Справа № 826/15750/14
Суддя: Маслій В.І.
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" грудня 2015 р. м. Київ К/800/19515/15

К/800/18840/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого: Маслія В.І.

Суддів: Розваляєвої Т.С., Черпіцької Л.Т.,

При секретарі: Зубенко Д.В.,

За участю представника позивача - ОСОБА_1, представника ТОВ "Лезниківський кар'єр" - Сиротіна Дмитра Вікторовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги ТОВ "Лезниківський кар'єр" та Володарсько-Волинської районної державної адміністрації Житомирської області на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 лютого 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2015 року у адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Володарсько-Волинської районної державної адміністрації Житомирської області, треті особи: ТОВ "Лезніківський кар'єр", ОСОБА_4, про скасування розпорядження, зобов'язання утриматись від вчинення дій,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Володарсько-Волинської районної державної адміністрації Житомирської області, треті особи: ТОВ "Лезніківський кар'єр", ОСОБА_4, про скасування розпорядження, зобов'язання утриматись від вчинення дій.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.02.2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.04.2015 року, позов задоволено: визнано протиправним та скасовано розпорядження Володарсько-Волинської районної державної адміністрації Житомирської області від 08.08.2014 № 188 в частині: доручення голови державної районної державної адміністрації Римару В.А. вжити заходів щодо примусового відчуження земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1; доручення головному спеціалісту-юрисконсульту апарату районної державної адміністрації Бондару Л.М. спільно з ТОВ «Лезниківській кар'єр» підготувати та дати на підпис договір на фінансування заходів щодо відчуження земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 з мотивів суспільної необхідності - для розробки Лезниківського родовища гранитів. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, ТОВ "Лезниківський кар'єр" та Володарсько-Волинська районна державна адміністрація Житомирської області звернулись до Вищого адміністративного суду України з касаційними скаргами, в яких просять скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове рішення про відмову в позові у повному обсязі.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційні скарги підлягають задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги в частині, суд першої інстанції, з доводами якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що відповідач при вирішенні питання про викуп належної позивачу земельної ділянки діяв відповідно до норм Закону України «Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розташовані, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності», однак враховуючи наявність мораторію на відчуження зазначених ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розпорядження від 08.07.2014 № 188 в оскарженій частині є протиправним.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Правові, організаційні та фінансові засади регулювання суспільних відносин, що виникають у процесі відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності визначені Законом України "Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності" (далі - Закон).

Вищезазначеним Законом передбачена можливість як викупу земельної ділянки для суспільних потреб, так і примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в разі недосягнення згоди з власником земельної ділянки за процедурою відчуження (викупу) ділянки для суспільних потреб.

Так, згідно зі статтею 1 Закону примусове відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності - перехід права власності на земельні ділянки, інші об'єкти нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, до держави чи територіальної громади з мотивів суспільної необхідності за рішенням суду; суспільна необхідність - обумовлена загальнодержавними інтересами або інтересами територіальної громади виключна необхідність, для забезпечення якої допускається примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, у встановленому законом порядку.

Положеннями абзацу 2 частини 3 статті 4 Закону визначено, що примусове відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості на підставі та в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною 4 вищенаведеної статті Закону викуп земельних ділянок для суспільних потреб, примусове відчуження земельних ділянок з мотивів суспільної необхідності здійснюються як виняток з дотриманням вимог екологічної безпеки, із забезпеченням подальшого раціонального використання земельних ділянок, у разі якщо об'єкти, визначені у статтях 8 і 9 цього Закону, можна розмістити виключно на земельних ділянках, що відчужуються.

Відповідно до статті 5 Закону вартість земельної ділянки, що відчужується або передається у власність замість відчуженої, визначається на підставі її експертної грошової оцінки, проведеної відповідно до закону.

Звіти з експертної грошової оцінки земельних ділянок, що відчужуються, підлягають рецензуванню, державній експертизі землевпорядної документації у випадках та в порядку, визначених законом.

Суб'єкти оціночної діяльності для проведення такої оцінки визначаються органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування або особою, яка ініціювала відчуження об'єктів нерухомого майна, в порядку, визначеному законом, а вартість надання послуг з рецензування або проведення державної експертизи звітів з експертної грошової оцінки сплачується за рахунок коштів відповідних бюджетів.

У разі якщо власник виступає проти відчуження свого нерухомого майна за оцінкою, проведеною суб'єктом оціночної діяльності, визначеним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, він може залучити іншого суб'єкта оціночної діяльності для визначення вартості нерухомого майна чи проведення рецензування звіту з оцінки такого майна. У цьому разі витрати на виконання таких послуг несе власник майна.

Положеннями частини 1 статті 8 визначено, що органи виконавчої влади відповідно до своїх повноважень та в порядку, визначених цим Законом, приймають рішення про викуп земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені (крім об'єктів, викуп яких віднесено до повноважень органів місцевого самоврядування), для таких суспільних потреб, як розміщення та обслуговування об'єктів, пов'язаних із видобуванням корисних копалин.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є співвласниками земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до ст. 151 Земельного кодексу України юридичні особи, зацікавлені у викупі земельних ділянок, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, для суспільних потреб та з мотивів суспільної необхідності, зобов'язані до початку проведення проектних робіт погодити з власниками землі, крім викупу земельних ділянок з підстав, що допускають можливість їх примусового відчуження з мотивів суспільної необхідності, і органами державної влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим або органами місцевого самоврядування, згідно з їх повноваженнями, місце розташування об'єкта, розмір земельної ділянки та умови її викупу з урахуванням комплексного розвитку території, який би забезпечував нормальне функціонування на цій ділянці і прилеглих територіях усіх об'єктів та умови проживання населення і охорону довкілля.

Юридичні особи, зацікавлені у викупі земельних ділянок, звертаються з клопотанням про погодження місця розташування об'єкта до відповідної сільської, селищної, міської, районної, обласної ради, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої державної адміністрації. Клопотання щодо погодження місця розташування об'єкта за рахунок земель, викуп яких провадиться Кабінетом Міністрів України та Верховною Радою Автономної Республіки Крим, подається відповідно до Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

ТОВ «Лезниківський кар'єр» в порядку ст. 151 Земельного кодексу України звернулось до відповідача з відповідним клопотанням.

На підставі зазначеного клопотання, Головою Володарсько-Волинської районної державної адміністрації Житомирської області видано розпорядження від 08.07.2014 № 188 «Про викуп або примусове відчуження земельних ділянок, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності з подальшим наданням даних земельних ділянок у користування ТОВ «Лезниківській кар'єр» для розробки Лезниківського родовища гранитів», яким заступнику голови райдержадміністрації Римару В.А. належить: 1) вжити заходів щодо викупу або примусового відчуження земельних ділянок Топорищинської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області згідно з додатком, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності з подальшим наданням даних земельних ділянок у користування ТОВ «Лезниківській кар'єр» для розробки Лезниківського родовища гранитів (пп. 1 п. 1 Розпорядження); провести з власниками земельних ділянок (паїв) переговори щодо умов викупу земельних ділянок (паїв) для суспільних потреб (пп. 2 п. 1 Розпорядження); 2) відчуження земельних ділянок (паїв), які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, здійснити за рахунок коштів, зарахованих ТОВ «Лезниківській кар'єр» на відкритий в органах державного казначейства України відповідно до порядку відкриття та закриття рахунків у національній валюті в органах Державного казначейства України, затвердженого наказом від 02.12.2002 № 221, спеціальний реєстраційний рахунок для обліку коштів, отриманих за другою підгрупою другої групи джерел власних надходжень згідно з пунктом 4 статті 13 Бюджетного кодексу України, які використовуються на виконання відповідних цільових заходів - здійснення заходів щодо відчуження, викупу земельних ділянок (їх частин), які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; 3) після оформлення та нотаріального посвідчення правочинів - договорів купівлі-продажу чи отримання рішень адміністративного суду про задоволення позовних вимог щодо примусового відчуження земельних ділянок, оформлення відповідних документів, то підтверджують попередню та повну сплату колишнім землевласникам викупної ціни за земельні ділянки. Зазначені відчужені земельні ділянки перевести із земель приватної власності до земель державної власності; 4) Головному спеціалісту-юрисконсульту апарату райдержадміністрації Бондару Л.М. спільно із ТОВ «Лезниківський кар'єр» підготувати та дати на підпис Договір на фінансування заходів щодо відчуження земельних ділянок, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності - для розробки Лезниківського родовища гранітів, підготувати та надіслати власникам земельних ділянок письмові повідомлення про викуп земельних ділянок для суспільних потреб з підстав, які допускають примусове відчуження даних земельних ділянок з мотивів суспільної необхідності, розмістити відповідні оголошення в офіційних друкованих виданнях.

Земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_1 міститься в додатку до вказаного розпорядження, отже підлягає викупу або примусовому відчуженню з мотивів суспільної необхідності.

Відповідачем, на виконання вимог ст. 10 Закону України «Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розташовані, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності», направлені відповідні повідомлення щодо викупу земельних ділянок для суспільних потреб згідно розпорядження № 188 власникам земельних ділянок. Крім того, відповідне оголошення про викуп земельних ділянок для суспільних потреб було опубліковано в газеті «Прапор» 11.07.2014 року № 28 та 18.07.2014 року № 29.

На адресу позивача 09.09.2014 року також було надіслано повідомлення про викуп належної йому земельної ділянки, яке отримано ним 17.09.2014 року. Лист направлений співвласнику спірної земельної ділянки ОСОБА_4 повернувся не вручений з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Крім того, 07.11.2014 року в газеті «Житомирщина» № 119 відповідачем опубліковано оголошення щодо викупу для суспільних потреб земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1.

Згідно зі статтею 15 Закону у разі неотримання згоди власника земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з викупом цих об'єктів для суспільних потреб зазначені об'єкти можуть бути примусово відчужені у державну чи комунальну власність лише як виняток з мотивів суспільної необхідності і виключно під розміщення, зокрема, об'єктів, пов'язаних із видобуванням корисних копалин загальнодержавного значення.

Примусове відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності здійснюється за рішенням суду.

Порядок примусового відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності визначений у статті 16 Закону, в якій вказано про те, що орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування, що прийняв рішення про відчуження земельної ділянки, у разі недосягнення згоди з власником земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, щодо їх викупу для суспільних потреб відповідно до розділу II цього Закону звертається до адміністративного суду із позовом про примусове відчуження зазначених об'єктів.

Вимога про примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, підлягає задоволенню, у разі якщо позивач доведе, що будівництво, капітальний ремонт, реконструкція об'єктів, під розміщення яких відчужується відповідне майно, є неможливим без припинення права власності на таке майно попереднього власника.

У разі задоволення позовних вимог рішенням суду визначається викупна ціна та порядок її виплати, а також перелік та порядок надання майна замість відчуженого.

Рішення суду про примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, разом із документами, що підтверджують попередню та повну сплату колишньому власнику викупної ціни або державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, надане замість відчуженого, є підставою для державної реєстрації права власності держави чи територіальної громади на зазначені об'єкти.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів звертає увагу, що оскаржене розпорядження прийнято відповідачем у межах наданих повноважень, і не має правовим наслідком примусове відчуження земельних ділянок, оскільки примусове відчуження земельної ділянки можливо лише за судовим рішенням.

Тобто, зі змісту позовної заяви слідує, що спір між позивачем та відповідачем, у даному випадку, виник щодо законності оскаржуваного розпорядження останнього, яке містить в собі лише перелік відповідних організаційних заходів, спрямованих на викуп або примусове відчуження земельних ділянок, а не щодо примусового відчуження земельної ділянки позивача, оскільки зазначене питання підлягає розгляду судом у разі звернення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування, що прийняв рішення про відчуження земельної ділянки, з окремим позовом про примусове відчуження земельної ділянки.

Проте, суди попередніх інстанцій помилково прийшли до висновку, що оскаржуване розпорядження має правовим наслідком примусове відчуження земельної ділянки позивача, та з урахуванням п. 15 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України ухвалили рішення про задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, доводи касаційних скарг заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 229 КАС України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень.

Оскільки обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанції при ухваленні судових рішень неправильно застосували норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення необґрунтованих рішень, які підлягають скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволені позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 229, 230, 232 КАС України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Касаційні скарги ТОВ "Лезниківський кар'єр" та Володарсько-Волинської районної державної адміністрації Житомирської області - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 лютого 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2015 року - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Володарсько-Волинської районної державної адміністрації Житомирської області, треті особи: ТОВ "Лезніківський кар'єр", ОСОБА_4, про скасування розпорядження, зобов'язання утриматись від вчинення дій - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, що встановлені статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: