Справа № 808/9540/14(ДО/808/1335/14)
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2015-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 вересня 2015 рокусправа № 808/9540/14(ДО/808/1335/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Чепурнова Д.В. Поплавського В.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Олійник Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 26 травня 2015 року

у адміністративній справі № 808/9540/14(ДО/808/1335/14) за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного Управлінн МВС України в Донецькій області, Артемівського МВ ГУМВС України в Донецькій області про визнання протиправними та скасування наказів про звільнення, поновлення на посаді, та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,-

В с т а н о в и л а :

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 26 травня 2015 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1, а саме: визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства внутрішніх справ України № 879 від 11.08.2014 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Артемівського МВ, Дружківського МВ, Краматорського МВ, УБОЗ, УКР, УДАІ ГУМВС України в Донецькій області", в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ України; визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області від 26.08.2014 № 1667 о/с "По особовому складу", в частині звільнення з органів внутрішніх справ ОСОБА_1; а також зобов'язано Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області поновити ОСОБА_1 на посаді дільничного інспектора міліції Соледарського ВМ Артемівського МВ (з обслуговування м. Артемівська та Артемівського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області з 27.08.2014 року; а з Артемівського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області стягнуто на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 27.08.2014 по 26.05.2015 в розмірі 24 468,00 грн. (двадцять чотири тисячі чотириста шістдесят вісім гривень 00 коп.). При цьому, постанова суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді дільничного інспектора міліції Соледарського ВМ Артемівського МВ (з обслуговування м. Артемівська та Артемівського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області та в частині стягнення з Артемівського Міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць - 2361,00грн.(дві тисячі триста шістдесят одна гривня 00 коп.) - допущена судом до негайного виконання.

Зазначена постанова суду першої інстанції оскаржена в апеляційному порядку Міністерством внутрішніх справ України з підстав неврахування судом безспірно встановлених та підтверджених письмовими доказами фактів протиправних діянь та бездіяльності позивача, які підривають авторитет не лише співробітника органу внутрішніх справ України, а й усієї системи органів внутрішніх справ України», і які не відповідають Присязі співробітника органів внутрішніх справ України, та Закону України «Про міліцію, що свідчить про правомірність оскаржуваних у цій справі позивачем наказів про його звільнення з органів внутрішніх справ України у запас (із поставленням на військовий облік) за п. 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ - за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу. За вказаних обставин, просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду у цій справі та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

В судовому засіданні представника МВС України підтримала вимоги апеляційної скарги, акцентуючи увагу судової колегії на тому, що позивач по справі в порушення вимог Закону України «Про міліцію», та даної ним Присяги співробітника органів внутрішніх справ України, не вжив заходів щодо запобігання і припинення кримінальним правопорушенням вчиненим групою осіб в приміщенні Артемівського МВ ГУМВС України в Донецькій області, та активно співпрацював з ополченцями ДНР, надавав їм допомогу, в тому числі і службову інформацію, відомості щодо анкетних даних як працівників міліції, так і громадян, які мешкають в м. Артемівськ та Артемівському районі, що підтверджено висновком службового розслідування від 11.08.2014 року, а також виконував накази представників ДНР, зокрема, щодо вилучення 23.06.2014 року наркотичного засобу із квартири, без з'ясування фактичних обставин щодо правомірності виявлення сторонніх предметів в цій квартирі та перебування в цей час у квартирі представників збройних формувань, і без вжиття заходів по припиненню останніми незаконних дій, чи по затриманню цих чоловіків, або отримання від них пояснень, хоча перебуваючи на службі в ОВС України він зобов'язувався бути відданим народові України, суворо дотримуватися її Конституції та чинного законодавства, всіляко сприяти зміцненню авторитету органів внутрішніх справ, мужньо і рішуче, не шкодуючи своїх сил і життя, боротися із злочинністю, захищати від протиправних посягань життя, здоров'я, права й свободи громадян, державний устрій і громадський порядок.

Позивач та його представник, а також представника відповідачів: Головного Управлінн МВС України в Донецькій області та Артемівського МВ ГУМВС України в Донецькій області - в судове засідання не прибули, хоча належним чином повідомлялися про час та місце його проведення, що відповідно до вимог ч.4 ст.196 КАСУ не заважає перегляду судового рішення в апеляційному порядку.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанцій встановлено та матеріалами справи піідтверджено, що позивач проходив службу в Артемівському МВ ГУМВС України в Донецькій області на посаді дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Соледарського МВМ Артемівського МВ (з обслуговування м. Артемівська та Артемівського району) ГУМВС України в Донецькій області.

Наказом МВС України від 11.08.2014 №807 за фактом порушення окремими працівниками ГУМВС України в Донецькій області службової дисципліни, відповідно до вимог п. 2.6 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 №230 комісії було доручено провести за вказаним фактом службове розслідування, за наслідком проведення якого 11.08.2014 МВС України було складено висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУМВС України в Донецькій області, з якого вбачається, що за наслідками розслідування виявлено, що окремі працівники Артемівського МВ ГУМВС України в Донецькій області, в тому числі і позивач, активно співпрацювали з ополченцями ДНР, надавали їм допомогу, в тому числі і службову інформацію, відомості щодо анкетних даних як працівників міліції так і громадян, які мешкають в м. Артемівськ та Артемівському районі.

Згідно зазначеного висновку, службове розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУМВС України в Донецькій області, було закінчено, а відомості, які стали підставою для проведення службового розслідування визнано такими, що підтвердилися, внаслідок чого комісія дійшла висновку, що за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, порушення ст. 65 Конституції України, ч.3 ст.3, ч.1 ст.5 Закону України "Про міліцію" та Присяги працівника органів внутрішніх справ України, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 № 382, у зв'язку з чим, керуючись ст.ст.2, 5, 7, 12, 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1, дільничного інспектора міліції Часів-Ярського відділення міліції Артемівського МВ ГУМВС України в Донецькій області - було вирішено звільнити з органів внутрішніх справ України за п.66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

На підставі зазначеного в попередньому абзаці висновку 11.08.2014 року МВС України було видано наказ від 11.08.2014 року № 879 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Артемівського МВ, Артемівського МВ, Держинського МВ та УДАІ ГУМВС України в Донецькій області", яким керуючись ст.ст. 2, 5, 7, 12, 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1, дільничного інспектора міліції Часів-Ярського відділення міліції Артемівського МВ ГУМВС України в Донецькій області, притягнуто до відповідальності за п.66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, а саме, за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, порушення ст. 65 Конституції України, ч.3 ст.3, ч.1 ст.5 Закону України "Про міліцію" та Присяги працівника органів внутрішніх справ України, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 №382.

Згідно витягу з наказу від 26.08.2014 №1667о/с МВС України, відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ позивача звільнено з органів внутрішніх справ у запас (із постановленням на військовий облік) за п. 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу).

Вирішуючи спір у цій справі по суті, суд першої інстанції пославшись на положення ст.65 Конституції України, ч.3 ст.3, ч.1 ст.5, ст.10 Закону України "Про міліцію", і текст затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 № 382 текст присяги працівника внутрішніх справ України, правильно зазначив, що недодержання працівником органів внутрішніх справ України наведених норм є безумовною підставою вважати цю особу такою, яка вчинила правопорушення.

Разом з тим, на погляд суду першої інстанції наявність такого правопорушення з боку позивача по справі не доведена відповідачем належними та достатніми доказами, отримання яких би відповідало дотриманню певної процедури, і відповідно, за висновками суду першої інстанції відповідачем по цій справі не дотримано обов'язок доведення такого факту, оскільки підставою для прийняття оскаржуваних наказів, в тому числі і № 879 від 11.08.2014 року, було покладено складений 11.08.2014 року Висновок службового розслідування комісії з проведення службового розслідування, яка створена була наказом №807 також від 11.08.2014 року. Тобто, суд першої інстанції критично віднісся до можливості відповідача на створення комісії, проведення службового розслідування та складання Висновку службового розслідування за один день, і відповідно, визнав передчасними у даному випадку висновки службового розслідування про те, що окремі працівники Артемівського МВ ГУМВС України в Донецькій області, в тому числі позивач, активно співпрацювали з ополченцями ДНР, надавали їм допомогу, в тому числі і службову інформацію, відомості щодо анкетних даних як працівників міліції так і громадян, які мешкають в м. Артемівськ та Артемівському районі.

При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що в ході судового розгляду відповідачами не надано жодного доказу на підтвердження фактів вчинення позивачем будь-якого правопорушення, викладених у Висновку службового розслідування, тому за відсутності доказів вчинення позивачем правопорушення на службі, суд дійшов висновку про безпідставність тверджень відповідача про вчинення позивачем такого проступку, та про достатню наявність в матеріалах справи доказів на спростовання наявності підстав для притягнення позивача до відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність оскаржуваних наказів в частині, яка стосується позивача, і про наявність підстав відповідно до вимог п. 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 № 114, для поновлення позивача на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік.

Колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції, що проведеним службовим розслідуванням не було у повній мірі встановлене факт порушення позивачем положень Конституції України, Закону України "Про міліцію" та Присяги працівника органів внутрішніх справ України шляхлом вчинення дій, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, та не встановив факт свідомого порушення позивачем службової дисципліни, оскільки проаналізувавши матеріали справи, колегія суддів вважає, що службове розслідування було проведено з дотриманням вимог законодавства, обставини порушень встановлені виходячи з всебічного дослідження встановлених при проведенні службового розслідування фактів:

- не вжиття позивачем при захоплені 30.05.2014 р. особами (7-10 чол) у масках зі зброєю будівлі Артемівського міськвідділу ГУМВС України в Донецькій області (при штаті 280 осіб - атестованого складу) будь-яких заходів щодо запобігання і припинення кримінальним правопорушенням групи осіб в приміщенні Артемівського МВ ГУМВС України в Донецькій області, де в кімнаті зберігання зброї на той час знаходилося 374 пістолети Макарова, 954 магазини до ПМ, 7740 патронів до ПМ, 36 автоматів АКСУ-74, 102 магазини до автоматів АКСУ-74, 560 патронів калібру 5,45 мм, 100 патронів калібру 5,6 мм, 2 пістолети Марголіна, 2 гвинтівки ТОЗ, 2 пістолети «Форт-12», 100 патронів цільових калібру 5,6 мм, 2 сигнальних пістолети, 2 навчальних автомати АК-74, хоча дії осіб у масках зі зброєю були спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу та на захоплення державної влади, посягання на територіальну цілісність і недоторканність України, погрозу вбивством, незаконне позбавлення волі або викрадення людини, захоплення заручників, створення не передбачених законом воєнізованих або збройних формувань, незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами, захоплення державних або громадських будівель чи споруд, втручання в діяльність працівника правоохоронного органу, та інш.

- активного співпрацювання ОСОБА_1 з ополченцями ДНР, надання їм допомоги, в тому числі і службової інформації, відомостей щодо анкетних даних як працівників міліції, так і громадян, які мешкають в м. Артемівськ та Артемівському районі.

- бездіяльності ОСОБА_1 під час виїзду та документування злочинних дій, оскільки 23.06.2014 р. близько 21.00 год. від невідомого чоловіка надійшла інформація про виявлення наркотиків в одній із квартир, а приїхавши за вказівкою чергового на вказану квартиру ОСОБА_2 разом із дільничним інспектором міліції ОСОБА_1 побачили двох озброєних представників ДНР, які вказали працівникам міліції на пакети із невідомою речовиною та надали вказівку їх вилучати. Після цього, вказані працівники міліції, розуміючи неправомірність виявлення сторонніх предметів та перебування в цей час у квартирі представників збройних формувань, ніяких дій із затримання чи отримання від цих чоловіків пояснень не здійснили, а навпаки, діючи за їх вказівками провели вилучення наркотичного засобу, що підтверджується поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та вказує на організацію співпраці позивача з незаконними збройними формуваннями „ДНР" та не вжиття ним заходів щодо припинення останніми незаконних дій.

Обставини скоєння позивачем вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу в повному обсязі знайшли своє підтвердження під час службової перевірки, та підтверджують, що вчинені ОСОБА_1 діяння не відповідають Присязі співробітника органів внутрішніх справ України, та Закону України „Про міліцію, які підривають авторитет не лише співробітника органу внутрішніх справ України, а й усієї системи органів внутрішніх справ України.

Отже, наявні в матеріалах справи докази підтверджують викладену у висновку службового розслідування інформацію щодо вчинення позивачем правопорушення, що дискредитує органи внутрішніх справ, а відтак висновок щодо наявності підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності є обґрунтованим та таким, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Колегія суддів також вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про порушення термінів проведення службового розслідування та строку застосування дисциплінарного стягнення, і відповідно необ'єктивності висновків службового розслідування із-зі того, що все відбулося за один день.

В силу ч.2 ст.14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця, а у разі необхідності цей термін може бути продовжено але не більше як на один місяць.

В силу ст. 16 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику. У разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, провадження у кримінальній справі або справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, провадження в кримінальній справі чи справі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачами в даному випадку не було порушено вимоги ст.14, ст.16 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України,

Згідно з матеріалами справи, вирішуючи питання про звільнення позивача з посади, відповідачем здійснено службове розслідування, яке проводилося в умовах АТО на території Донецької та Луганської областей, відсутності поштового зв'язку, проведення бойових дій, і масового порушення окремими працівниками ОВС дисципліни, що у сукупності свідчить про безпідставність висновку суду першої інстанції щодо порушення процедури проведення службового розслідування.

Відповідно до ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам законності та обґрунтованості згідно ст.159 КАС України.

З таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, тому, керуючись ст. 202 КАС України, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою слід відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ст.205, ст.207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України - задовольнити

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 26 травня 2015 року - скасувати, та прийняти нове рішення яким в повному обсязі відмовити у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного Управлінн МВС України в Донецькій області, Артемівського МВ ГУМВС України в Донецькій області про визнання протиправними та скасування наказів про звільнення, поновлення на посаді, та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня набрання законної сили судового рішення апеляційної інстанції

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: В.Ю. Поплавський