Справа № 815/6481/13-а
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2015-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2015 року м. Київ К/800/4296/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
головуючого судді-доповідача:Усенко Є.А.,
суддів: Веденяпіна О.А., Зайцев М.П.,
розглянувши у письмовому провадженні

касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області

на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 08.10.2013

та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.12.2013

у справі № 815/6481/13-а Одеського окружного адміністративного суду

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Металзюкрайн Корп ЛТД»

до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області (ДПІ)

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Металзюкрайн Корп ЛТД» звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ДПІ у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області від 30.08.2013 № , № .

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 08.10.2013, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.12.2013, позов задоволено: визнані протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення ДПІ у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області від 30.08.2013 № , № .

У касаційній скарзі ДПІ просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального права.

Позивач не реалізував процесуальне право подати заперечення проти касаційної скарги.

Відповідно до часини 1 ст. 222 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у разі: 1) відсутності клопотань усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Фактичною підставою для збільшення у податковому обліку ТОВ «Металзюкрайн Корп ЛТД» грошового зобов'язання із податку на додану вартість та застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість згідно з податковими повідомленнями-рішеннями, з приводу правомірності яких виник спір, стали висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки від 23.08.2013 № 427/15-54-22-03/19349403. Згідно з цим актом товариство порушило норми пункту 185.1 ст. 185, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.5, 198.6 ст. 198, пунктів 201.1, 201.2, 201.4, 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України (ПК) внаслідок завищення податковий кредит на загальну суму 1110256,00 грн. за податковою декларацією з ПДВ за лютий 2013 року на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ «Ферко», у результаті чого завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду у податковій декларації з ПДВ за лютий 2013 року на 4745,00 грн. та занижено податок, який підлягає сплаті до Державного бюджету України за цей податковий звітний період, на 1105511,00 грн.

Такий висновок контролюючого органу вмотивований посиланням на нікчемність правочинів з поставки від цього постачальника позивачу товару (соя) та агентських послуг із пошуку покупців залізорудного концентрату, оскільки згідно з отриманої в результаті здійснення заходів податкового контролю податкової інформації ТОВ «Ферко» задекларувало податковий кредит в податковій декларації з ПДВ за лютий 2013 року, в тому числі по взаємовідносинах ПП «Атрія Стар» та ТОВ «Афродіта Фінанс», за результатами зустрічних звірок яких не підтверджено реальність операцій з поставки, ці товариства відсутні за юридичною адресою; особи, які діють від їх імені, приховують своє фактичне місцезнаходження; у них відсутні основні засоби (складські приміщення, транспортні засоби, обладнання тощо), трудові ресурси, необхідні для здійснення підприємницької діяльності; декларують податковий кредит по взаємовідносинах з такими ж з точки зору виконання податкового законодавства юридичними особами (ТОВ «Стайлінг Груп Компані», ТОВ «Алефімпекс» (а.с. 18-22).

За наслідками перевірки ДПІ стосовно ТОВ «Металзюкрайн Корп ЛТД» прийняті податкові повідомлення-рішення 30.08.2013 № про збільшення грошового зобов'язання із податку на додану вартість у сумі 1105511,00 грн. за основним платежем та 552756,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); № про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість за лютий 2013 року на4745,00 грн.

У судовому процесі встановлено, що за податковими накладними, виписаними ТОВ «Ферко» за наслідками поставки позивачу товару (соя) за договором купівлі-продажу від 01.12.2012 № 0112/2012 та агентських послуг із пошуку покупців залізорудного концентрату за агентським договором від 01.01.2013, позивач сформував податковий кредит у податковій декларації з податку на додану вартість за лютий 2013 року.

Відповідно до абзаців першого-третього пункту 198.3 ст. 198 ПК податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (підпункт 198.6 ст. 198 ПК).

За змістом наведених норм право платника податків на включення сум ПДВ до податкового кредиту обумовлено юридичним складом, до якого входять такі юридичні факти, як придбання цим платником податків товарів (послуг), основних фондів (необоротних активів) (щодо останніх, крім того, будівництво, спорудження, створення), призначених для використання в оподатковуваних операціях, що відповідають цілям його господарської діяльності; підтвердження обліковими, розрахунковими документами, зокрема податковою накладною, виписаною постачальником - платником ПДВ, митною декларацією (іншими подібними документами, перелік яких встановлений пунктом 201.11 ст. 201 ПК) сум витрат на придбання товару (послуг) та ПДВ, нарахованого (сплаченого) в ціні придбання товару (послуг).

Суди попередніх інстанцій на підставі оцінки доказів, приєднаних до справи, а саме: договору купівлі-продажу від 01.12.2012 № 0112/2012 та агентського договору від 01.01.2013, видаткової та податкових накладних, рахунків на оплату, платіжних доручень на оплату придбаного товару та послуг по вартості поставок; доказів щодо зберігання позивачем товару (сої), отриманого від ТОВ «Ферко» (договір зберігання від 20.12.2012 № ЗБ 20/12/2012, укладений із ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» (зберігач), акт прийому-передачі сої); акта виконаних робіт (зроблених послуг), складеного за наслідками виконання агентського договору від 01.01.2013, який містить інформації щодо змісту наданих послуг (дослідження ринку і визначення потенційних продавців залізорудного концентрату, проведені зустрічі та організовані техніко-економічеі переговори з потенційними продавцями залізорудного концентрату) та щодо використання результатів цих послуг (укладення договору від 01.01.2013 з ТОВ «Метінвест-Шиппінг»; виконання господарських операцій щодо залізорудного концентрату в загальній кількості 83591,00 грн. із зазначенням дати, кількості, назви судна в розрізі окремих операцій в період з 06.02.2013 по 19.02.2013; доказів подальшої реалізацій позивачем сої (соєвих бобів) на експорт через комісіонера ТОВ «Вторметекспорт» (акт приймання-передачі, вантажні митні декларації, копії сертифікатів якості, фіто санітарних сертифікатів та екологічних декларацій), - встановили факт поставки позивачу від ТОВ «Ферко» сої та агентських послуг і відповідно до встановлених обставин зробили юридично правильний висновок про правомірне декларування позивачем за наслідками господарських операцій з цим постачальником податкового кредиту. Вказаний висновок був зроблений судами із врахуванням умов поставки, передбачених договором купівлі-продажу від 01.12.2012 № 0112/2012 - СРТ згідно з правилами Інкотермс 2000 (склад ПЗТ ТОВ Олімпекс Купе Інтернейшнл», ЗПК «Інзерноекспорт», Одеський морський торговий порт) та встановлення обставин відповідності витрат на оплату агентських послуг цілям господарської діяльності позивача (а.с. 80- 187).

Як свідчить акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Ферко» за лютий 2013 року від 30.05.2013 № 1624/22-30/31681342, складений ДПІ у Шевченківському районі м. Києва ДПС, копія якого приєднана до справи, задекларована ТОВ «Ферко» сума податкових зобов'язань за лютий 2013 року по взаємовідносинах з ТОВ «Металюкрайн Корп ЛТД» відповідає сумі податкового кредиту, задекларованого останнім; в акті зроблені висновки про завищення ТОВ «Ферко» суми податкового кредиту за податковими накладними, виписаними ПП «Атрія Стар» та ТОВ «Афродіта Фінанс», на 21376467, 00 грн. Інформації щодо не підтвердження операцій з поставки на користь позивача акт не містить (а.с. 203).

Вищенаведені норми ПК не ставлять у залежність право платника податку на податковий кредит від фактичної сплати сум податків до бюджету постачальниками товарів (послуг) по всьому ланцюгу поставки, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв'язку з придбанням товарів (послуг), призначених для використання у його господарській діяльності, сплатив ПДВ в ціні придбаних товарів (послуг), а реальність операцій з придбання ним товарів (послуг) у судовому процесі не спростована. Суди зробили правильний висновок про індивідуальний характер відповідальності платника податку. Порушення платником податку - постачальником податкового законодавства може бути підставою для позбавлення іншого платника податку - покупця права на отримання податкової вигоди у вигляді збільшення суми податкового кредиту лише за встановленого факту їхніх сумісних дій щодо незаконної мінімізації податкових зобов'язань. Обставини, які б достовірно свідчили про наявність таких фактів, у справі не встановлені. Будь-яких доводів з приводу того, що позивач був обізнаний зі станом виконання податкових зобов'язань постачальниками товарів (послуг) по ланцюгу поставок ДПІ не наводить. Разом з тим, відповідно до норми частини другої ст. 71 КАС України на ДПІ як на суб'єкта владних повноважень покладено процесуальний обов'язок довести правомірність прийнятих стосовно позивача податкових повідомлень-рішень.

Згідно з пунктом 200.1 ст. 200 ПК сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.3 цієї статті встановлено, що при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, не спростовують правильність висновків судів попередніх інстанцій щодо юридичної оцінки податкових повідомлень-рішень, які є предметом спору, а відтак відсутні підстави для скасування оскаржуваних судових рішень

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 08.10.2013 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.12.2013 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: підписЄ.А. Усенко
Судді: підписО.А. Веденяпін
підписМ.П. Зайцев