Справа № 569/11914/15-а
Суддя: Музичук Н.Ю.
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2015 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді Музичук Н. Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Рівному про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні,

в с т а н о в и в :

В серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до управління Пенсійного фонду України в місті Рівному про визнання неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м. Рівне по відмові листом даного управління від 08.07.2015 року, в призначенні на її звернення від 15 червня 2015 року пільгової пенсії за віком по Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджуваному Кабінетом Міністрав України, (далі по тексту Списку №2), зобовязання даного управління до зарахування в пільговий стаж періоду її роботи із 02 серпня 1982 року по 31 грудня 1987 року на посаді вязальниці-чесальниці та оператором чесально-вязального обладнання із 01.01.1988 року по 21.08.1992 року призначення їй пільгової пенсії по Списку №2, відповідно до чинного законодавства України, з моменту звернення 15 червня 2015 року.

В заяві вказувала, що у вказаний вище період працювала на ПАТ Рівненська фабрика нетканих матеріалів , на вказаних посадах, що є роботою з шкідливими умовами праці, передбаченою Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників затверджених Кабінетом Міністрів України, де була зайнята повний робочий день, інших робіт не виконувала. Починаючи із 02.08.1982 року по 01.04.1996 року та із 29.09.2004 року по 30.09.2007 року вона працювала за однією і тією ж самою професією, яка за наслідками прийняття нових Державних класифікаторів посад та професій лише перейменовувалась, а вона відповідно виконувала одну і ту ж саму роботу, що мала місце зі шкідливими та важкими умовами праці. Має загальний страховий стаж роботи більше 25 років, в тому числі пільговий стаж роботи за Списком № 2 більше 10 років 16 років8 місяців 2 дні, що дає їй право на призначення пільгової пенсії по досягненню 50 років. Атестація робочих місць за умовами праці, відповідно до ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення 1991р., та Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року №442, проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Зазначена постанова набула чинності з 21.08.1992 року. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими умовами і важкими умовами праці після 21.08.1992 року, відповідне право в продовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації. П. 4.3 Порядку передбачено, що у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період впродовж наступних 5 років з урахуванням п.4.2 цього Порядку. Із уточнюючої довідки від 08.06.2015 року №346 не підтвердилось її право на пенсію за віком на пільгових умовах оператором чесально-вязального устаткування за результатами робочих місць, які проводились на підставі наказів №42 від 13.04.2000р; №98 від 30.09.2005 року; №114 від 17.12.2010 року№114 від 21.11.2013 року. Навіть у разі не підтвердження її шкідливих умов праці, хоча обовязок такого підтвердження покладений на роботодавця із 21.08.1992 року у неї наявний пільговий стаж 10 років за Списком №2 за період із 02.08.1992 року по 20.08.1992 року для призначення їй пенсії по досягненню 50 річного віку. Станом на час звернення до суду, уточнююча довідка від 08.06.2015 року №346 ПАТ «Рівненська фабрика нетканих матеріалів» щодо підтвердження пільгового стажу для призначення пенсії відповідає вимогам, які встановлені щодо таких довідок, не скасована, не визнана недійсною, підтверджена підписами відповідних посадових осіб, дії яких не оскаржувались, а відтак відповідальність за достовірність викладених в ній даних несе підприємство, та посадові особи, які видали означену довідку.

Враховуючи положення ст.ст. 44,45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.83 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та наявне звернення ОСОБА_1 до відповідача із заявою про призначення їй пільгової пенсії за віком за Списком №2 із наданням усіх необхідних документів, що підтверджували її роботу в шкідливих умовах праці, її пільгова пенсія за віком повинна бути призначена, починаючи із дати звернення 15.06.2015 року.

Листом від 08 липня 2015 року за № 249/10 позивачу було відмовлено в зарахуванні пільгового стажу за період роботи на ПАТ Рівненська фабрика нетканих матеріалів із 02.08.1982 року по 01.04.1996 та із 29.09.2004 року по 30.09.2007 року, оскільки її посада не передбачена Списками №2, що були чинними в різні періоди роботи, як наслідок відмовлено в призначенні пенсії. Тому ОСОБА_1 змушена була звернутись до суду за захистом її порушеного права на отримання пільгової пенсії. Просить справу розглянути в порядку укороченого провадження.

Згідно наданих суду заперечень, відповідач позовні вимоги не визнає, вважає свої дії правомірними та обґрунтованими. Згідно наданої заяви, просить справу розглянути в порядку письмового провадження за відсутності представника відповідача та відмовити повністю в задоволенні позовних вимог.

Із урахуванням заперечень відповідача, справа за адміністративним позовом призначена ухвалою суду від 16.10.2015 року до судового розгляду в загальному порядку, сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявились.

Згідно наданої позивачем заяви від 26.11.2015 року, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути без її участі по наявних в матеріалах справи доказах, позовні вимоги задовольнити.

Згідно наданої суду заяви представника відповідача від 26.11.2015 року, справу просить розглянути в порядку письмового провадження.

Суд, визнав наявні матеріали достатніми для ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження, згідно ч.4 ст.122, ч.6 ст. 128 КАС України. Дослідивши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, зокрема, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення «Про пенсійний фонд України» і здійснює свої повноваження на підставі п. 15 зазначеного положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів

Відповідно до ст.62 Закону України „Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.6 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637 до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про трудовий стаж, визначені Порядком. Згідно з п.20 у тих випадках, коли в трудові книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств.

Відповідно до п.п.б п.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за списками № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженими Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема жінки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, з 02.08.1982 року по 01.04.1996 року та із 29.09.2004 року по на день подання позову до суду позивачка працювала у ВАТ «Рівненська фабрика нетканих матеріалів» на посадах: вязальниці, вязальні-чесальниці, оператора чесально-вязального обладнання, оператором чесально-вязального устаткування та ін.., що підтверджується оглянутою судом копією трудової книжки позивачки.

15.06.2015 р. ОСОБА_1 звернулась Управління пенсійного фонду України в м.Рівне із заявою про призначення їй пільгової пенсії за Списком № 2.

Управлінням Пенсійного фонду України в м.Рівне на підставі постанови КМ України 11.04.2002 р. № 497 та п.5 Положення про Державну експертизу умов праці, для вирішення питання по суті було зроблено запит до Головного управління праці та соціального захисту населення Рівненської обласної держадміністрації з проханням надати висновок щодо права працівників фабрики нетканих матеріалів на пенсію на пільгових умовах. Листом від 14.08.2008 р. № 01-14-02/1699 Головне управління праці та соціального захисту населення Рівненської обласної держадміністрації повідомило відповідача, що професія вязальниці-чесальниці внесена в Список № 2, однак списком уточнюється «трикотажних виробів, полотен, безпосередньо зайнятих виготовленням штучного хутра».

Отримавши лист з Управління пенсійного фонду України у м.Рівне № 249/10 від 08.07.2015 р. про відмову відповідача в призначенні пільгової пенсії, 20.08.2015 року ОСОБА_1 звернулась з адміністративним позовом до суду.

На підставі досліджених доказів судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 на день подання заяви та необхідних документів до Управління пенсійного фонду України в м. Рівне мала право на отримання пільгової пенсії відповідала до положень чинного законодавства, однак не змогла її оформити з вини відповідача.

Доводи заперечень відповідача в частині відсутності в Списку №2 виробництв, цехів професій та посад, затвердженому постановою РМ УРСР від 22.08.1956 року№1173 посади вязальниці-чесальниці, внесення в Список №2…, затверджений Постановою КМ СРСР від 21.01.1991 року посади вязальниці-чесальниці трикотажних виробів, полотен, безпосередньо зайнятих виготовленням штучного хутра, а за Списком №2…, затвердженого постановою КМ України №162 від 16.03.1994 року посади оператора чесально-вязального обладнання, вязальниці-чесальниці /розділ ХХ підрозділ 1. позиція 2210200а-16167/, що не відповідає займаним посадам та виконуваним ОСОБА_1 роботам та умовам роботи у вказані періоди, спростовуються наступним.

Наказом № 383 від 18.11.2005 р. Міністерства праці та соціальної політики України було затверджено „Порядок застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах, пункт 3 якого встановлює, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, чинні за весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Відповідно до п.4.1 „ Порядку застосування Списів № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-ти річного періоду роботи зі шкідливими та важкими умовами праці після 21.08.1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації. Якщо ж атестація з 21.08.1992 р. не проводилась, чи за результатами атестації право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком.

Відповідно параграфа 2 сторінки 473 ЕТКД 47 Москва- 1970 р. Професія вязальниця перейменована на професію вязальниця-чесальниця. Державним комітетом СРСР по праці і соціальних питаннях з 1986 року випущено новий КТКД 47, де професія вязальниці- чесальниці перейменована на оператора чесально- вязального обладнання (параграф 10 сторінка 316)

На підставі класифікатора професій ДК-003-95, виданого Держстандартом України 1995 року професія оператор чесально- вязального обладнання перейменована в професію чесально- вязального устаткування.

З трудової книжки позивачки АТ-ІІІ №0316183 від 12.12.1981 року та уточнюючої довідки ПАТ Рівненська фабрика нетканих матеріалів №346 від 08.06.2015 року вбачається, що позивачка дійсно працювала в ПАТ Рівненська фабрика нетканих матеріалів із 02.08.1982 по 31.12.1987 року вязальницею-чесальницею по шкідливому розряду, із 01.01.1988 по 01.04.1996 року оператором чесально- вязального обладнання по 44 розряду, із 29.09.2004 року по 30.09.2007 року оператором чесально- вязального устаткування по 4 розряду, а робота на даній посаді дає право на пільгове пенсійне забезпечення, згідно зі Списком №2.

Таким чином, позивач за вказані періоди працювала за однією і тією ж професією, виконувала одну і ту ж саму роботу, що мала місце із шкідливими та важкими умовами праці.

Відповідно до пунктів «а» та «б» статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», наказом № 383 від 18.11.2005 р. Міністерства праці та соціальної політики України було затверджено «Порядок застосування списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах».

Згідно з п.3 Порядку, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, чинні за весь період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до списків.

Професії по яких працювала позивачка, а саме професії вязальниці, вязальниці-чесальниці, оператора чесально-вязального обладнання, оператора чесально-вязального устаткування, входять до Списку № 2, затв. Постановами Кабінету Міністрів України № 10 від 26.01.1991 р., розділ „ Легка промисловість, підрозділ Текстильна промисловість, позиція 2210200а-16167.

Постанова № 442 від 01.08.1992 р. „Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, набула чинності з 21.08.1992 р.

Оскільки за результатами атестації робочих місць, проведеної ВАТ «Рівненська фабрика нетканих матеріалів» в 1994 р., в 2000 р. та в 2005 р., не підтверджено право на пільгову пенсію за Списком № 2, то відповідно до п.4.5 Порядку, до пільгового стажу ОСОБА_1 зараховується період роботи із шкідливими умовами праці по 21.08.1992 року включно.

Встановлено, що на день подання заяви до Управління пенсійного фонду України у м. Рівне про призначення пільгової пенсії, ОСОБА_1 виповнилось 50 років, вона мала загальний стаж роботи більше 20 років, з яких більше 10 років, а саме із 02.08.1982 року по 21.08.1992 року, за професією, яка дає їй право на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2.

Відповідно до ст.82 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії призначаються з дня звернення за пенсією.

Таким чином, на підставі оцінених наданих позивачкою доказів, в т.ч. уточнюючої довідки ПАТ Рівненська фабрика нетканих матеріалів №346 від 08.06.2015. на підтвердження пільгового стажу, виданої на підставі первинних документів, суд вважає дії управління ПФУ в м. Рівне по відмові в призначенні пільгової пенсії ОСОБА_1 та не зарахування їй до пільгового стажу періодів її роботи по Списку №2 до наказу підприємства по результатах атестації робочих місць із 02.08.1982 року по 31.12.1987 року вязальницею-чесальницею та із 01.01.1988 року по 21.08.1992 року оператором чесально-вязального обладнання неправомірними, такими, що порушують права заявниці.

Забезпечуючи захист порушених прав Позивача, враховуючи, що позивачка ОСОБА_1 на день подання заяви та необхідних документів до Управління пенсійного фонду України в м.Рівне відповідно вимогам п.п.б п.1 статі 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» мала право на отримання пільгової пенсії, суд прийшов до висновку, що відповідач не врахував положення вимог діючого законодавства та не довів правомірності своїх дій, відмова УПФ України в м.Рівне від 08.07.2015 року за №249/10 в призначенні пенсії по віку ОСОБА_1 на пільгових умовах є протиправною, оскільки заявник мала право на таку пенсію.

З урахуванням неправомірності дій відповідача, які порушують законні права та інтереси позивачки, вимоги ОСОБА_1 в частині зобовязання зарахування їй до пільгового стажу періоду роботи із 02.08.1982 року по 21.08.1992 року, за професією, яка дає їй право на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2, та призначення їй пільгової пенсії за віком по Списку №2 з моменту звернення, згідно чинного законодавства, вважаються доведеними і обгрунтованими.

За рішенням суду слід зобовязати Управління пенсійного фонду України у м.Рівне призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пільгову пенсію відповідно до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991 р., розділ „ Легка промисловість, підрозділ Текстильна промисловість, позиція 2210200а-16167 з дня її звернення до відповідача із заявою про призначення пільгової пенсії , а саме з 15.06.2015 року .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11,17,18, 57-61, 71, 99, 100, 158-163, 167, 186, 254 КАС України , суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в місті Рівне, які полягають у відмові ОСОБА_1 зарахувати до пільгового стажу за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10, період роботи із 02.08.1982 року по 21.08.1992 року та призначити пенсію по віку на пільгових умовах із 15.06.2015 року.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Рівне здійснити призначення та виплату пенсії по віку на пільгових умовах ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, починаючи із 15 червня 2015 року, зарахувавши до пільгового стажу за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10, період її роботи вязальницею-чесальницею із 02.08.1982 року по 31.12.1987 року та оператором чесально-вязального обладнання із 01.01.1988 року по 21.08.1992 року.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, відповідно до частини 3 статті 160 КАС України, а також прийняття постанови в письмовому провадженні протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо була подана апеляційна скарга судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Рівненського міського суду Н.Ю.Музичук