918987,55 грн. (фонд оплати праці штатних працівників за 8 місяців 2010 року, грн.) : 794 (середньооблікова кількість штатних працівників особового складу (осіб) х 11 (кількість незайнятих місць, призначених для забезпечення працевлаштування інвалідів).

Пеня станом на 16.04.2011 року складає 178978,47 грн.х 0,03%х52дн.=2792,06 грн.

Між тим, протягом вересня-грудня 2010 року КП «Швидкісний трамвай», систематично та у повному обсязі надавало центру зайнятості населення інформацію, необхідну для працевлаштування інвалідів, шляхом щомісячного подання звітів за формою №3-ПН. Згідно листа Криворізького міського центру зайнятості №05-14/3458 від 24.09.2015 року випадків безпідставної відмови у прийнятті інвалідів на роботу за направленням центру зайнятості не зафіксовано.

Таким чином, з урахуванням положення Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», колегія суддів дійшла висновку, що створення робочих місць для інвалідів та їх працевлаштування не є тотожними поняттями. Так, відповідачем виконані вимоги, покладені на нього розділом IV Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», а чинне законодавство не зобов'язує підприємство самостійно займатися пошуком та працевлаштуванням інвалідів, то в діях КП «Швидкісний трамвай», не вбачається порушень в частині незабезпечення працевлаштування інвалідів за період вересень-грудень 2010 року, а відтак на нього не може бути покладено обов'язок щодо відповідальності за ненаправлення уповноваженими органами необхідної кількості інвалідів для їх працевлаштування.

Статтею 202 Кодексу адміністративного судочинства України визначений перелік підстав для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення. Ними є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, дійшов помилкового висновку про відсутність порушень КП «Швидкісний трамвай» Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» та постановив неправильне рішення, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів задовольнити частково, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 січня 2015 року скасувати, позовні вимоги Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до КП «Швидкісний трамвай» про стягнення адміністративно-господарських санкцій - задовольнити частково.

Керуючись статтями 195-196, 198, 202, 207 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів - задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 січня 2015 року по справі № 804/19238/14 - скасувати.

Адміністративний позов Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів - задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Швидкісний трамвай» на користь Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції у розмірі 178978,47 грн. та пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 2792,06 грн.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко