Справа № 814/3149/13-а
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2015-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2015 р.м.ОдесаСправа № 814/3149/13-а

Категорія: 8.3.5 Головуючий в 1 інстанції: Малих О.В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду, у складі:

головуючого - Яковлєва О.В.,

суддів - Бойка А.В., Танасогло Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Миколаївської митниці ДФС на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 липня 2015 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сандора" до Миколаївської митниці ДФС, за участю Прокуратури Миколаївської області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому заявлено вимоги до митного органу про скасування податкових рішень від 16.06.2010 року: №17 про визначення податкового зобов'язання з акцизного збору та застосування штрафних санкцій, на загальну суму 65377,50 грн., та №19 про визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість та застосування штрафних санкцій, на загальну суму 41075,82 грн.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 липня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з постановленим у справі судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу, з якої вбачається, що рішення у справі прийнято в порушення норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції неповно встановлено обставини справи та зроблено необґрунтований висновок щодо необхідності скасування вищевказаних рішень відповідача, так як в ході проведеної перевірки митним органом не підтверджено факт виготовлення позивачем вина із імпортованих виноматеріалів, тобто в даному випадку мало місце змішування товарів (компонентів) без надання одержаній продукції характеристик, що істотно відрізняють її від вихідних складових, що, у відповідності зі статтею 280 Митного кодексу України, не є критерієм достатньої переробки, а тому позивач, при митному оформленні ввезеного виноматеріалу, мав сплатити акцизний збір.

Позивачем вказано про необґрунтованість вищевказаних посилань митного органу, оскільки підприємством надано достатньо доказів, які підтверджують факт використання імпортованих винних матеріалів, шляхом переробки їх у алкогольні напої, а тому при ввезені товару позивач не мав платити акцизний збір.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження через неявку відповідача у судове засідання та подання відповідного клопотання від позивача та прокуратури Миколаївської області.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що в період з 29.09.2009 року по 21.12.2009 року, митним органом проведено планову виїзну документальну перевірку стану дотримання ТОВ «Сандора» законодавства України з питань митної справи, за період діяльності з 01.04.2008 року по 30.06.2009 року, про що складено акт № 0010/9/504000000/ від 21.12.2009 року, яким встановлено порушення позивачем вимог п.«в» ч.2 ст.3 Закону України «Про акцизний збір на алкогольні напої та тютюнові вироби», ст.1 Закону України «Про ставки акцизного збору» та ст.ст.4, 7 Закону України «Про податок на додану вартість».

Порушення полягає у тому, що при ввезені товару з Республіки Молдова на митну територію України, у 2008 році, його класифіковано як виноматеріал, а відтак звільнено від сплати акцизного збору та ПДВ, оскільки в подальшому вказаний виноматеріал використано для виготовлення підакцизних алкогольних напоїв на території України, проте проведеною перевіркою встановлено, що за фізико-хімічними показниками імпортований позивачем виноматеріал не відповідає класифікації товару у товарній позиції 2204 30, оскільки підприємством не наведені технологічні операції, що змінюють фізико-хімічні показники готової продукції відповідно до ГСТУ 202.002 від фізико-хімічних показників імпортованої продукції, яка, відповідно до наданих документів повністю походить з території Республіки Молдова, тобто фактично підприємством ввезено на митну територію України готовий продукт, який не обкладено відповідними зборами.

Після проведеної перевірки митним органом винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 16.06.2010 року: №17 про визначення податкового зобов'язання з акцизного збору та застосування штрафних санкцій, на загальну суму 65377,50 грн., та №19 про визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість та застосування штрафних санкцій, на загальну суму 41075,82 грн.

За результатом встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок щодо обґрунтованості позовних вимог, оскільки підприємством доведено переробку ввезеного виноматеріалу, з чим погоджується судова колегія з огляду на наступне.

Згідно з ст.19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.«в» ч.2 ст.3 Закону України «Про акцизний збір на алкогольні напої та тютюнові вироби» - не підлягають оподаткуванню вартість та обсяги імпортованої чи обороти з реалізації (передачі) української сировини, що ввозиться або використовується для виробництва підакцизних товарів.

У пп. 5.1.1 п. 5.1 розділу 5 "Інструкції про порядок справляння акцизного збору в разі ввезення товарів суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності на митну територію України" зазначено, що акцизний збір не справляється з сировини, імпортованої для виробництва алкогольних напоїв і тютюнових виробів, що ввозиться підприємствами - виробниками алкогольних напоїв і тютюнових виробів безпосередньо для виготовлення таких товарів, за наявності довідки податкової інспекції (адміністрації) за місцезнаходженням цього підприємства.

Пунктом 2 Постанови Верховної Ради України від 12.09.1996 року № 365/96-ВР «Про перелік товарів (продукції), на які встановлюється акцизний збір» передбачено, що перелік товарів (продукції), на які встановлюється акцизний збір, визначається і обмежується переліком підакцизних товарів, які ввійшли до вказаних у цьому пункті законів України.

До їх числа, зокрема, віднесено Закон України «Про ставки акцизного збору на спирт етиловий та алкогольні напої», який регулює спірні правовідносини, та яким затверджено ставки акцизного збору на спирт етиловий та алкогольні напої відповідно до кодів товарів Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД), що базується на Гармонізованій системі опису та кодування товарів.

Абзацом 2 ст.2 Закону України «Про ставки акцизного збору на спирт етиловий та алкогольні напої» передбачено, що ставка акцизного збору на вироблені в Україні з вітчизняної сировини виноматеріали (код згідно з УКТ ЗЕД 2204 30), що реалізуються посередницьким організаціям і населенню, та виноматеріали, вироблені на підприємствах первинного виноробства для суб'єктів підприємницької діяльності, що не є виробниками виноробної сировини (винограду), крім підприємств вторинного виноробства, які використовують ці виноматеріали для виробництва готової продукції, становить 1,0 гривні за 1 літр.

Пунктом 35 ст.1 Митного кодексу України визначено, що пропуск товарів і транспортних засобів через митний кордон України - це дозвіл митного органу на переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України з урахуванням заявленої мети такого переміщення після проведення митних процедур, пов'язаних відповідно до пункту 19 тієї самої статті зі здійсненням митного контролю за переміщенням товарів і транспортних засобів через митний кордон України, митного оформлення цих товарів і транспортних засобів, а також із справлянням передбачених законом податків і зборів.

За змістом статті 313 МК (яка діяла до 01 червня 2012 року) - класифікація товарів, тобто віднесення товарів до класифікаційних групувань, визначених УКТ ЗЕД, є виключною компетенцією митних органів.

Частиною 2 ст.71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судовою колегією встановлено, що відповідно до акту перевірки позивачем протиправно не сплачено акцизний збір та ПДВ при ввезені на митну територію України виноматеріалів з Республіки Молдова, у 2008 році. При цьому під час митного оформлення товару митним органом погоджено класифікацію даного товару саме як виноматеріал та пропущено його на територію України без сплати відповідних зборів.

На підтвердження переробки ввезеного виноматеріалу, підприємством надано докази здійснення відповідних технологічних операцій, після яких властивості ввезеної сировини змінили свої характеристики (купажні акти, акти переливки, технологічний акт втрат тощо) (т.2, а.с.41-95), тобто з наданих доказів вбачається, що позивачем здійснено переробку ввезеного товару для виготовлення підакцизних алкогольних напоїв, а тому на підставі вищевказаних вимог закону - він не повинен сплачувати акцизний збір та ПДВ за імпортований виноматеріал.

Крім того колегія суддів вважає, що митні органи, приймаючи ВМД, віднесли товар до певного коду товарної номенклатури та пропустили товар на митну територію України (після сплати імпортером передбачених законом податків і зборів), то в подальшому вони не мали правових підстав для прийняття податкових повідомлень про донарахування податкових зобов'язань у зв'язку з виявленням помилки у класифікації товару, за винятком випадку коли за наслідками службової перевірки або розгляду кримінальної справи встановлено змову між декларантом і митним органом, спрямовану на заниження обов'язкових платежів.

Такої правової позиції додержується й Верховний Суд України у своїх постановах від 21.01.2011 року, 18.09.2012 року, 04.11.2014 року (справи №№ 21-64а10, 21-203а12, 21-479а14 відповідно) та Вищий адміністративний суд України, у своєму рішенні від 27.06.2013 року, по аналогічній справі К-42685/10.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції станом на момент подання апеляційної скарги відповідачем) - за подання суб'єктом владних повноважень апеляційної скарги на постанову суду, у справах майнового характеру, встановлено судовий збір, у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягав сплаті при поданні позовної заяви.

Згідно зі ст.3 Декрету КМУ "Про державне мито", який регулював ставки судового збору, станом на момент подання позову у 2010 році - за подання до суду позовної заяви майнового характеру, розмір судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.11.2015 року - апелянту відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги - до розгляду справи по суті.

Враховуючи, що справу вирішено не на користь апелянта, то відстрочений судовий збір, у розмірі 1170,99 грн., підлягає стягненню при ухваленні судового рішення.

Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, що є підставою для залишення її без задоволення.

Керуючись ст.ст.185, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Миколаївської митниці ДФС - залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 липня 2015 року - без змін.

Стягнути з Миколаївської митниці ДФС (Код ) відстрочений судовий збір, за подання апеляційної скарги, у розмірі 1170,99 гривень, на реквізити: отримувач коштів - УК у м. Одесі/Приморський р-н/22030001; код ЄДРПОУ отримувача - 38016923; банк отримувача - ГУДКСУ в Одеській області; код банку отримувача - 828011; № рахунку отримувача - 1008; код класифікації доходів бюджету - 22030001; призначення платежу - Судовий збір, за апеляційною скаргою Миколаївської митниці ДФС України, Одеський апеляційний адміністративний суд, .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Судді: О.В. Яковлєв А.В. Бойко Т.М. Танасогло