Справа № 308/8214/15-а
Суддя: Семерак І. О.
Дата ухвалення: 2015-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2015 Ужгородський міськрайонний суд

Закарпатської області

в складі: головуючого судді Семерак І. О.

при секретарі Віраг Е. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного Фонду України в м.Ужгороді Закарпатської області до Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області про скасування постанови від 06.07.2015 року про поновлення виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом мотивуючи його тим, що 07.07.2015 р. на його адресу надійшла постанова (ВП №47016374) старшого державного виконавця відділу примусового виконаний рішень управління ДВС головного управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_1 від 06.07.2015 р. про поновлення виконавчого провадження, згідно якої зобовязано управління ПФУ в м. Ужгороді нарахувати та виплатити ОСОБА_2, як дитині війни, підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 20.03.2011 року по 22.07.2011 року, з урахуванням проведених виплат.

Позивач вважає таку постанову безпідставною, необґрунтованою та винесеною без урахування усіх обставин справи.

Зазначає, що 25.03.2015 р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС головного управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2a-4467/11 виданого Ужгородським міськрайонним судом від 17.03.2015 р. про зобов'язання управління ПФУ в м. Ужгороді нарахувати та виплатити ОСОБА_2, як дитині війни, підвищення до пенсії за період з 20.03.2011 по 22.07.2011 року з урахуванням проведених виплат. Одночасно постановою було зобовязано боржника виконати рішення суду в строк до 01.04.2015 року.

Вказує, що прийнявши до виконання відповідне рішення суду, управлінням листом №3274/08 від 01.04.2015 року було повідомлено відділ ДВС про виконання вказаного виконавчого листа, а саме було повідомлено, що управлінням нараховано та проведено до виплати передбачені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» підвищення до пенсії за період та у розмірі згідно виконавчого листа, про що надсилалось документальне підтвердження, а саме Розпорядження на індивідуальний перерахунок. При цьому було повідомлено, що дане нарахування буде виплачено після надходження відповідних коштів з Держбюджету, так як у відповідності зі ст.7 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни" фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Зазначає, що відповідно до Постанови КМУ від 03.08.2011 року №845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства.

У звязку з цим, просить скасувати вищевказану постанову від 06.07.2015 про поновлення виконавчого провадження.

В судове засідання позивач не зявився водночас від нього надійшла заява в якій він позов підтримує повністю, просить його задовольнити та справу розглянути у його відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявився, однак подав письмове заперечення на позов в якому позов не визнає вважаючи такий безпідставним, та просить у його задоволенні відмовити. Вказує, що у звязку з внесенням до суду державним виконавцем подання про зміну способу і порядку виконання судового рішення, 08.04.2015 року старшим державним виконавцем було винесено постанову про зупинення виконавчого провадження (ВП №47016374) до розгляду справи по суті. 03.07.2015 року на адресу відділу ПВР надійшла ухвала суду від 29.05.2015 року якою змінено спосіб і порядок виконання судового рішення Ужгородського міськрайонного суду від 17.03.2015 року у справі № 2-а- 4467/11, а саме із зобов'язання на стягнення з управління Пенсійного фонду України в м. Ужгороді на користь ОСОБА_2 нарахованого, але не виплаченого підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком в розмірі 570,42 грн.». Оскільки, рішення суду набуло законної сили 20.06.2013 року, то виключається можливість виконання рішення суду органами Казначейства, а передбачає виконання органом ДВС. У звязку з цим 06.07.2015 року старшим державним виконавцем відділу ПВР ОСОБА_1 винесено постанову про поновлення ВП № 47016374 та Боржника було зобов'язано виконати рішення суду в повному обсязі до 13.07.2015 року.

Суд відповідно до ч.4 ст.128 КАС України, вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2а-4467/11 виданого 17.03.2015 року Ужгородським міськрайонним судом про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м. Ужгороді нарахувати та виплатити ОСОБА_2, як дитині війни, підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни" за період з 20.03.2011 року по 22.07.2011 року, з урахуванням проведених виплат.

Вказаний виконавчий документ було пред'явлено стягувачем ОСОБА_2 на виконання до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби.

25.03.2015 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ОСОБА_1, відповідно до вимог ст.ст. 25, 31 Закону України «Про виконавче провадження», було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та боржнику - УПФ в м. Ужгороді було надано строк для самостійного виконання рішення суду до 01.04.2015 року.

У відповідь на вказану постанову про відкриття виконавчого провадження управління Пенсійного фонду в м. Ужгороді листом від 01.04.2015 року за № 3274/08 повідомило відділ ДВС, що стягувачу по виконавчому провадженню проведено нарахування підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Нарахована сума ОСОБА_2 склала - 570,42 грн., однак дану суму коштів боржником не виплачено у зв'язку з відсутністю бюджетного фінансування на ці видатки.

У зв'язку з цим, державний виконавець, на підставі ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.263 КАС України, 07.04.2015 рок звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з поданням про зміну способу і порядку виконання судового рішення із зобов'язання на стягнення з УПФ в м. Ужгороді на користь ОСОБА_2 нарахованого, але не виплаченого підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком в розмірі 570,42 грн.

08.04.2015 року старшим державним виконавцем відділу ПВР ОСОБА_1 винесено постанову про зупинення виконавчого провадження до розгляду справи по суті.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.05.2015 року, яка набула законної сили, вказане подання державного виконавця задоволено та змінено спосіб і порядок виконання судового рішення Ужгородського міськрайонного суду у справі №2а-4467/11, а саме із зобов'язання на стягнення з управління Пенсійного фонду України в м. Ужгороді на користь ОСОБА_2 нарахованого, але не виплаченого підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком в розмірі 570,42 грн.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Ч.1 ст.3 вказаного Закону визначено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

В той же час, згідно пункту 3 розділу II прикінцевих та перехідних положень цього Закону, виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, а саме: державний орган, державні підприємство, установа, організація, юридична особа, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, тобто до 1 січня 2013 року, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом.

Таким чином, оскільки рішення суду по справі №2а-4467/11 від 17.10.2011 року набуло законної сили 20.06.2013 року то виключається можливість виконання рішення суду органами Казначейства, а передбачає виконання органом ДВС.

Відповідно до ч. 5 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» після усунення обставин, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження, державний виконавець протягом трьох днів з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов'язаний своєю постановою поновити виконавче провадження за власною ініціативою або за заявою стягувача.

Судом встановлено, вказану ухвалу суду від 29.05.2015 року отримано відділом примусового виконання рішень 03.07.2015 року після чого 06.07.2015 року старшим державним виконавцем відділу ПВР ОСОБА_1 винесено постанову про поновлення вищевказаного виконавчого провадження (ВП № 47016374) та боржника УПФ України в м. Ужгороді було зобов'язано виконати рішення суду в повному обсязі до 13.07.2015 року.

За таких обставин суд вважає, що державним виконавцем винесено оскаржувану постанову про поновлення виконавчого провадження у повній відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження".

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов УПФ України в м. Ужгороді є безпідставним, а тому в його задоволенні слід відмовити.,

Керуючись ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 4, 6, 8-11, 14-19, 100, 160-163, 181, 186 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову Управління Пенсійного Фонду України в м.Ужгороді Закарпатської області до Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області про скасування постанови від 06.07.2015 року про поновлення виконавчого провадження (ВП № 47016374) відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3