Справа № 22-а-20985/11
Суддя: Михайлів Л.В.
Дата ухвалення: 2011-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Категорія - 10.3.2 (І) ОСОБА_1
Доповідач - Михайлів Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

10 травня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Михайлів Л.В.

суддів: Митрофанової Л.В., Соколан Н.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Кривому Розі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Софіївському районі Дніпропетровської області на рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Софіївському районі Дніпропетровської області про визнання незаконною бездіяльності щодо перерахунку щомісячної пенсії по інвалідності (основної та додаткової) та стягнення заборгованості по виплаті пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Софіївському районі Дніпропетровської області (надалі УПФУ в Софіївському районі Дніпропетровської області) про визнання незаконною бездіяльності щодо перерахунку щомісячної пенсії по інвалідності (основної та додаткової) та стягнення заборгованості по виплаті пенсії, посилаючись на те, що йому, як ліквідатору аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, інваліду 2-ї групи, не проводився перерахунок пенсії, у відповідності до вимог Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01.03.2009 року по 31.07.2010 року.

Просив суд визнати незаконною бездіяльність відповідача щодо не вчинення дій стосовно перерахунку та виплати основної та додаткової пенсії в розмірах, визначених ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобовязати відповідача здійснити йому перерахунок та виплату пенсії в період з 01.03.2009 року по 31.07.2010 року.

Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2010 року задоволено позов ОСОБА_2

Визнано незаконною бездіяльність УПФУ в Софіївському районі Дніпропетровської області щодо не вчинення дій стосовно перерахунку та виплати ОСОБА_2 в період з 01.03.2009 року по 31.07.2010 року пенсії та додаткової пенсії відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязано УПФУ в Софіївському районі Дніпропетровської області здійснити перерахунок пенсії та додаткової пенсії ОСОБА_2 в період з 01.03.2009 року по 31.07.2010 року згідно зі ст. 50, ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком для додаткової пенсії та 8 мінімальних пенсій за віком для основної пенсії та забезпечити її виплату з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

Стягнуто з УПФУ в Софіївському районі Дніпропетровської області на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 37 грн.

В апеляційній скарзі відповідач УПФУ в Софіївському районі Дніпропетровської області ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що судом помилково застосовано до спірних правовідносин показник мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» й не враховано, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок ЧАЕС визначається Кабінетом Міністрів України, у звязку з чим УПФУ в Софіївському районі Дніпропетровської області правомірно виплачує на користь позивача основну та додаткову пенсії в розмірах, встановлених Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 «Про питання соціального захисту окремих категорій громадян».

Перевіривши за наявними у справі матеріалами законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга УПФУ в Софіївському районі Дніпропетровської області підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, віднесений до 1-ї категорії осіб, які постраждали внаслідок ЧАЕС, є інвалідом 2-ї групи захворювання, яке пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, у зв'язку з чим йому призначено державну (основну) та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка виплачується йому УПФУ в Софіївському районі Дніпропетровської області у відповідності до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з факту порушення відповідачем вимог ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» при обчисленні на користь позивача розміру державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, й нарахування останніх в розмірі меншому ніж передбаченому діючим Законом в період з 01.03.2009 року по 31.07.2010 року, й обов'язку відповідача у зв'язку з цим здійснити її перерахунок та виплату у відповідності до вищевказаного Закону.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем оскаржується встановлене судом право позивача на отримання державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю за період з 01.03.2009 року по 31.07.2010 року в розмірах, встановленими ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч.4 ст. 54 цього Закону, дія якої відновлена Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008р., розмір пенсії для інвалідів 2-ї групи щодо яких встановлений зв'язок з Чорнобильською катастрофою не міг бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі ст. 50 зазначеного Закону, дія якої відновлена Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008р. особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема інвалідам 2-ї групи - у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Як передбачено ст. 53 Закону виплата додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Зазначені статті у вказані редакції чинні й на 2009-2010 роки.

Як вбачається з матеріалів справи, починаючи з 01.03.2009 року по 31.07.2010 року розрахунок державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, позивачу проводився відповідачем, виходячи із встановленого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 «Про питання соціального захисту окремих категорій громадян», Постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 року № 654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян».

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що при визначенні розміру державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю позивачу в оспорюваний період застосуванню підлягають ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не згадані вище постанови Кабінету Міністрів України, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Відповідно до ст. 54 зазначеного Закону при визначенні розміру пенсії за основу її нарахування береться мінімальна пенсія за віком. Оскільки чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», й іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає, то колегія суддів не приймає до уваги доводи відповідача про неможливість застосування до спірних правовідносин показника розміру мінімальної пенсії за віком, який встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом на відповідний бюджетний рік. Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність у позивача права на перерахунок пенсії, у розмірах, які визначено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду залишенню без змін відповідно до ст. 200 КАС України.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Софіївському районі Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: