Справа № 810/5590/15
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2015-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2015 року 810/5590/15

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Буцмак Юрія Євгеновича до Територіального управління Державної судової адміністрації в Київській області, третя особа державна судова адміністрація України, про визнання рішення неправомірним та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області, третя особа державна судова адміністрація України, в якому просить:

- визнати протиправним рішення заступника начальника територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області від 26 жовтня 2015 року, яким відмовлено суддям Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, в тому числі ОСОБА_1, у виконанні наказу в.о. голови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 20/ос/г від 15.09.2015 року в частині нарахування та виплати суддівської винагороди у відповідності до вимог Закону України «Про судоустрій та статус суддів» в редакції 2010 року;

- зобовязати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області починаючи з 01.06.2015 року донарахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату за вислугу років, відповідно до наказів голови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 6/ос/г від 29.04.2015 року та № 24/ос/г від 04.11.2015 року, виходячи зі стажу роботи на посаді судді, обчисленого до набрання чинності Законом України «Про судоустрій та статус суддів» в редакції Закону № 192-VIII від 12 лютого 2015 року, з урахуванням виплачених сум.

На обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що положення Закону України від 12.02.15 №192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд», який набрав чинності 28 березня 2015 року, у тому числі положення щодо умов виплати і набуття права на отримання щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 70 відсотків посадового окладу, у взаємозвязку із статтею 58 Конституції України застосовуються до тих відносин, що виникли після набуття чинності таким Законом. На думку позивача, нові умови виплати щомісячної доплати за вислугу років, як складової частини суддівської винагороди, застосовуються до відносин з оплати праці тих суддів, які отримали право на суддівську винагороду після 28 березня 2015 року, тобто після набуття ним чинності вказаним законом. Оскільки позивач отримав право на суддівську винагороду і вже реально її отримував до 28 березня 2015 року, підстави для позбавлення його права на отримання щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 70 відсотків посадового окладу на підставі вказаного закону відсутні.

Позивач надав заяву про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Представники відповідача та третьої особи письмових заперечень на позов не надали, в судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до приписів частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин, розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні в разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Указом Президента України 15 січня 2007 року № 16/2007 Про призначення суддів ОСОБА_1 призначено на посаду судді Кіровського районного суду Автономної Республіки Крим строком на пять років.

Указом Президента України 30 вересня 2009 року № 785/2009 Про переведення судді, ОСОБА_1 переведено на роботу на посаду судді Гагарінського районного суду міста Севастополя в межах пятирічного строку.

Постановою Верховної Ради України «Про обрання суддів» № 4326-VI від 12 січня 2012 року суддю Буцмака Ю.Є. обрано на посаду судді безстроково.

Указом Президента України 23 квітня 2014 року № 430/2014 Про переведення суддів, ОСОБА_1 переведено на роботу на посаду судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

Наказом голови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 квітня 2014 № 6/ос/г позивача прийнято до штату вказаного суду на посаду судді, встановлено виплачувати щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 60 відсотків посадового окладу та зазначено що стаж роботи, що дає право на доплату становить 28 років 8 місяців та 14 днів.

Наказом в.о. голови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 червня 2015 № 11/ос/г позивачу встановлено з 01 червня 2015 року надбавку за вислугу років у розмірі 20 відсотків посадового окладу та зазначено що стаж роботи, що дає право на доплату становить 8 років 4 місяці 7 днів.

В подальшому, 15 вересня 2015 року, наказом в.о. голови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2015 № 20/ос/г скасовано попередній наказ від 04 червня 2015 № 11/ос/г та встановлено здійснити перерахунок надбавки за вислугу років за період з 01 червня 2015 року.

Проте, листом заступника начальника територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області від 26 жовтня 2015 року відмовлено суддям Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, в тому числі і ОСОБА_1, у виконанні наказу в.о. голови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 20/ос/г від 15.09.2015 року в частині донарахування та виплати суддівської винагороди відповідно до попередньо встановлених надбавок.

Наказом голови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 листопада 2015 № 24/ос/г позивачу встановлено з 15 серпня 2015 року надбавку за вислугу років у розмірі 70 відсотків посадового окладу та зазначено що стаж роботи, що дає право на доплату становить 30 років.

Згідно копії розрахункового листа за липень 2015 року розмір суддівської винагороди ОСОБА_1 склав 15512,45 грн. із розрахунку за 23 робочі дні, у тому числі оклад суддям 12180,00 грн., вислуга років 2436,00 грн., індексація доходів 896,45 грн. Вказаний розрахунок свідчить про те, що за липень 2015 року позивачу було нараховано та виплачено доплату за вислугу років з розрахунку 20 відсотків посадового окладу.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, 28 березня 2015 року набув чинності Закон України Про забезпечення права на справедливий суд від 12.02.2015 № 192-VIII, яким Закон України Про судоустрій і статус суддів викладено у новій редакції.

Розмір суддівської винагороди, її складові, а також визначення стажу роботи судді, у тому числі посади, робота на яких зараховується до стажу роботи на посаді судді, врегульовані статтями 133 і 135 Закону України Про судоустрій і статус суддів.

Частиною 1 статті 133 Закону України Про судоустрій і статус суддів визначено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України Про Конституційний Суд України та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 2 цієї ж статті суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 10 мінімальних заробітних плат (частина 3 статті 133 Закону).

Згідно з абзацом першим частини 5 статті 133 Закону, суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

На час призначення позивача на посаду судді діяла редакція Закону України Про судоустрій і статус суддів, яка передбачала виплату суддям щомісячної доплати за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи до 5 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу (частина 5 статті 129).

Спірним у даній справі є питання обмеження прав позивача у отриманні з дня набрання чинності закону України № 192-VІІІ, доплати за вислугу років в розмірі, яку він отримував до набрання чинності вказаним законом.

Відповідно до положень частини другої статті 127 Конституції України та статті 53 Закону України "Про судоустрій і статус суддів " обмеженням щодо реалізації особою, яка є суддею, гарантованих Конституцією України прав, є зокрема відсутність права обіймати будь-які інші, крім посади судді, оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу, крім наукової, викладацької та творчої. Також суддя не має права поєднувати свою діяльність із підприємницькою або адвокатською, не може належати до політичної партії чи професійної спілки, виявляти прихильність до них, брати участь у політичних акціях, мітингах, страйках. Відповідно держава встановлює для суддів компенсаційні трудові гарантії, а також гарантує достатній рівень, соціального забезпечення.

Враховуючи зазначене, частиною 5 статті 129 Закону України від 07.07.2010 N 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" було, зокрема встановлено, що суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі 60 відсотків - за наявності стажу роботи більше 25 років.

Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12.02.2015 N 192-VIII, не містять положення стосовно збереження за суддями щомісячної доплати за вислугу років, яку вони отримували відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності Законом.

Відсутність такої норми є обмеженням соціальних гарантій суддів, передбачених Конституцією і законами України, оскільки, як зазначено вище, зміст та обсяг досягнутого суддями рівня матеріального забезпечення не може бути звужено або скасовано шляхом внесення змін до чинного законодавства.

Враховуючи викладене, зважуючи на приписи ст.8 Конституції України, за якою вона має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, а також з огляду на розяснення, надані Пленумом Верховного Суду України в постанові «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 01 листопада 1996 № 9, за якими, зокрема судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй, суд доходить до висновку, що судді які вже отримували щомісячну доплату за вислугу років у визначеному розмірі, із набуттям чинності вказаним законом, право на отримання такої щомісячної доплати не втрачають, та мають право її отримувати.

За викладених обставин рішення територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області від 26 жовтня 2015 року про відмову у здійсненні перерахунку суддівської винагороди є таким, що не відповідає критеріям правомірності рішень субєктів владних повноважень, наведених в ч.3 ст.2 КАС України, а тому підлягає визнанню протиправним. Крім того, позовні вимоги в частині зобовязання відповідача, починаючи з 01.06.2015 року донарахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату за вислугу років, відповідно до наказів голови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 6/ос/г від 29.04.2015 року та № 24/ос/г від 04.11.2015 року, виходячи зі стажу роботи на посаді судді, обчисленого до набрання чинності Законом України «Про судоустрій та статус суддів» в редакції Закону № 192-VIII від 12 лютого 2015 року, з урахуванням виплачених сум підлягають задоволенню.

Питання щодо розподілу судових витрат за приписами ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судом не вирішується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються постанови суду, зокрема, про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць.

Керуючись ст. ст. 69-72, 94, 128, 158-163, 167, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним рішення територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області від 26 жовтня 2015 року про відмову у здійсненні перерахунку суддівської винагороди.

Зобовязати територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області, з 01 червня 2015 року, донарахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату за вислугу років, відповідно до наказів голови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 6/ос/г від 29.04.2015 року та № 24/ос/г від 04.11.2015 року, з урахуванням виплачених сум.

Допустити постанову до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Василенко Г.Ю.