Справа № 362/7543/15-ц
Суддя: Корнієнко С. В.
Дата ухвалення: 2015-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/7543/15-ц
Провадження № 2/362/3113/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" грудня 2015 р. Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого - судді Корнієнка С.В., при секретарі Дрозденко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до голови та Дібрівської сільської ради Васильківського району Київської області про визнання недійсним рішення субєкта владних повноважень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вимогами про скасування рішення Дібрівської сільської ради № 258-29-УІ від 20 травня 2015 року щодо відмови йому у виділені суміжної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,03 га.

В судовому засіданні позивач та його представник вимоги свого адміністративного позову підтримали в повному обсязі.

Представник Дібрівської сільської ради, в особі її голови, в судовому засіданні вимоги позову не визнав, вважаючи їх безпідставними та необґрунтованими, пояснівши, що суміжна з позивачем земельна ділянка, на яку розраховує останній, ще у 2010 році була виділена іншій особі в розмірі 0,1000 га з цільовим призначенням для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Згідно до положень ч.1 ст.11, ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд розглядає справу на підставі доказів, наданих сторонами.

Як вбачається з положень ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з положеннями ч.3 ст.72 КАС України, обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суді не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин.

Згідно з положеннями ст. 19 Конституції України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до положень ч.1 ст.22 та ч.1 ст.23 ЗК України, право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі і одержання документа, що посвідчує це право, яким є державний акт, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими та районними радами. Використання земельної ділянки до встановлення меж цієї ділянки в натурі і одержання документа, що посвідчує право власності або користування землею, забороняється.

У відповідності до положень ст.ст.125 і 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права та посвідчується державним актом.

Як вбачається з положень ст.ст.152 і 155 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. Навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельної ділянкою, і відшкодування завданих збитків. У разі видання органом виконавчої влади акта, яким порушуються права особи щодо користування належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

У відповідності до рішення відповідача № 258-29-УІ від 22 липня 2015 року, позивачеві відмовлено в надані дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки прилеглої до його прибудинкової території у приватну власність для ведення особистого селянського господарства.

Згідно з правовстановлюючими документами позивач є власником двох земельних ділянок за кадастровими № :01:011:0069 та № :01:01:0068, виділених за рахунок земельної ділянки № :03:003:0021, розташованої по вул.. Вишнева, 25, в с. Діброва Васильківського району Київської області, для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Як вбачається з рішення Дібрівської сільської ради Васильківського району Київської області № 286-27-У від 19 лютого 2010 року, мешканці села ОСОБА_2 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,1000 га, для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

У відповідності до рішення Дібрівської сільської ради Васильківського району Київської області № 253-29-УІ від 22 липня 2015 року громадянці ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище «Невгод») І.А. наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність площею 0,1000 га для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

З огляду картографічних матеріалів вбачається, що виділена ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище «Невгод») І.А. земельна ділянка безпосередньо межує з земельною ділянкою позивача, саме за рахунок якої, останній вимагав надання йому іншої земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Як вбачається з довідок Дібрівської сільської ради № 363 та № 364 від 18 грудня 2015 року, вільних земельних ділянок для їх виділення громадянам не має.

З огляду на наведене, суд вважає, що вимоги позивача, щодо виділення йому земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за рахунок суміжної земельної ділянки для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка виділена раніше іншій особі, є безпідставними та необґрунтованими, а тому, в задоволені позову необхідне відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 8,9,11, 86, 94, 128,160, 163, 167, 186. 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволені позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги або закінченню апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги.

Суддя Корнієнко С.В.