Справа № 806/3095/15
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2015-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Попова О.Г.
Суддя-доповідач:Моніч Б.С.
УХВАЛА

"21" грудня 2015 р. Справа № 806/3095/15

Суддя Житомирського апеляційного адміністративного суду Моніч Б.С., вирішуючи питання відповідно до ст. 189 Кодексу адміністративного судочинства України про відкриття апеляційного провадження за скаргою Міністерства оборони України на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "23" вересня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії ,-
ВСТАНОВИВ:
Апеляційна скарга на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 23.09.2015 року подана Міністерством оборони України після закінчення визначених законом строків. В апеляційній скарзі скаржник порушував питання про поновлення пропущеного строку, проте наведені причини такого пропуску судом визнано неповажними.
В порядку вимог ч.4 ст.189 КАС України ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2015 р. апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишено без руху із наданням 30-ти денного строку для зазначення підстав, що зумовили пропущення строку на апеляційне оскарження.
На виконання вимог названої ухвали Міністерством оборони України подано до суду апеляційної інстанції заяву про усунення недоліків апеляційної скарги. Зокрема, апелянт посилається накази Міністерства оборони України, внаслідок виконання яких копія постанови до Центрального територіального юридичного відділу надійшла лише 19.10.2015 року, та перебування уповноважениго представника у відпустці.
Дослідивши вказане клопотання суд прийшов до висновку, що відповідачем недоліків апеляційної скарги не усунуто, оскільки у клопотанні наведені мотиви, аналогічні тим, що зазначалися в попередньому клопотанні, яким вже надавалася правова оцінка і які визнані судом неповажними.
Відповідно до ч.2 ст. 160 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Як убачається з матеріалів справи та зазначалось судом в ухвалі від 05.11.2015 року, оскаржувана постанова суду від 23.09.2015 року Міністерством оборони України отримана 06.10.2015, а тому саме з вказаного часу розпочинається перебіг строку на апеляційне оскарження, а не з часу, коли вказану постанову отримано окремим відділом чи уповноваженим представником.
Відповідно до вимог ст.19 Конституції України суб"єкт владних повноважень, здійснюючи свої владні управлінські функції, повинен діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
При цьому слід зазначити, що дотримання строку звернення з апеляційною скаргою є однією з умов для реалізації права на апеляційне оскарження у публічно-правових відносинах. Дана умова визначена нормами Кодексу адміністративного судочинства України та дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови призводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.1998 р. та "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 р.) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух, а право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.
Отже, визначений Кодексом адміністративного судочинства України строк апеляційного оскарження є обов"язковим для сторін по справі, так само як і порядок прийняття апеляційної скарги для суду апеляційної інстанції.
Посилання апелянта на те, що згідно наказів Міністра оборони України апеляційна скарга спрямовувалась до різних підрозділів Міністертва оборони також не може братися до уваги, як поважна причина пропуску строку на апеляційне оскраження.
Вимогами ст.1 указу Президента України від 03.10.92р. № 493/92 "Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади" встановлено, що з 1 січня 1993 року нормативно-правові акти, які видаються міністерствами, іншими органами виконавчої влади, органами господарського управління та контролю і які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер, підлягають державній реєстрації. До того ж обов`язок щодо реєстрації нормативно-правових актів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади покладається на них безпосередньо ч.3 ст. 117 Конституції України.
Ст. 2 цього ж Указу передбачено, що державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, органів господарського управління та контролю, здійснює Міністерство юстиції України.
Відповідно до ст. 3 указу Президента України від 03.10.92р. №493/92 Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади нормативно-правові акти, зазначені в ст. 1 цього Указу, набувають чинності через 10 днів після їх реєстрації, якщо в них не встановлено пізнішого строку надання їм чинності.
Таким чином, Міністерство оборони України, видаючи нормативно-правові акти, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, повинно було в обов`язковому порядку забезпечити їх відповідну державну реєстрацію і оприлюднення.
Накази, на які посилається апелянт, до апеляційної скарги не додані, в базі нормативно-правових документів та загальному доступі вони відсутні. Також відсутні докази державної реєстрації цих наказів як нормативних актів. За таких обставин суд не може їх врахувати при вирішенні клопотання.
В будь-якому випадку діяльність відповідача щодо проходження кореспонденції, навіть з урахуванням його локальних правових актів, має відбуватися в межах встановлених Кодексом адміністративного судочинства України строків, оскільки виключно його нормами визначаються ці граничні строки для подання апеляційної скарги. Так само відповідач не був позбавлений права визначити іншого представника для підготовки апеляційної скарги з урахуванням відряджень ОСОБА_2 та його відпустки. Тим більше, що сам представник вважає такі апеляційні скарги однотипними (другий абзац другої сторінки заяви), тобто такими, що вочевидь не потребували значного часу для їх підготовки.
Відтак, зазначені апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження, які зазначено на виконання ухвали від 05.11.2015 року, суд визнає неповажними та відповідно до вимог ч.4 ст.189 КАС України відмовляє у відкритті апеляційного провадження.
Керуючись ст.189 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя ,-
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті апеляційного провадження за скаргою Міністерства оборони України .
Ухвала може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Суддя Б.С. Моніч

Роздруковано та надіслано:
1- в справу
2 - позивачу ОСОБА_1

АДРЕСА_1 - відповідачу Міністерство оборони України пр-т Повітрофлотський , 6,м.Київ,03168
Житомирський обласний військовий комісаріат вул. Баранова,4,Житомир,10001