Справа № 813/5784/15
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2015 року №813/5784/15

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді Сасевича О.М.,

за участю секретаря судового засідання Чижук М.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «ТрансПак» до Управління Укртрансінспекції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови від 08.09.2015 року №016394, скасування припису, -

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство «ТрансПак» (надалі ПП «ТрансПак») звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Укртрансінспекції у Львівській області, в якій просить:

-«визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансінспекції у Львівській області від 08.09.2015 року №016394 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 1 700,00 грн. до ПП «ТрансПак»;

-«скасувати припис Управління Укртрансінспекції у Львівській області щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт за результатами перевірки, проведеної 13.08.2015р.».

Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 15.10.2015 року дану позовну заяву було залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення її недоліків.

23.10.2015 року позивач усунув недоліки позовної заяви, яку було залишено без руху ухвалою судді від 15.10.2015 року.

Ухвалами судді від 23.10.2015 року у даній адміністративній справі відкрито провадження, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В обґрунтування позовних вимог ПП «ТрансПак» зазначає, що 14.09.2015 року ним було отримано поштовою кореспонденцією постанову Управління Укртрансінспекції у Львівській області №016394 від 08.09.2015 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 1 700,00 грн. і припис Управління Укртрансінспекції у Львівській області щодо заборони перевезення вантажів в світлу пору доби при температурі повітря вищій +28°С транспортними засобами з фактичною масою понад 24 т.

Указані постанова та припис були винесені за результатом проведення 13.08.2015 року працівниками відповідача габаритно-вагового контролю належного ПП «ТрансПак» вантажного автомобіля НОМЕР_1, та причіпа ПР TITAN, д.н.з. НОМЕР_2, на ділянці дороги Київ-Чоп 501 км + 150 м. Таким контрольним заходом було встановлено перевищення допустимого навантаження на одиночну (другу) вісь, навантаження на яку становило 11 600 кг, а також здійснення перевезення вантажу транспортним засобом фактичною масою 32 750 кг у денну пору при температурі, що перевищувала +28°С.

Однак, позивач вважає такі дані габаритно-вагового контролю помилковими. Він стверджує, що 13.08.2015 року ним здійснювалося транспортування тюкованої макулатури загальною масою вантажу в 19 470 кг вантажним автомобілем і причіпом із дотриманням приписів чинного законодавства щодо здійснення перевезення вантажів.

Позивач вказує на те, що вантаж був розподілений у транспортному засобі рівномірно без перевантаження на окремі осі, що свідчить про некоректність даних габаритно-вагового контролю, якими зафіксовано нерівномірне навантаження на осі та нерівномірне навантаження на сторони транспортного засобу. Також позивач звертає увагу на те, що маса сукупна транспортних засобів без навантаження та задокументованого вантажу не відповідає даним контролю, яким було зафіксовано більшу фактичну масу, аніж вона була в дійсності. У звязку з чим, позивач вважає, що результати габаритно-вагового контролю є невірними.

Окрім того, позивач зазначає, що при здійсненні та оформленні матеріалів габаритно-вагового контролю було допущено недоліки, які впливають на його достовірність і правомірність. Зокрема, в різних документах наявні розбіжності щодо маси зважуваного транспортного засобу, що вказує на їх помилковість. Також позивач вважає, що при визначенні загальної фактичної маси транспортного засобу, відповідачем було безпідставно додано маси двох окремих транспортних засобів вантажного автомобіля та причепа.

У звязку з чим, ПП «ТрансПак» вважає, що результати габаритно-вагового контролю, здійсненого 13.08.2015 року відповідачем, є недостовірними, при документуванні такого контрольного заходу було допущено помилки, а відтак, винесені за його результатами постанова та припис є протиправними й підлягають скасуванню.

Відповідач проти таких вимог позивача заперечив, вважаючи оскаржувані рішення такими, що базуються на дійсних обставинах справи та прийнятими в повній відповідності до норм чинного законодавства України.

Відвідач зазначає, що у серпні 2015 року ним проводилися заходи по контролю на автомобільному транспорті, а саме, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів. Такий контроль здійснювався відповідно до графіку щоденної роботи та графіку проведення рейдових перевірок із використанням пересувного пункту габаритно-вагового контролю типу CHEKLODE FREEWEIGHT, заводський №008178.

У ході таких заходів 13.08.2015 року було здійснено контроль транспортного засобу, належного позивачеві, при перевезенні вантажів тягачем із причепом та встановлено перевищення допустимого навантаження на одиночну (другу) вісь, навантаження на яку становило 11 600 кг, а також здійснення перевезення вантажу транспортних засобом фактичною масою 32 750 кг у денну пору при температурі, що перевищувала +28°С.

У звязку з чим, відповідачем, відповідно до абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», було винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №016394 за порушення ст.ст.39, 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та припис щодо заборони перевезення вантажів в світлу пору доби при температурі повітря вищій +28°С транспортними засобами з фактичною масою понад 24 т.

Відтак, відповідач вважає свої дії та рішення правомірними й підстав для скасування прийнятих постанови і припису не вбачає.

У судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, поясненнях та просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив, надав пояснення, аналогічні викладеним у запереченнях та наголосив на правомірності спірних постанови й припису, оскільки такі, на його думку, прийняті в повній відповідності з нормами чинного законодавства України, просив у позові відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, показання свідків, розглянувши і дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ПП «ТрансПак» належать на праві власності бортовий вантажний автомобіль НОМЕР_1, а також напівпричіп бортовий ПР TITAN, д.н.з. НОМЕР_2.

Згідно пояснень представників сторін і відомостей товарно-транспортних накладних, даними транспортними засобами в зєднанні виконувалося перевезення вантажів, а саме, 12.08.2015 року завантажено 8 150 кг макулатури у вантажний автомобіль НОМЕР_1, для перевезення маршрутом м.Рівне смт.Гніздичів Львівської області, 13.08.2015 року завантажено 11 320 кг макулатури в напівпричіп ПР TITAN, д.н.з. НОМЕР_2, для перевезення тим же маршрутом.

Відповідно до графіку проведення рейдових перевірок по контролю за дотриманням законодавства під час надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, затвердженого 07.08.2015 року, направлення на перевірку №001039 від 07.08.2015 року, графіку щоденної роботи пересувного пункту габаритно-вагового контролю у Львівській області на серпень 2015 року, працівниками Управління Укртрансінспекції у Львівській області 13.08.2015 року проводилися заходи з габаритно-вагового контролю на автодорозі Київ Чоп 501 км + 150 м.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.08.2015 року Управлінням Укртрансінспекції у Львівській області було здійснено габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля НОМЕР_1, у зєднанні з напівпричепом ПР TITAN, д.н.з. НОМЕР_2, при перевезенні ними вантажу та, зокрема, проведено зважування такого транспортного засобу.

Судом встановлено, що зважування в межах габаритно-вагового контролю було здійснене відповідачем із використанням пересувного пункту габаритно-вагового контролю типу CHEKLODE FREEWEIGHT, заводський №008178.

Дане обладнання пройшло державну метрологічну атестацію та визнане таким, що придатне до застосування в якості робочого засобу вимірювальної техніки, що засвідчується відповідним свідоцтвом про державну метрологічну атестацію №34-1372 від 09.08.2007 року. Засіб вимірювальної техніки «ОСОБА_2 пересувні автомобільні CHEKLODE FREEWEIGHT» зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за №У2570-07, що засвідчується відповідним сертифікатом №UA-MI/1-2195-2007 від 21.11.2007 року. Також указане обладнання пройшло повірку та було визнане придатним і допущене до застосування, що засвідчується відповідним свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки №402 від 08.07.2015 року (чинне до 08.07.2016 року).

Відповідно до чеку зважування №01055, сформованого технічними засобами габаритно-вагового контролю 13.08.2015 року о 12:11 год., у результаті зважування було зафіксовано наступні навантаження на осі зазначеного вище транспортного засобу: перша вісь справа 2 650 кг, зліва 2 750 кг, разом 5 400 кг; друга вісь справа 4 850 кг, зліва 6 750 кг, разом 11 600 кг; третя вісь справа 2 500 кг, зліва 2 800 кг, разом 5 300 кг; четверта вісь справа 2 600 кг, зліва 2 600 кг, разом 5 200 кг; пята вісь справа 2 500 кг, зліва 2 750 кг, разом 5 250 кг.

За результатами габаритно-вагового контролю відповідачем було складено довідку про результати контролю від 13.08.2015 року; акт №006570 від 13.08.2015 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів у частині фактичного навантаження на другу вісь в 11,6 т при допустимому в 11 т; акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 13.08.2015 року, в якому зафіксовано порушення в частині перевищення фактичного навантаження на другу вісь в 11,6 т при допустимому в 11 т, відсутності дозволу на перевезення великовагового вантажу, а також в частині здійснення перевезення вантажу транспортних засобом фактичною масою 32 750 кг у денну пору при температурі, що перевищувала +28°С.

За наслідком установлених під час перевірки 13.08.2015 року порушень відповідачем до власника транспортних засобів (ПП «ТрансПак») було застосовано адміністративно-господарську санкцію за постановою №016394 від 08.09.2015 року, якою за ст.ст.39, 48, абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» накладено штраф у розмірі 1 700,00 грн. А також, за результатами перевірки, проведеної 13.08.2015 року, та виявленого факту перевезення вантажу транспортним засобом фактичною масою понад 24 т у денну пору при температурі, що перевищувала +28°С, відповідачем було заборонено ПП «ТрансПак» у строк до 06.10.2015 року здійснювати перевезення вантажу в світлу пору доби при температурі повітря вище +28°С транспортними засобами з фактичною масою понад 24 т.

З огляду на вказане, суд відзначає, що здійснення перевезення вантажів шляхом перевезення їх із засуванням тягача та причіпа, як у спірному випадку при перевезенні макулатури позивачем, слід вважати транспортуванням вантажів автопоїздом (транспортним составом), який, відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, є механічним транспортним засобом, зєднаним із одним або кількома причепами за допомогою зчіпного пристрою.

Суд також зазначає, що процедуру здійснення державного контролю за додержанням субєктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням субєктами господарювання ліцензійних умов, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, а також диспетчерського контролю за роботою автомобільних перевізників визначає Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету міністрів України №1567 від 08.11.2006 року.

Відповідно до п.п.2-4 указаного вище Порядку, органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансінспекція, її територіальні органи управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління.

Державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок.

У відповідності до п.14 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету міністрів України №1567 від 08.11.2006 року, рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших обєктах, що використовуються субєктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

За приписами п.15 цього ж Порядку №1567, під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених ст.ст.39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог ст.ст.53, 56, 57 і 59 Закону України «Про автомобільний транспорт»; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Згідно з п.16 цього ж Порядку №1567, рейдова перевірка проводиться групою посадових осіб у кількості не менш як дві особи, під час проведення такої перевірки можливе застосування спеціалізованих автомобілів, на яких розміщений напис «Укртрансінспекція», та використання спеціального обладнання, призначеного для перевірки дотримання водіями Європейської угоди, здійснення габаритно-вагового контролю.

Суд акцентує увагу на тому, що чинним законодавством України встановлено спеціальне регулювання порядку проїзду транспортних засобів, виходячи з їх вагових параметрів.

Так, ч.2 ст.29 Закону України «Про дорожній рух» установлено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

У відповідності до ст.33 Закону України «Про автомобільні дороги», рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, за спеціальними правилами здійснюється, зокрема, рух транспортних засобів та їх составів у разі, навантаження на одиночну вісь у 11 т.

Згідно з п.3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №30 від 18.01.2001 року, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у п.22.5 Правил дорожнього руху, вважається великоваговим.

Відповідно до п.4 указаних Правил №30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Дозвіл оформлюється підрозділами Державтоінспекції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозвязку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у п.22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і предявляти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Частиною 4 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що в разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007 року «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» було затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Відповідно до пп.3 п.2 указаного Порядку №879, великовагові транспортні засоби транспортні засоби, вагові параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса яких перевищують один з параметрів, що зазначені у п.22.5 Правил дорожнього руху. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Згідно п.3 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансінспекцією, її територіальними органами та відповідними підрозділами Міністерства внутрішніх справ, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

У відповідності до п.13 Порядку №879, під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Абзацом 3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» установлено відповідальність автомобільних перевізників за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений ст.ст.39 та 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» у вигляді адміністративно-господарського штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч.4 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», розглядати справи про накладення адміністративно-господарських штрафів за порушення, зазначені у цій статті, мають право посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до п.1 Положення про Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті, затвердженого указом Президента України №387/2011 від 06.04.2011 року, Укртрансінспекція входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, на перевезення яким видано ліцензію, міському електричному, залізничному транспорті, експлуатації автомобільних доріг загального користування.

Згідно з пп.5 п.6 цього ж Положення, Укртрансінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, у випадках, передбачених законом, складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення.

А згідно з п.7 указаного Положення, Укртрансінспекція реалізовує свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління.

Відтак, суд приходить до обґрунтованого висновку, що відповідачем було правомірно здійснено 13.08.2015 року контрольний захід габаритно-ваговий контроль щодо транспортного составу в складі належного позивачеві вантажного автомобіля НОМЕР_1, у зєднанні з напівпричепом ПР TITAN, д.н.з. НОМЕР_2.

За результатами здійсненого в ході габаритно-вагового контролю зважування, яке було виконане обладнанням, що пройшло метрологічну атестацію, періодичну повірку та сертифікацію, тобто зі застосуванням належних способів та методів контролю, було зафіксовано перевищення допустимого навантаження на одиночну вісь в 11 т, а саме, навантаження на другу вісь становило 11,6 т. При цьому, виходячи з наявних у справі матеріалів, суд не вбачає підстав вважати результати такого зважування недостовірними чи помилковими.

Оскільки таке перевищення складало більше 2 відсотків, перевезення вантажів таким транспортним засобом повинно, згідно приписів чинного законодавства, норми якого наведені вище, здійснюватися за умови отримання відповідного дозволу, чого позивачем не було дотримано.

У звязку з чим, Управлінням Укртрансінспекції у Львівській області було правомірно накладено на ПП «ТрансПак» адміністративно-господарський штраф, відповідно до абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», у сумі 1 700,00 грн. за постановою №016394 від 08.09.2015 року, позаяк позивачем не було представлено всіх необхідних документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом, а саме, відповідного дозволу на рух великовагового транспортного засобу.

А тому, підстав для скасування постанови №016394 від 08.09.2015 року, винесеної Управлінням Укртрансінспекції у Львівській області, про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 1 700,00 грн. до ПП «ТрансПак» немає.

Окрім того, суд зазначає, що за результатами вказаного вище зважування належного позивачу транспортного составу, здійсненого в ході габаритно-вагового контролю, також було встановлено, що його фактична маса становить 32 750 кг.

Згідно з п.35 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007 року, рух великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів може бути тимчасово обмежено або заборонено у разі настання погодно-кліматичних умов, за яких експлуатація таких транспортних засобів може призвести до значного пошкодження автомобільних доріг або негативно позначитися на безпеці руху. Можуть також встановлюватися сезонні обмеження на рух великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів за певними маршрутами чи на окремих ділянках автомобільних доріг за такими маршрутами, про що Укравтодор повинен своєчасно інформувати перевізників через засоби масової інформації або шляхом розміщення відповідної інформації на визначеній веб-сторінці в Інтернет.

Обмеження або заборона руху в денну пору доби за температури повітря вище +28 С° поширюється на транспортні засоби фактичною масою понад 24 тонни і навантаженням на вісь 7 тонн.

Відповідно до п.31 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету міністрів України №1567 від 08.11.2006 року, за результатами розгляду справи про порушення керівник органу державного контролю або його заступник за наявності підстав виносить припис щодо усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт.

Припис підлягає обовязковому виконанню в зазначений у ньому строк. Про виконання припису уповноважена особа субєкта господарювання повинна письмово повідомити керівникові органу державного контролю.

У звязку з чим, суд також не вбачає порушень зі сторони відповідача при винесенні оскаржуваного припису щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт за результатами перевірки, проведеної 13.08.2015 року, позаяк він обґрунтовується дійсними обставинам справи, базується на нормах чинного законодавства України, спрямований на забезпечення їх дотримання, та відповідає компетенції відповідача як субєкта владних повноважень при здійсненні ним контролю у сфері автомобільного транспорту.

Окрім того, суд відзначає, що оскаржуваним приписом було встановлено строк для усунення виявлених порушень і реалізації вимог припису до 06.10.2015 року, відтак, на час вирішення цієї справи такий припис вичерпав свою дію та не створює для позивача жодних обовязків і не породжує правових наслідків, які би могли порушувати його права.

А тому, підстави для скасування припису Управління Укртрансінспекції у Львівській області щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт за результатами перевірки, проведеної 13.08.2015 року, також відсутні.

При цьому, суд критично оцінює доводи позивача щодо невідповідності результатів габаритно-вагового контролю дійсним обставинам справи, а також на окремі недоліки винесення оскаржуваних постанови й припису.

Суд відзначає, що відповідно до ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до принципу змагальності, кожна зі сторін повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відтак, оспорюючи рішення відповідача, позивач повинен також доказувати в установленому порядку обставини, на які він при цьому посилається, що входить до предмету доказування в адміністративній справі.

Проте, доводи позивача ґрунтуються здебільшого на його припущеннях, не обґрунтовуються дійсними обставинами справи, не доводяться належними й допустимими доказами та не базуються на відповідних нормах закону. Наведені ним окремі недоліки винесення оскаржуваних постанови й припису не заперечують факту допущених позивачем порушень чинного законодавства України та змісту таких порушень, що має своїм наслідком, зокрема, застосування до нього відповідальності.

А тому, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.94 КАС України, у разі відмови у задоволенні адміністративного позову судові витрати покладаються на позивача.

Оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають, то судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст.7-19, 69-72, 94, 158, 160-163, 167, 256, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі у відповідності до ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Сасевич О.М.

Повний текст постанови виготовлений 25 грудня 2015 року.