Справа № 461/6889/15-а
Суддя: Государський А. В.
Дата ухвалення: 2015-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/6889/15-а
Провадження №2а/461/349/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2015 р. Галицький районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Государського А.В.,

за участю: секретаря Скаб В.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_4 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа ОСОБА_3 про скасування постанови,

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася в суд з позовом до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа ОСОБА_3 про скасування постанови, покликаючись на те, що оскаржуваною постановою її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.150 КУпАП. Вважає постанову протиправною та винесеною з порушенням ст.150 КУпАП, оскільки встановлення кондиціонера (навіть самовільне) не може вважатися переплануванням житлового будинку в розумінні ст.150 КУпАП. Крім того, зазначає, що відомості щодо вчинення позивачкою вказаного перепланування у квітні 2014 року не відповідає дійсності з огляду на те, що влаштування кондиціонера на дворовому фасаді будинку №7 на вул.Краківській у м.Львові було здійснено до набуття ОСОБА_4 права власності на частину нежитлових приміщень за адресою: м.Львів, вул.Краківська,5. Кім того, справа про адміністративне правопорушення відносно неї була розпочата з порушенням ст.247 КУпАП. Просить суд поновити строк на оскарження постанови Адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 25.12.2014 №191; визнати протиправною і скасувати постанову Адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 25.12.2014 року №191; на підставі п.1 ст.247 КУпАП, закрити відносно ОСОБА_4 провадження в справі про адміністративне правопорушення у звязку із відсутністю у її діях події і складу правопорушення передбаченого ст.150 КУпАП.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з мотивів викладених у позовній заяві та в додаткових письмових поясненнях, додатково зазначив про те, що в протоколі ЛМКП «Айсберг» від 06.11.2014 року, на підставі якого виносилась оскаржувана постанова відсутні відомості про час вчинення адміністративного правопорушення та деталізація будинку на якому встановлено кондиціонер. Крім того, фабула правопорушення, зафіксованого як у протоколі від 06.11.2014 року №102, так і в протоколі від 08.12.2014 року №110, не відповідає фабулі правопорушення вказаній в постанові від 25.12.2014 року №191.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, вважає його безпідставним та необґрунтованим.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засідання заперечила проти задоволення позову з підстав викладених у своїй заяві (а.с.21-24), додатково надавши пояснення про те, що ОСОБА_4 без згоди мешканців будинку самовільно встановила два кондиціонери, що є складовою системи вентиляції та кондиціонування повітря приміщень, розташованих на вул.Краківській,5, на дворовому фасаді будинку №7. Зазначає про те, що у 2014 році орендарями приміщення ФОП ОСОБА_5 закінчено переобладнання системи вентиляції та кондиціонування приміщень, співвласником яких є ОСОБА_4 Вважає, що позивач використовує право власності на шкоду правам мешканців будинку, а тому просить суд відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.11.2014 ЛМКП «Айсберг» складено протокол № 102 про адміністративне правопорушення за ст. 150 КУпАП, з якого слідує, що «ОСОБА_6 самовільно влаштувала кондиціонери на дворовому фасаді буд. № 5 № 7 на вул. Краківській».

08.12.2014 ЛМКП «Айсберг» складено протокол № 110 про адміністративне правопорушення за ст. 150 КУпАП, з котрого вбачається, що «ОСОБА_6 самовільно влаштувала кондиціонери на дворовому фасаді буд. 7 на вул. Краківській. Кондиціонери підключені до приватного нежитлового приміщення кафе «Коза-Ностра», яке розташоване у двох рівнях буд. 5 на вул. Краківській».

Постановою Адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №191 від 25 грудня 2014 року ОСОБА_4 визнано винною у вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.150 КУпАП. Встановлено, що остання здійснила самовільне перепланування жилого будинку, а саме: у квітні 2014 року встановила кондиціонери на дворовому фасаді будинку №7 на вул.Краківській у м.Львові (а.с.5). Враховуючи сплив строку накладення адміністративного стягнення, провадження у справі закрито.

При цьому, фабула правопорушення, зафіксованого як у протоколі від 06.11.2014 № 102, так і в протоколі від 08.12.2014 № 110, не відповідає фабулі правопорушення, вказаній в постанові від 25.12.2014 № 191.

26.01.2015 ЛМКП «Айсберг» складено акт обстеження технічного стану будинку (квартири) № 5 і (7) на вул. Краківській, де зафіксовано, що власники нежитлових приміщень буд. 5 по вул. Краківській самовільно влаштували два кондиціонери на дворовому фасаді буд. 7 по вул. Краківській. Нежитлове приміщення використовується під кафе «Коза-Ностра».

Тобто, має місце ситуація, коли ЛМКП «Айсберг» незважаючи на попередньо частково ним же складені документи, зокрема протоколи від 06.11.2014 № 102 та від 08.12.2014 № 110, а також на постанову від 25.12.2014 № 191, доходить висновку, що кондиціонери самовільно встановлювались уже не одним із співвласників (позивачем), а власниками (без деталізації якими саме) нежитлових приміщень за адресою: м. Львів, вул. Краківська, 5. При цьому наголошуємо, що ОСОБА_4 виступає лише співвласником (у відповідності з договором дарування від 18.11.2013) нежитлових приміщень по вул. Краківській, 5 в м. Львові.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України, речовими доказами є предмети матеріального світу, що містять інформацію про обставини, які мають значення для справи. Речовими доказами є також магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи.

З матеріалів справи, а також показів представника позивача наданих у судовому засіданні вбачається, що нежитлові приміщення за адресою: м. Львів, вул. Краківська, 5, були обладнані двома кондиціонерами, зовнішні блоки яких були виведені на дворовий фасад будинку № 7 по вул. Краківській в м. Львові, ще станом на 2010 рік (в той час функціонував заклад громадського харчування «Краківська Брама»). Факт існування двох кондиціонерів на дворовому фасаді житлового будинку за адресою: м. Львів, вул. Краківська, 7 задовго до квітня 2014 року підтверджує і ОСОБА_3, надаючи в якості додатку до своєї заяви від 22.12.2014 по справі № 461/14952/14-ц, фото дворового фасаду згаданого будинку станом на 22.02.2012.

Як вбачається з постанови Львівського апеляційного господарського суду від 24.10.2012 по справі № 5015/5438/11 (набрала законної сили 24.10.2012 та є чинною), а також постанови Львівського апеляційного господарського суду від 19.08.2013 в справі № 914/947/13-г (набрала законної сили 19.08.2013 та є чинною): 06.03.2006 між Управлінням комунального майна Львівської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтер-Лев» було вчинено договір оренди № Г-4145-6, у відповідності з котрим орендодавець на підставі наказу управління комунального майна від 21.02.2006 № 9-А передав, а орендар прийняв у строкове платне користування нежитлові приміщення за адресою: м. Львів, вул. Краківська, 5, загальною площею 150,5 кв.м., позначені на технічному плані індексами 17-1, 18-1, 18-2, 18-3, VII, VIII, IX; Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер-Лев» надані йому в платне користування приміщення отримало на підставі акту приймання-передачі від 10.03.2006 вих. № 02; 08.05.2012 експертами Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз було складено висновок № 4572 комісійної судової будівельно-технічної експертизи в справі № 5015/5438/11, яким встановлено, що: А) вартість невідємних поліпшень, проведених Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтер-Лев», у загальній вартості майна нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Краківська, 5 та позначені на технічному плані цифрами 17-1, 18-1, 18-2, 18-3, VII, VIII, IX становить 3 023 459,00 грн.; Б) роботи по реконструкції нежитлових приміщень за адресою: м. Львів, вул. Краківська, 5, позначених на технічному плані цифрами 17-1, 18-1, 18-2, 18-3, VII, VIII, IX, проведені із дотриманням вимог будівельних норм, які є обовязковими при введені в експлуатацію вказаних приміщень. Внаслідок здійснених Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтер-Лев» робіт по реконструкції нежитлових приміщень за адресою: м. Львів, вул. Краківська, 5, позначених на технічному плані цифрами 17-1, 18-1, 18-2, 18-3, VII, VIII, IX, створено нову річ; 24.10.2012 набрало законної сили судове рішення, яким за Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтер-Лев» визнано право власності на 672/1000 нежитлових приміщень першого поверху та підвалу, загальною площею 151,9 кв.м., розташованих за адресою: м. Львів, вул. Краківська, 5, які створені внаслідок виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтер-Лев» реконструкції приміщень з індексами 17-1, 18-1, 18-2, 18-3, VII, VIII, IX, переданих останньому згідно з договором оренди від 06.03.2006 № Г-4145-6; 19.08.2013 набрало законної сили судове рішення, яким за Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтер-Лев» визнано право власності ще на 71/1000 нежитлових приміщень першого поверху та підвалу, загальною площею 151,9 кв.м., розташованих за адресою: м. Львів, вул. Краківська, 5, які створені внаслідок виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтер-Лев» реконструкції приміщень з індексами 17-1, 18-1, 18-2, 18-3, VII, VIII, IX, переданих останньому згідно з договором оренди від 06.03.2006 № Г-4145-6.

Згідно з ст. 795 Цивільного кодексу (ЦК) України, передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Як уже зазначалось вище, позивач набула право власності на 743/1000 нежитлових приміщень за адресою: м. Львів, вул. Краківська, 5 на підставі договору дарування від 18.11.2013.

З урахуванням обставин, встановлених по справах №№ 5015/5438/11 та 914/947/13-г, а також положень ст. 795 ЦК України та Закону України «Про оренду державного та комунального майна», нежитлові приміщення за адресою: м. Львів, вул. Краківська, 5 перебувають у володінні, користуванні та розпорядженні ОСОБА_4 починаючи з 18.11.2013.

Згідно з абз. 1 3 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» (набрала чинності 05.10.2006 та є чинною досі), виключно законами, які регулюють відносини, пов'язані з одержанням документів дозвільного характеру, встановлюються: необхідність одержання документів дозвільного характеру та їх види; дозвільний орган, уповноважений видавати документ дозвільного характеру.

Відповідно до п. 2 ст. 11 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», закони та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Як вбачається з ч. 3 ст. 1 Закону України «Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності», забороняється вимагати від суб'єктів господарювання отримання документів дозвільного характеру, які не внесені до Переліку, затвердженого цим Законом.

Відповідачем у судовому засіданні не наведено обовязку, починаючи з 2006 року (рік отримання Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтер-Лев» нерухомого майна в оренду) отримувати дозвіл на встановлення двох кондиціонерів.

Згідно з ст. 150 КУпАП, порушення правил користування жилими приміщеннями, санітарного утримання місць загального користування, сходових кліток, ліфтів, під'їздів, придомових територій, порушення правил експлуатації жилих будинків, жилих приміщень та інженерного обладнання, безгосподарне їх утримання, а також самовільне переобладнання та перепланування жилих будинків і жилих приміщень, використання їх не за призначенням, псування жилих будинків, жилих приміщень, їх обладнання та об'єктів благоустрою тягнуть за собою попередження або накладення штрафу на громадян від одного до трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і попередження або накладення штрафу на посадових осіб від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зміст зазначеної правової норми передбачає адміністративну відповідальність як за самовільне переобладнання, так і за самовільне перепланування жилих будинків і жилих приміщень.

Як вбачається з преамбули до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 № 76, перепланування до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків. Переобладнання улаштування в окремих квартирах багатоквартирних будинків індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переустаткування туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів.

Положеннями п. 1.4.3. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 № 76, визначено, що до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків.

Відтак, встановлення кондиціонера (навіть самовільне) не може вважатись переплануванням жилого будинку.

З Постанови Адміністративної комісії ГРА ЛМР №191 вбачається, що відповідні дії були вчинені саме позивачкою у квітні 2014 року, проте наведене не відповідає дійсності, оскільки, як встановлено матеріалами справи, влаштування кондиціонерів на дворовому фасаді будинку № 7 по вул. Краківській у м. Львові було здійснено до набуття ОСОБА_4 права власності на частину нежитлових приміщень за адресою: м. Львів, вул. Краківська, 5.

У відповідності до вимог частини 1 статті 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Як наслідок, справа про адміністративне правопорушення була розпочата з порушенням ст. 247 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 288 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову адміністративної комісії у виконавчий комітет відповідної ради або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

В судовому засіданні 04.06.2015 по справі № 461/5403/15-а повноважним представником Галицької районної адміністрації Львівської міської ради було заявлено усне клопотання (задоволене судом) про долучення до матеріалів згаданої справи ряду доказів, серед яких була і копія Постанови.

Відтак, про факт існування Постанови та її зміст позивачка довідалась лише 4 червня 2015 року.

За наведеного, строк оскарження постанови Адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради був пропущений ОСОБА_4 з поважних причин, а отже він підлягає поновленню.

Згідно за ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.ч.1,2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків звільнення від доказування. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши та перевіривши представлені докази в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст. 7-12, 71, 86, 160, 161, 162, 167 КАС, суд,

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_4 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа ОСОБА_3 про скасування постанови задовольнити.

Поновити ОСОБА_4 строк на оскарження постанови Адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 25.12.2014 № 191.

Визнати протиправною і скасувати постанову Адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 25.12.2014 № 191.

На підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити відносно ОСОБА_4 (79008, АДРЕСА_1; ідентифікаційний № НОМЕР_1) провадження в справі про адміністративне правопорушення у звязку з відсутністю у її діяннях події і складу правопорушення, передбаченого ст. 150 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10-ти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Головуючий А.В. Государський