Справа № 826/9927/15
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07 жовтня 2015 року 11 год. 45 хв. № 826/9927/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Данилишина В.М. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві до відкритого акціонерного товариства "Трест Міськбуд-4" про стягнення з відповідачів коштів.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві (далі - позивач) до відкритого акціонерного товариства "Трест Міськбуд-4" (далі - відповідач-1) та виробничо-комплектуючої бази відкритого акціонерного товариства "Хрещатикбуд" (далі - відповідач-2) про стягнення з відповідача податкового боргу у розмірі 2530788,37 грн.

В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачами самостійно не сплачено узгоджені грошові зобовязання.

Відповідною ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі, яку призначено до розгляду у судовому засіданні.

У ході судового розгляду справи судом зясовано, що відповідач-2 є відокремленим підрозділом відповідача-1, тобто належним відповідачем у справі є відповідач-1 (далі - відповідач).

Під час переходу до розгляду справи по суті представник позивача підтримав позов та просив задовольнити його повністю, а представник відповідача, у свою чергу, зазначив, що позов, з урахуванням п. 102.1 Податкового кодексу України (далі - ПК України), підлягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з нього податкового боргу у розмірі 710340,66 грн.

Враховуючи достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, згідно з ч. 6 ст. 128 КАС України, прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Як зясовано судом у ході розгляду справи та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, за відповідачами обліковується податковий борг у розмірі 2530788,37 грн., який виник у звязку з несплатою ними самостійно узгоджених грошових зобовязань.

Зокрема, за період із 01 листопада 2010 року по 19 лютого 2013 року за відповідачем рахується податкова заборгованість:

- з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 2416414,28 грн., яка виникла на підставі самостійно задекларованого зобовязання за відповідними податковими деклараціями.

- пеня у розмірі 114374,09 грн.

Так, відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14, п. 46.1 ст. 46, п. 57.1 ст. 57, п. 54.1 ст. 54, п. 131.1 ст. 131, п.п. 59.1, 59.3, 59.4, 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Нараховані контролюючим органом суми пені самостійно сплачуються платником податків.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

З наявних у матеріалах справи доказів вбачається, 26 червня 2015 року позивачем складено першу податкову вимогу №1/2561, яка отримана особисто представником позивача 23 жовтня 2009.

24 листопада 2009 року позивачем складено другу податкову вимогу №2/4416, яка отримана особисто представником відповідача 17 грудня 2009 року.

За таких обставин, матеріалами справи підтверджується, що за відповідачем обліковується не погашена заборгованість по земельного податку з юридичних осіб у розмірі 2416414,28 грн.

Однак, як зазначає відповідач, частина цієї заборгованості в сумі 1820447,71 грн., що виникла за період з 01 листопада 2010 року по 30 квітня 2012 року, не підлягає стягненню, враховуючи положення п. 102.1 Податкового кодексу України.

Окружний адміністративний суд міста Києва погоджується з таким доводами відповідача, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених п. 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

При цьому, п. 102.2 ст. 102 Податкового кодексу України визначено перелік випадків, коли грошове зобов'язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного у ч. 1 цієї статті.

Згідно з п. 102.4 ст. 102 Податкового кодексу України у разі, якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у п. 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Отже, наведена законодавча норма встановлює строк примусового стягнення податкового боргу - це 1095 днів з дня виникнення податкового боргу.

Системний аналіз п.п. 102.1, 102.2 та 102.4 ст. 102 Податкового кодексу України свідчить про те, що застосування строків давності, визначених ст. 102 Податкового кодексу України, поширюється і на випадки порушення провадження у справі про стягнення відповідного податку. Відповідно, позовні вимоги контролюючого органу, пов'язані зі стягненням податкового боргу з платників податків, повинні бути пред'явлені протягом 1095 днів з дня виникнення податкового боргу.

Аналогічна позиція викладена в листі Вищого адміністративного суду України від 10.02.2011 №203/11/13-11.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача податкового боргу в сумі 710340,66 грн., який виник, в даному випадку, після 30 квітня 2012 року.

Отже, проаналізувавши вище викладені норми та зясовані обставини, зважаючи, що грошові зобовязання відповідача в сумі є узгодженими, тобто визнаються податковим боргом, суд прийшов до висновку про наявність підстав та необхідність стягнення заборгованості в сумі 710340,66 грн., яка обліковується за відповідачем, у судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та зясованих судом обставин вбачається, що позов державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві до відкритого акціонерного товариства "Трест Міськбуд-4" про стягнення з відповідача коштів є таким, що підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 69-71, 86, 94, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути із рахунків відкритого акціонерного товариства "Трест Міськбуд-4" (, місцезнаходження: 03150, місто Київ, вулиця Червоноармійська, будинок 66-Б), відкритих у банках, які обслуговують вказане товариство, податковий борг із земельного податку з юридичних осіб у розмірі 710340,66 грн. (сімсот десять тисяч триста сорок гривень 66 копійок).

3. Позов в іншій частині залишити без задоволення.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.М. Данилишин