Справа № 523/13761/15-а
Суддя: Аліна С. С.
Дата ухвалення: 2015-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2015 р. Суворовський районний суд м. Одеси у складі

головуючого судді - Аліна С.С.

при секретарі - Присяжний А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради, третя особа: Департамент комунальної власності ОСОБА_3 міської ради про визнання дій незаконними, про зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_3 міської ради, третя особа: Департамент комунальної власності ОСОБА_3 міської ради про визнання незаконною та протиправною бездіяльність ОСОБА_3 міської ради щодо не розгляду та не прийняття рішення на пленарному сесійному засіданні міської ради, щодо клопотання ОСОБА_1, ОСОБА_2 від 11 червня 2015 року про надання безоплатно у власність змелену ділянку площею 0,10 га (кожному) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); зобов'язати ОСОБА_3 міську раду розглянути на найближчому пленарному засіданні міської ради, клопотання ОСОБА_1, ОСОБА_2 від 11 червня 2015 року про надання безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,10 га (кожному) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), із постановленням в письмовій формі рішення, з посиланням на закон, із викладенням обґрунтованих мотивів постановленого рішення, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. За результатами розгляду їх клопотання та прийнятого рішення, надіслати кожному засвідчену копію рішення міської ради, та усі копії документів (матеріалів) на підставі яких було прийнято відповідне рішення. Визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_3 міської ради щодо не забезпечення прав ОСОБА_1, ОСОБА_2 у безпосередній їх присутності під час розгляду їх клопотання від 11.06.2015 р., що призвело до порушення вимог Закону України "Про звернення громадян"; зобов'язати ОСОБА_3 міську раду забезпечити право на особисту присутність ОСОБА_1, ОСОБА_2 у роботі земельної комісії міської ради, сесійного засідання міської ради під час розгляду їх клопотань від 11.06.2015 р., шляхом завчасного та належного їх повідомлення про дату та час відповідного розгляду; зобов'язати ОСОБА_3 міську раду в 30-денний строк з моменту набрання постановою суду першої інстанції законної сили подати до суду звіт про виконання судового рішення, а копію цього звіту направити ОСОБА_1, ОСОБА_2; стягнути з ОМР на користь ОСОБА_1 судові витрати.

Обґрунтовують свої вимоги тим, що 11 червня 2015 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до ОСОБА_3 міської ради, із письмовим клопотанням про одержання безоплатно у власність земельну ділянку орієнтованою площею 0,10 га (кожному) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на територій м. Одеси із зазначенням орієнтованого місяця розташування земельних ділянок. До клопотання було подано графічні матеріали на яких позначено бажане місце розташування земельної ділянки, а також інші копії документів необхідних для реалізації свого Конституційного права.

Зазначене клопотання було відправлено ОМР рекомендованою поштою. Відповідно до повернутого рекомендованого поштового повідомлення відповідач отримав надіслане клопотання та додані до нього документи 16.06.2015 р. Згідно наданої інформації департаментом звернень громадян ОСОБА_3 міської ради, клопотання та додані документи було зареєстровано за вх. № 38-Ко-3148.

Клопотання було подано на підставі і в порядку, передбаченому ч.6 ст. 118 Земельного кодексу України.

На день подання позову, відповідачем за результатами розгляду поданих позивачами документів не було прийнято жодного рішення відповідно до ч.7 ст.118 Земельного кодексу України.

Крім того, на письмове прохання позивачів щодо забезпечення їх особистої участі під час розгляду клопотання (на комісії, на пленарному сесійному засіданні, тощо), також не було жодного разу задоволено та не забезпечено, що є порушенням їх прав передбачених ЗУ "Про звернення громадян".

Обрані орієнтовані бажані земельні ділянки відповідно до доданих позивачами графічних матеріалів до свого клопотання, є вільними та перебувають у власності територіальної громади м. Одеси в особі ОСОБА_3 міської ради, цьому також є підтвердження, що вказується у рішеннях Суворовського районного суду м. Одеси від 20.02.2012 р. у справі №1527/2-5753/11 та постанові ОСОБА_3 апеляційного адміністративного суду від 09.02.2011 р. у справі № 2-а-587/08/1522.

Крім цього, зазначаючи у своєму клопотанні цільове призначення бажаних земельних ділянок "для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)", позивачі виходили з того, що бажані вільні земельні ділянки (позначені на поданих графічних матеріалах) межують із земельними ділянками які вже перебувають у приватній власності та мають цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка - кадастрові номера: :21:008:0006; :21:008:0005; :21:008:0004). Крім того, враховуючи те, що обрані бажані земельні ділянки розташовані на території яка не відноситься до скверу, парку, лісу, саду, про що свідчить відсутність відповідного рішення ОСОБА_3 міської ради, Позивачі дійшли до висновку про можливість реалізації свого Конституційного права на отримання безоплатно земельні ділянки на обраній території. Відповідно до даних фото фіксації зі супутника відстань від обраних земельних ділянок (позначених Позивачами на графічних матеріалах) до зеленої зони становить 25 м., до води 160м.

Враховуючи вищезазначене, позивачі вважають за необхідним звернутися до суду з метою захисту порушених їх прав з боку ОСОБА_3 міської ради на встановлений Законом порядок розгляду їх клопотання від 11.06.2015 р., порушення їх прав передбачених ЗУ "Про звернення громадян".

Клопотання позивачів від 11.06.2015 р. не було розглянуто на пленарному засіданні міської ради у визначений ч.7 ст.118 ЗК України строк та порядок.

Такі дії з боку відповідача є підставою для визнання незаконною та неправомірною його бездіяльності, тобто не чинення ним дій за наявності нормативно визначеного обов'язку їх вчинити, яке може мати вплив на реалізацію прав, свобод та інтересів фізичної особи, прав та інтересів юридичною особи (зокрема розглянути у встановлений строк клопотання позивачів та прийняти рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок або мотивовану відмову у його наданні).

Відповідачем порушено право позивача на розгляд його клопотання компетентним органом у встановлений законом строк та порядок, а тому піддягає судовому захисту. Важливо підкреслити, що аналогічній правовій позиції дійшли суди різних інстанцій справа № 522/13507/14-а - Постанова ОСОБА_3 апеляційного адміністративного суду від 04.02.2015р., справа №522/14455/14-а - Постанова Приморського районного суду м. Одеси від 21.11.2014 р., Ухвала ОСОБА_3 Апеляційного адміністративного суду від 04.02.2015 р., справа №522/9612-14-а Постанова ОСОБА_3 апеляційного адміністративного суду від 11.02.2015р., справа №522/20581/13-а - Постанова Приморського районного суду м. Одеси від 20.11.2013 р., Ухвала ОСОБА_3 апеляційного адміністративного суду від 18.02.2014р., справа №509/3385/13-а - Постанова Овідіопольського районного суду Одеської області від 07.04.2014 р., Постанова Роздільнянського районного суду Одеській області від 13.08.2015 р. у справі № 511/1761/15-а Постанова Комінтернівського районного суду Одеської області від 19.08.2015 р. у справі № 504/2246/15-а.

Крім того, відповідно до роз'яснення Верховного суду України (лист від 29.10.2008 р. №19-3767/0/8-08), пунктом 14 цього листа роз'яснено, що при розгляді справ за адміністративними позовами до органів державної влади чи органів місцевого самоврядування про визнання неправомірною бездіяльності щодо не розгляду заяви про передачу земельної ділянки у власність, суди вправі зобов'язати відповідний орган розглянути зазначене питання.

З боку відповідача, на прохання позивачів забезпечити їхню участь під час розгляду поданого ними клопотання не було вжито заходів щодо забезпечення їх права на участь у роботі комісій та безпосередньо сесії міської ради. Жодних запрошень щодо можливості бути присутніми на сесії або комісії позивачі не отримували. У зв'язку з чим позивачі вважають, що ОСОБА_3 міська рада своєю бездіяльністю навмисно створює перешкоди у реалізації Конституційних прав в отримані земельної ділянки, у зв'язку із чим позивачі вимушені звертатись до судових органів витрачаючи свій час та кошти, що взагалі може може розглядатись як нанесення моральної шкоди. Цьому є підтвердження у інших аналогічних справах, які зазначались вище.

Позивачі в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити позов в повному обсязі.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачів, суд вважає, що позовні вимоги є не обґрунтованими, є не доказаними, тому не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Судом встановлено про те, що 16.06.2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до ОСОБА_3 міської ради з письмовим клопотанням №38-Ко-3148 про надання безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,10 га (кожному) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с.10);

Відповідно до поштового повідомлення, яке є в матеріалах справи, ОСОБА_3 міська рада отримала вказане клопотання ОСОБА_1, ОСОБА_2 16.06.2015 року (а.с.9);

Статтею 8 Конституції України гарантовано право осіб на звернення до суду для захисту власних конституційних прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно до ст. 6 КАС України, якою регламентовано право осіб на судовий захист, та частиною 1 якої визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина.

Із системного аналізу вищевказаних законодавчих приписів вбачається, що судовий захист прав, свобод або інтересів особи завжди має похідний характер від встановлення факту їх порушення суб'єктом владних повноважень шляхом прийняття рішення, вчинення певних дій або допущення бездіяльності.

Тобто, встановленню в адміністративній справі насамперед підлягає наявність факту порушення суб'єктом владних повноважень законних прав, свобод або інтересів позивача. Адже відсутність такого порушення виключає необхідність застосування адміністративним судом способів захисту або поновлення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулась до суду з адміністративним позовом.

Саме таку правову позицію викладено Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 26 червня 2014 року (справа № 2а/2218/25137/12; у суді касаційної інстанції - К/800/3299/14), постановлених за наслідками перегляду судових рішень судів попередніх інстанцій.

Відповідно до частини 1 статті 118 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України) громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Частиною 6 вказаної статті деталізовано зазначені приписи та визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

При цьому, частиною 7 статті 118 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Відповідно до абзацу 3 частини 7 статті 118 ЗК України, у разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна ОСОБА_4 АРК,ОСОБА_4 міністрів АРК, відповідний орган виконавчоївлади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянкидержавної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень,зазначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розробленняпроекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмовуу його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власністьземельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячнийстрок з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розробленняпроекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такогодозволу, про що письмово повідомляє ОСОБА_4 АРК, ОСОБА_4 міністрів АРК, відповідний орган виконавчоївлади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомленняздається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Зазначеною правовою нормою закріплено принцип мовчазної згоди органів державної влади та місцевого самоврядування на надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у разі розгляду клопотання, поданого у відповідності до статті 118 ЗК України, місячний строк з моменту його отримання.

Не розгляд ОСОБА_3 міською радою спірного клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 11 червня 2015 року жодним чином не порушує їх права на безоплатну приватизацію земельної ділянки, та не перешкоджає його реалізації, що унеможливлює визнання судом протиправною бездіяльності ОСОБА_3 міської ради щодо не розгляду клопотання позивачів від 11 червня 2015 року про надання кожному безоплатно у власність земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), та неприйняття відповідного рішення.

Така правова позиція ОСОБА_3 міської ради повністю збігається з позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалі від 23 вересня 2015 року (справа № 363/609/15-а; у суді касаційної інстанції -К/800/31141/15), постановленій за наслідками перегляду судових рішень судів попередніх інстанцій.

Враховуючи неможливість визнання протиправною бездіяльності ОСОБА_3 міської ради, щодо не розгляду спірного клопотання позивачів, від 11 червня 2015 року, за неможливе вбачається і задоволення позовної вимоги стосовно визнання протиправною бездіяльності ОСОБА_3 міської ради щодо не забезпечення прав позивачів на особисту присутність під час розгляду вищевказаного клопотання, оскільки забезпечення можливості участі позивачів у розгляді спірного клопотання напряму залежить від самого факту його розгляду.

Позицією Пленуму Вищого адміністративного суду України, викладеною у пункті 10.3 його постанови від 20 травня 2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», відповідно до якого у разі визнання судом неправомірними дій чи бездіяльності відповідача суд може зобов'язати його вчинити чи утриматися від вчинення певних дій у спосіб, визначений чинним законодавством, яким може бути захищено/відновлено порушене право.

Отже, необхідними умовами для зобов'язання судом органу владних повноважень вчинити певні дії є: 1) наявність порушеного права, свободи чи інтересу позивача; 2) встановлення факту протиправних дій чи бездіяльності відповідного органу владних повноважень з питань, визначених предметом позову; 3) наявність визначеного законодавством обов'язку та способу вчиняти відповідним органом владних повноважень певні дії.

При цьому, відсутність протиправності у діях суб'єкта владних повноважень виключає можливість зобов'язання його до вчинення будь-яких дій, пов'язаних зі спірним рішенням, діями або бездіяльністю.

При таких обставинах позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 9, 69-71, 158-163 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради, третя особа: Департамент комунальної власності ОСОБА_3 міської ради про визнання дій незаконними, про зобовязання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до ОСОБА_3 апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Суворовського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя Аліна С.С.