Справа № 808/3441/15
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2015-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"23" грудня 2015 р. справа № 808/3441/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Український графіт"

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2015 року у справі №808/3441/15

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя

до Публічного акціонерного товариства "Український графіт"

про відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, -

встановив:

В червні 2015 року позивач звернулося до суду першої інстанції з позовом до відповідача, в якому просив, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, стягнути з відповідача заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту "а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", за період з березня по липень 2015 року в сумі 160 653,73 грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2015 року позов задоволено в повному обсязі.

Постанова суду вмотивована тим, що відповідач, як платник збору на обов'язкове державне пенсійне страхування та юридична особа, працівники якої вийшли на пільгову пенсію, зобов'язаний відшкодовувати Пенсійному фонду України фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій у повному розмірі. Тому, заборгованість у сумі 160 653,73 грн. за період з березня по липень 2015року підлягає стягненню.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Зокрема відповідач зазначив, що не погоджується з постановою суду першої інстанції в частині нарахування позивачем суми доплат та підвищень до пенсій за понаднормовий стаж в сумі 7631,15 грн. за березнь-липень 2015 року, оскільки це суперечить п. 6 Прикінцевих положень, ст. 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV), п. 6.6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду України 19.12.2003 року №21-1 (далі - Інструкція №21-1).

Суд першої інстанції необґрунтовано визнав правомірними розрахунки позивача, які складені з порушенням вимог п.6.2 Інструкції № 21-1, оскільки відповідно до розрахунків стажу пенсіонерам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яким призначено пенсію на пільгових умовах, позивач розрахував суму відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій не пропорційно стажу роботи на всіх підприємствах, де працювали ці особи повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Частиною 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" містить пряму норму, яка передбачає покриття підприємствами фактичних витрат на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на роботах за списком №1, затвердженим Кабінетом Міністрів України і не містить норми, якою б передбачалось покриття підприємствами фактичних витрат на виплату і доставку пенсій за Списками №1, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956р. Всупереч вимогам законодавства, позивач по ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 при розрахунку суми відшкодування підприємствами фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій необґрунтовано відніс витрати на виплату та доставку пенсій особам, які до 01.01.1992р. працювали на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці на ПАТ "Укрграфіт".

Надані позивачем розрахунки та довідки не можуть вважатися належними доказами понесення позивачем фактичних витрат, оскільки вони складені в односторонньому порядку самим позивачем та свідчать лише про нараховані до виплати пенсіонерам суми пенсій й не містять підпису особи про отримання цих сум або підтвердженої фінансовою установою інформації про перерахування пенсіонеру коштів.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що позивачем не підтверджено фактичні витрати здійснені УПФУ Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Позивач надіслав апеляційному суду заперечення, в яких просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Представники сторін по справі, повідомлені належним чином, у судове засідання не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідач є платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", а також платником страхових внесків відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до виданих відповідачем довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії ОСОБА_11, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_4, ОСОБА_14, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 призначено пенсії на підставі п."а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Позивачем зазначеним особам у період з березня по липень 2015 року було здійснено витрати на виплату та доставку пенсій в сумі 160 653,73 грн.

Відповідно до ч.2 розділу XV Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам , зайнятим повний робочий день на роботах з особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності Закону, тобто з 01.01.2004 року, у розмірі 20% з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100 відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Таким чином, відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій до досягнення працівником пенсійного віку, призначених за списком №1, мають здійснюватися відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та п. "а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Пунктом "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від останнього місця роботи працівники, які зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років та мають стаж роботи не менш 20 років, з них не менш 10 років на вказаних роботах; жінки - після досягнення 45 років та мають стаж роботи не менш 15 років, з них не менш 7 років 4 місяці на вказаних роботах.

Відповідно до ч.1 п.п.6.1 п.6 Інструкції №21-1 відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до пункту 4, 7 Положення про Пенсійний Фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 року № 280, Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи; організовує, координує та контролює роботу територіальних органів щодо стягнення у передбаченому законодавством порядку своєчасно не нарахованих та/або не сплачених сум страхових внесків та інших платежів.

Згідно з п.6.2 Інструкції №21-1 витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абзацу третього підпункту 1 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах. При визначенні частки сплати окремого підприємства стаж ураховується в місяцях (шляхом переведення років у місяці). Якщо пенсія на пільгових умовах призначена із взаємним зарахуванням періодів роботи, передбачених статтями 13, 14 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", які дали право на цю пільгову пенсію, то відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку цих пенсій здійснюється тими підприємствами, на яких цей стаж було вироблено у розмірах, передбачених частиною 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

За приписами пункту 6.4 Інструкції № 21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Саме з цими обставинами пов'язаний обов'язок по сплаті витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, що визначено пунктом 6.8 Інструкції № 21-1.

Відповідно до п.9.2. Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум платежів, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 27.09.2010 № 21-2, в редакції на час розгляду справи апеляційним судом, за бажанням платника органами Пенсійного фонду проводиться звірення розрахунків за всіма платежами, які сплачуються ним за звітний період. За платежами, за якими виникли розбіжності, за бажанням платника друкуються картки особових рахунків платників.

Звірення розрахунків оформляється складанням акта, про що робиться відмітка у книзі обліку актів звірення розрахунків платників, яка ведеться у відділі обліку надходження платежів, за формою згідно з додатком 2. Акт звірення складається у розрізі карток особових рахунків платників у довільній формі з використанням можливості програмного забезпечення.

При збігові сальдо розрахунків за даними платника з даними органу Пенсійного фонду розрахунки на 1 січня вважаються звіреними. Якщо сальдо розрахунків на 1 січня за даними платника не збігається з даними відповідного органу Пенсійного фонду, то акт звірення є підставою для здійснення перевірки в порядку, встановленому законодавством.

Отже, відповідач не позбавлений можливості з'ясувати питання щодо фактичної виплати пенсії під час звірки. Таким чином, доводи апеляційної скарги стосовно недоведеності розміру фактично здійснених витрат не приймаються колегією суддів до уваги.

Позивачем були здійснені розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за списком № 1 за березень-липень 2015 року та вручено їх відповідачеві. Вказані розрахунки відповідачем в установленому порядку не оскаржені. Відповідач заборгованість по відшкодуванню сум витрат на виплату і доставку пенсій за період з березня по липень 2015 року в сумі 160653,73 грн. у добровільному порядку не погасив.

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Посилання відповідача на неврахування судом п. 6 Прикінцевих положень, ст.9 Закону №1058-ІV, підпункту 6.6 розділу 6 Інструкції №21-1 колегія суддів не приймає до уваги, оскільки це не відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України при вирішенні питання щодо правильного застосування пункту 6 Прикінцевих положень Закону №1058-IV та підпункту 6.6 розділу 6 Інструкції №21-1 (постанова від 29 травня 2012 року № 21-68а12), яка полягає у тому, що поняття "надбавки та підвищення", які встановлюються та виплачуються згідно з положеннями Закону України "Про пенсійне забезпечення", відрізняється від поняття "збільшення розміру пенсії внаслідок її перерахунку", визначеного Законом № 1058-IV, адже нормами законодавства передбачено не лише різні підстави для таких змін розміру пенсії (під час встановлення та виплати додаткових доплат, надбавок, підвищень застосовуються норми Закону України "Про пенсійне забезпечення", під час здійснення перерахунку та виплати пенсії з урахуванням збільшення, яке відбулось внаслідок її перерахунку, - Закону № 1058-IV), а й правові наслідки - додаткові доплати, надбавки, підвищення мають окремий статус та обліковуються окремими рядками, а збільшення розміру пенсії внаслідок її перерахунку за нормами Закону № 1058-IV становить її основний розмір, а отже, підлягає включенню до розрахунку фактичних витрат та відшкодуванню.

Колегія суддів також приймає до уваги постанову Верховного Суду України №21-251а12 від 25 вересня 2012 року, згідно якої Верховний Суд України прийшов до висновку, що "витрати на виплату та доставку пенсій, призначених особам, відповідно до пунктів "а", "б" частини першої статті 13 Закону № 1788-XII за списком № 1 та списком № 2, покриваються підприємствами та організаціями. При цьому обов'язок підприємств та організацій з відшкодування цих витрат, понесених ПФУ після 1 січня 2004 року, не пов'язаний із датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу (до чи після набрання чинності Законом № 1058-IV)".

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з відповідача витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту "а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", за період з березня по липень 2015 року в сумі 160 653,73 грн.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права; доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому постанову слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Український графіт" залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2015 року у справі №808/3441/15 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун