Справа № 815/6434/15
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2015-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6434/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2015 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Марина П.П.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Державного підприємства «Науково-дослідний інститут «Шторм» до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області про скасування наказів № 959 від 02.10.2015 р., № 985 та № 992 від 12.10.2015 р., -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Державного підприємства «Науково-дослідний інститут «Шторм» (далі ДП «НДІ «Шторм») до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області (далі ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області), в якому позивач просить суд скасувати накази ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 02.10.2015 р. № 959 «Про проведення позапланової документальної виїзної перевірки ДП «НДІ «Шторм» », від 12.10.2015 р.№ 985 «Про внесення змін до наказу ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 02.10.2015 року № 959 «Про проведення позапланової документальної виїзної перевірки ДП «НДІ «Шторм» », та від 12.10.2015 р. № 992 «Про продовження терміну проведення позапланової документальної виїзної перевірки ДП «НДІ «Шторм» ».

У своєму позові позивач зазначив, що чинними законодавчими актами України не передбачена можливість здійснення додаткової перевірки податковим органом одного субєкта господарювання. Повторна перевірка субєкта господарської діяльності проводиться за рішенням вищестоящого контролюючого органу у тому разі, коли стосовно посадових або службових осіб контролюючого органу, які проводили планову або позапланову перевірку зазначеного субєкта розпочате службове розслідування або порушено кримінальну справу.

Поряд з цим, на порушення вищезазначеного, ДПІ у Малиновському районі ГУ ДФС в Одеській області провела перевірку позивача з питання, яке вже досліджувалось у 2014 році, та за результатами такого дослідження було прийнято податкове повідомлення-рішення, яке в подальшому було оскаржено позивачем.

Таким чином, позивач підкреслює, що платники податків не можуть бути притягнуті до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, яке вже було відображено в акті попередньої перевірки.

Відповідач надав до суду заперечення (а.с. 66-69), в яких зазначив, що ДПІ у Малиновському районі ГУ ДФС в Одеській області отримано постанову старшого слідчого з ОВС четвертого відділу слідчого управління кримінальних розслідувань Головного слідчого управління фінансових розслідувань ДФС України капітана податкової міліції ОСОБА_1 від 14.05.2015 р. про призначення документальної позапланової перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства ДП «НДІ «Шторм» під час проведення фінансово-господарських взаєморозрахунків з ПП «Ін Кар» за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р.

На підставі вищезазначеного та керуючись пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України, ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області було видано наказ від 02.10.2015 р. № 959 про проведення позапланової документальної виїзної перевірки ДП «НДІ «Шторм» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р., тривалістю 5 календарних робочих днів з 05.10.2015 р.

Відповідач вказує, що зазначений наказ та направлення на перевірку були вручені головному бухгалтеру підприємства та перевірку проведено з відома директора та головного бухгалтера ДП «НДІ «Шторм». Також відповідач зауважує, посилаючись на практику Верховного Суду України, що оскільки позивачем допущено працівників ДПІ до проведення перевірки підприємства то оскаржуваний наказ вичерпав свою дію та не може бути скасований.

На підставі вищевикладеного, відповідач вважає зазначений наказ таким, що оформлений згідно з вимогами діючого законодавства, а позовні вимоги ДП «НДІ «Шторм» необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Від представника позивача та представника відповідача надійшли заяви про розгляд справи в порядку письмового провадження, у звязку з чим справу розглянуто в порядку ч.6 ст.128 КАС України.

Суд, дослідивши доводи адміністративного позову та заперечень на нього, наявні матеріали справи та обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, встановив наступні факти та обставини.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії ААВ № 277652 ДП «НДІ «Шторм» зареєстроване як юридична особа 08.06.1993 р. № 0001340 (а.с. 8).

Підприємство взято на податковий облік в органах державної податкової служби 09.08.1993 р. за № 22.

ДП «НДІ «Шторм» є платником податку на додану вартість відповідно до свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість від 10.12.2014 р. № 22318814 (іпн 21).

Згідно з довідкою з ЄДРПОУ АА № 578681 ДП «НДІ «Шторм» має право здійснює такі види діяльності за КВЕД-2010: дослідження й експериментальні розробки у сфері інших природничих і технічних наук; виробництво промислового холодильного та вентиляційного устаткування; ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення; виробництво інших помп і компресорів; установлення та монтаж машин і устаткування; виробництво гідравлічного та пневматичного устаткування (а.с. 9).

Як встановлено судом, 14.05.2015 року старшим слідчим з ОВС четвертого відділу слідчого управління кримінальних розслідувань Головного слідчого управління фінансових розслідувань ДФС України капітаном податкової міліції ОСОБА_1 було винесено постанову про проведення позапланової документальної перевірки ДП «НДІ «Шторм», м. Одеса, код ЄДРПОУ НОМЕР_1, під час проведення фінансово-господарських взаєморозрахунків з ПП «Ін Кар» (м. Одеса, ) (а.с. 70-72). Перевірка призначена для повного, всебічного і обєктивного дослідження обставин здійснення господарської діяльності, здобуття та закріплення доказів у кримінальному провадженні № 0000102. Зазначену постанову направлено для організації виконання до ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області.

У подальшому ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області прийняла наказ від 02.10.2015 р. № 959 «Про проведення позапланової документальної виїзної перевірки ДП «НДІ «Шторм» » (а.с. 10), від 12.10.2015 р.№ 985 «Про внесення змін до наказу ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 02.10.2015 року № 959 «Про проведення позапланової документальної виїзної перевірки ДП «НДІ «Шторм» » (а.с. 12), та від 12.10.2015 р. № 992 «Про продовження терміну проведення позапланової документальної виїзної перевірки ДП «НДІ «Шторм» » (а.с. 13).

Як з'ясовано судом, юридичною підставою для прийняття наказу про призначення перевірки суб'єкт владних повноважень обрав положення пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України, а фактичною підставою слугував факт надходження постанови старшого слідчого з ОВС четвертого відділу слідчого управління кримінальних розслідувань Головного слідчого управління фінансових розслідувань ДФС України капітана податкової міліції ОСОБА_1 про призначення документальної позапланової перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства ДП «НДІ «Шторм» під час проведення фінансово-господарських взаєморозрахунків з ПП «Ін Кар» за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені суб'єктом владних повноважень в основу рішення про призначення спірної перевірки на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов висновку про наступне.

Згідно положень п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Проведення вказаних перевірок є правом ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, як податкового органу.

Відповідно до вимог п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Згідно приписів п.п 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється у випадку, коли отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

Суд вважає за потрібне зазначити, що пп.78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України містить імперативний припис щодо обов'язку податкового органу призначити позапланову перевірку у випадку отримання постанови слідчого у кримінальній справі. При цьому виконання такого обов'язку не передбачає дослідження органом податкової служби підстав призначення відповідної перевірки слідчим, оцінювання правомірності та законності цієї перевірки. Правова оцінка слідчого щодо призначення податкової перевірки у рамках кримінальної справи здійснюється у порядку, визначеному кримінально-процесуальним законом.

А тому суд не приймає до уваги твердження позивача, що ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області вдруге здійснює перевірку господарської діяльності ДП «НДІ «Шторм» із контрагентом ТОВ «Ін Кар», оскільки як вбачається з вищенаведених норм податкового законодавства проведення перевірки у разі надходження постанови органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора є обовязком податкового органу.

Згідно п. 78.4 ст.78 ПК України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Водночас, ч. 7 ст. 110 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що постанова слідчого, прокурора, прийнята в межах компетенції згідно із законом, є обов'язковою для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується.

Як було встановлено під час розгляду справи, спірний наказ був прийнятий відповідачем на виконання постанови старшого слідчого з ОВС четвертого відділу слідчого управління кримінальних розслідувань Головного слідчого управління фінансових розслідувань ДФС України капітана податкової міліції ОСОБА_1 про призначення документальної позапланової перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства ДП «НДІ «Шторм» під час проведення фінансово-господарських взаєморозрахунків з ПП «Ін Кар» за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р.

Вказана постанова винесена в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000102 за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 112, ч. 1 ст. 205 КК України. Доказів скасування вказаної постанови слідчого від 14.05.2015 року позивачем як до суду під час подання даного позову, так і в ході судових засідань не надано.

При провадженні досудового слідства всі рішення про спрямування слідства і про провадження слідчих дій, слідчий приймає самостійно і несе повну відповідальність за їх законне і своєчасне проведення.

Слідчий - це процесуально незалежний і самостійний суб'єкт кримінального процесу.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність у відповідача встановлених законом підстав для прийняття оскаржуваних наказів про проведення документальної позапланової перевірки позивача.

Додатково суд зауважує, що відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 25 листопада 1997 року №6-зп «Щодо офіційного тлумачення частини другої статті 55 Конституції України та статті 248-2 Цивільного процесуального кодексу України» частину другу статті 55 Конституції України необхідно розуміти так, що кожен, тобто громадянин України, іноземець, особа без громадянства має гарантоване державою право оскаржити в суді загальної юрисдикції рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх рішення, дія чи бездіяльність порушують або ущемлюють права і свободи громадянина України, іноземця, особи без громадянства чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді.

З викладеної правової позиції Конституційного Суду України випливає, що підставою для звернення особи до суду з позовом щодо оскарження рішення, дії чи бездіяльності будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб є наявність у позивача переконання в порушенні його прав або свобод чи в існуванні перешкод у здійсненні цих прав.

Вказаний принцип також закріплений в частині 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, який визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Виходячи із положень статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства є рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Так, згідно підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України платник податків має право оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб).

Виходячи з наведеного, платниками податків до суду можуть бути оскаржені рішення, дії, бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які порушують права, свободи та інтереси. Втім, задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті позовні вимоги, які відновлюють фактично порушені права, свободи та інтереси особи у сфері публічно-правових відносин.

Однак дії контролюючого органу по видачі наказу не породжують для платника податків жодних правових наслідків, у зв'язку із тим, що прийняття наказів є обов'язком керівника податкового органу за умови настання законодавчо визначених підстав.

Платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду під час оскарження має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами.

Отже, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого, на його думку, здійснення податкового контролю щодо себе.

Такої позиції дотримується Верховний Суд України у постанові від 24.12.2010 р. у справі за позовом ТОВ «Foods and Goods LTD», Вищий адміністративний суд України у постанові від 19.12.2013 р. у справі № К/800/30029/13.

Таким чином, суд вважає за необхідне зазначити, що при фактичному проведенні перевірки, діями податкового органу, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки позивача у сфері публічно-правових відносин будуть відповідні рішення про донарахування податкових зобов'язань та/або визначення штрафних (фінансових) санкцій.

Відповідно до частини 1 статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно із статтею 86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Суд зазначає, що позивачем під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження незаконності оскаржуваних наказів та неправомірності дій податкового органу щодо їх прийняття.

Натомість, відповідач, будучи суб'єктом владних повноважень та заперечуючи проти позову, довів правовірність та обґрунтованість винесення спірних наказів про проведення позапланової документальної виїзної перевірки та вчинених дій щодо їх прийняття.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 21 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з ПК України та іншими законами і нормативними актами.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що приймаючи оскаржуваний наказ про проведення позапланової документальної виїзної перевірки, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження їй надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо, а тому заявлені позивачем вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати розподілити відповідно до ст.94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 9, 11, 69-72, 86, 128, 158-163, 167, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Державного підприємства «Науково-дослідний інститут «Шторм» до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області про скасування наказів № 959 від 02.10.2015 р., № 985 та № 992 від 12.10.2015 р. відмовити повністю.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя П.П. Марин