Справа № 442/5842/15-а
Суддя: Нагірна О. Б.
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 442/5842/15-а
Провадження № 2-а/442/189/2015
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі головуючого судді Нагірної О.Б.,

за участю секретаря Олійник О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся із адміністративним позовом до відповідачів про визнання дій неправомірними, скасування постанови від 13.08.2015 року №56 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.152 КпАП України.

Адміністративний позов мотивує тим, що оскаржувана постанова є незаконною порушує його права, прийнята з порушенням норм процесуального права, зокрема як протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, так і постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності були винесені у його відсутності, він був позбавлений можливості давати пояснення та подавати свої докази, внаслідок чого порушено його право на захист, а справа про адміністративне правопорушення розглянута не об'єктивно. А тому просить адміністративний позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримав з аналогічних підстав, доповнив, що внаслідок незаконного та необ'єктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення, адміністративна комісія безпідставно притягнула до відповідальності його довірителя, оскільки адміністративна комісія не довела встановлення саме позивачем як директором ПАТ «Дрогобицький хлібокомбінат» об»єкту виїзної торгівлі хлібобулочними виробами по вул..Мазепи у м.Дрогобичі, а відтак він не є суб'єктом адміністративної відповідальності передбаченої ст. 152 КпАП України. На засідання адміністративної комісії, яке відбулось 13.08.2015р., ОСОБА_1 було запрошено з запізненням, повідомлення отримано ним 17.08.2015р. В зв»язку з цим він не мав можливості скористатись своїм правом і надати докази його невинуватості. Тому вважає постанову про накладення адміністративного стягнення незаконною та просить иаку скасувати.

Представник відповідача в судовому засіданні адміністративний позов заперечив, суду пояснив, що на розгляд адміністративної комісії надійшов протокол про вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ст.152 КпАП України, яке полягало у самовільному розміщенні на обєктах та елементах благоустрою пристосування для торгівлі , а саме причепу для торгівлі хлібобулочними виробами , що є порушенням п.17.1 розділу 17 «Правил благоустрою міста Дрогобича». Вважає, що про розгляд справи адміністративною комісією позивач повідомлявся належним чином, що підтверджується чеками про відправлення рекомендованої кореспонденції, однак не прибув на засідання комісії у зв'язку із чим справа була розглянута правомірно у його відсутності. Крім цього вважає, що комісією було на законних підставах притягнуто до адміністративної відповідальності саме позивача, оскільки зі слів продавців хлібобулочних виробів було встановлено, що причіп для торгівлі розміщено директором ПАТ«Дрогобицький хлібокомбінат». Адміністративне стягнення було накладено у виді штрафу в розмірі 1700грн. , оскільки раніше ОСОБА_1 притягався до адмінвідповідальності за аналогічне правопорушення згідно постанови адмінкомісії від 13.08.2015року №54. А тому просить відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, пояснення свідків, з'ясувавши дійсні обставини справи та давши правову оцінку представленим доказам у їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити.

Постановою у справі про адміністративне правопорушення від 13.08.2015 року №56 (а.с.5) адміністративною комісією при виконавчому комітеті Дрогобицької міської ради ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КпАП України, зокрема за самовільне розміщення на обєктах та елементах благоустрою пристосування для торгівлі, а саме причепу для торгівлі хлібобулочними виробами , що є порушенням п.17.1 розділу 17 «Правил благоустрою міста Дрогобича». За результатами розгляду на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 грн.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2, яким було складено протокол про адміністративне правопорушення від 03.08.2015 року №4, пояснив, що на вул.Мазепи в м.Дрогобичі було самовільно встановлено причіп для торгівлі хлібобулочними виробами. Даний причіп встановлено фактично стаціонарно, колеса зняті. Факт розміщення позивачем ОСОБА_1 даного об»єкту для торгівлі хлібобулочними виробами, виготовленими «Дрогобицьким хлібокомбінатом», встановлено зі слів продавців. Жодних ідентифікуючих ознак на причепі не було. В телефонній розмові позивач обіцяв встановлений причіп забрати.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив , що був присутній при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за розміщення причіпу на вул..Мазепи в м.Дрогобичі. Позивача на місці складання протоколу не було.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 152 КпАП України визначено, що адміністративне відповідальність за адміністративні правопорушення в галузі житлових прав громадян, житлово-комунального господарства та благоустрою наступає за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Крім цього, відповідно до вимог ст.251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, судом встановлено, що при прийнятті оскаржуваної постанови відповідачем було встановлено факт наявності адміністративного правопорушення та винність позивача у його вчинені виходячи із дослідження протоколу про вчинення адміністративного правопорушення від 03.08.2015 року №4 (а.с.23).

У відповідності до положень ст. 256 КпАП України передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

З наведених правових норм вбачається, що присутність особи, щодо якої складається протокол про вчинення адміністративного правопорушення є обов'язковим під час його складання, за виключенням випадку відмови особи від підписання протоколу та дачі пояснень з приводу вчиненого адміністративного правопорушення.

Однак, як вбачається із протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, пояснень свідків, такий складений у відсутності позивача, як особи, в діях якої виявлено ознаки адміністративного правопорушення, з порушенням її права на ознайомлення із протоколом, надання своїх пояснень.

У зв'язку із наведеним суд вважає, що зазначений доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення здобутий незаконно з порушенням норм процесуального законодавства України, а відтак безпідставно взятий до уваги адміністративною комісією при виконавчому комітеті Дрогобицької міської ради при розгляді справи про вчинення адміністративного правопорушення.

Крім цього, як вбачається із змісту постанови, справа про вчинення адміністративного правопорушення була розглянута адміністративною комісією при виконкому Дрогобицької міської ради у відсутності позивача. Доказів про те, що позивач належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем не представлено.

Крім цього, суд враховує, що виходячи із змісту положень ч.2 ст.71 КАС України, у даній справі саме на відповідачу лежить обов'язок доказування правомірності свого рішення, оскільки він заперечує відносно адміністративного позову.

Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що позивач ОСОБА_1 жодних пристосувань для торгівлі хлібобулочними виробами «Дрогобицького хлібокомбінату» самовільно не встановлював. Оскільки відповідач жодними доказами ці обставини не спростував, а тому суд не може вважати доведеним той факт, що позивач є належним суб'єктом адміністративної відповідальності передбаченого адміністративного правопорушення ст. 152 КпАП України.

За таких обставин суд приходить до переконання, що здійснивши розгляд справи про адміністративне правопорушення без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття обґрунтованого та законного рішення, без належного повідомлення правопорушника про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, адміністративна комісія фактично прийняла необґрунтоване рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 152 КпАП України з порушенням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Крім цього, відповідно до вимог ст.33 ч.2 КпАП України визначено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

В оскаржуваній постанові всупереч вимогам вказаної норми не наведено обставини, які враховувалися при обранні позивачу стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

А тому з врахуванням наведеного, постанова від 13.08.2015 року №56 є протиправною і підлягає скасуванню. Крім цього, оскільки позивач в силу ст.288 КпАП України звільнений від сплати судового збору і такий при подачі адміністративного позову не сплачував, а тому у відповідності до вимог ст. 94 КАС України задовольняючи позовні вимоги суд не вбачає підстав для покладення на відповідача судових витрати у справі.

Керуючись ст.ст. 2,9,94,160-163 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Позов задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 13.08.2015 року № 56 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дрогобицької міської ради про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 відповідно до ст.. 152 КУпАП.

Закрити провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст..152 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного адміністративного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом 10-ти днів з моменту її проголошення.

Повний текст постанови виготовлено 01.12.2015 року.

Суддя Нагірна О.Б.