Справа № 821/3524/15-а
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/3524/15-а
11 год. 33 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Хом'якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства "Каланчацький комбінат хлібопродуктів"

до Скадовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

Публічне акціонерне товариство "Каланчацький комбінат хлібопродуктів" (далі ПАТ "Каланчацький КХП", позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Скадовської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі Скадовська ОДПІ, відповідач), в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення від 04.11.15 № НОМЕР_1, яким підприємству збільшено грошові зобовязання з податку на додану вартість на 14717 грн., за основним платежем та на 7358 грн. 50 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями. Оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі акта від 23.10.2015 № 210/22/00952344, складеного за наслідками позапланової невиїзної документальної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині повноти декларування ПДВ по взаємовідносинам з платником податків ПП "САКР" за період з 01.02.2015 по 28.02.2015 (далі акт № 210). Під час перевірки відповідач встановив, що позивач у складі податкового кредиту декларації лютого 2015 року відобразив податок на додану вартість за господарською операцією з придбання транспортно-експедиційних послуг у ПП "САКР" загальною вартістю 89580 грн., із яких ПДВ 14716 грн. 68 коп. Відповідач вважає, що, включивши ПДВ по господарським операціям з ПП "САКР" до податкового кредиту, позивач порушив вимоги п. 185.1 ст. 185, пунктів 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198 ПК України, оскільки господарські операції фактично не здійснювались.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що господарські операції з придбання робіт (послуг) у ПП "САКР" підтверджені, крім актів здачі-приймання та податкових накладних, товарно-транспортними накладними та матеріалами складського та бухгалтерського обліків, зауважень щодо документального оформлення господарських операцій між ПАТ "Каланчацький КХП" та ПП "САКР" у відповідача під час перевірки не було. Порушення ПАТ "Каланчацький КХП" вимог податкового законодавства податковий орган безпідставно повязує з недоліками, які, на його думку, мають місце в діяльності контрагента ПП "САКР" - ТОВ "НОРС ІНВЕСТ", з яким позивач не мав господарських відносин. Позивач вважає, що правомірно відобразив у складі податкового кредиту лютого 2015 року ПДВ по операціям з ПП "САКР", а висновки акта перевірки та прийняте на його підставі податкове повідомлення-рішення є необґрунтованим та незаконним.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, просить задовольнити позов.

Скадовська ОДПІ (відповідач) проти позову заперечує, посилається на те, що по відносинам з ПП "САКР" позивач задокументував безтоварні господарські операції. Для включення ПДВ з господарських операцій, пов'язаних з придбанням послуг від ПП "САКР", до податкового кредиту необхідні документи, що оформлені відповідно до вимог, встановлених статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні", які, зокрема, підтверджують факт придбання товару (послуг) від іншої особи, а також зв'язок понесених витрат із господарською діяльністю платника податку. Будь-які документи, у тому числі договори, накладні, рахунки тощо, мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку, навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. В ході відпрацювання схеми руху ПДВ встановлено, що контрагентом, по якому сформований податковий кредит ПП "САКР", по ланцюгу постачання послуг у лютому 2015 року було ТОВ "НОРС ІНВЕСТ», яке не має умов для фактичного здійснення господарських операцій, його діяльність спрямована на надання податкової вигоди третім особам. Відповідач вважає, що, з урахуванням результатів перевірки контрагента, надані позивачем первинні бухгалтерські та податкові документи не підтверджують факт придбання та використання у господарській діяльності транспортно-експедиційних послуг, а отже, позивач по відносинам з ПП "САКР" протиправно сформував податковий кредит, тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним.

Представник відповідача прибув в судове засідання, позов не визнав, в задоволенні позовних вимог відповідач просить відмовити повністю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов до наступних висновків.

Оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі акта від 23.10.2015 № 210/22/00952344 позапланової невиїзної документальної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині повноти декларування ПДВ по взаємовідносинам з платником податків ПП "САКР", подальшого використання, реалізації придбаних ТМЦ (робіт, послуг) та відображення здійснених фінансово-господарських операцій у податковій звітності за період з 01.02.2015 по 28.02.2015 . Під час перевірки встановлено, що згідно договору № 37 від 01.04.14, укладеному між ПАТ «Каланчацький комбінат хлібопродуктів» та приватним підприємством «САКР», останнє зобовязалось надавати послуги у вигляді забезпечення своєчасного подання автотранспорту до всіх пунктів завантаження-розвантаження для перевезення вантажу, забезпечення збереження вантажу, забезпечення транспортного засобу всіма необхідними документами для перевезення та інші послуги. За лютий 2015 року приватним підприємством «САКР» було надано позивачу транспортно-експедиційних послуг на загальну суму 89580 грн. ( в т.ч. ПДВ 14716 грн. 68 коп.). Позивачем до податкового кредиту декларації лютого 2015 року включено 14716 грн. 68 коп. податку на додану вартість. Придбання послуг підтверджується актами прийняття-здачі робіт (надання послуг), товарно-транспортними накладними, податковими накладними, оплата задокументованих послуг здійснена у безготівковій формі.

Відповідач вважає, що, включивши ПДВ по господарським операціям з ПП "САКР" до податкового кредиту, позивач порушив вимоги п. 185.1 ст. 185, пунктів 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198 ПК України, оскільки господарські операції фактично не здійснювались. Для включення ПДВ з господарських операцій, пов'язаних з придбанням послуг від ПП "САКР", до податкового кредиту необхідні документи, що оформлені відповідно до вимог, встановлених статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні", які, зокрема, підтверджують факт придбання товару (послуг) від іншої особи, а також зв'язок понесених витрат із господарською діяльністю платника податку. Будь-які документи, у тому числі накладні, акти прийняття-здачі робіт, рахунки тощо, мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку, навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. В ході відпрацювання схеми руху ПДВ встановлено, що контрагентом, по якому сформований податковий кредит ПП "САКР", по ланцюгу постачання послуг у лютому 2015 року було ТОВ "НОРС ІНВЕСТ", яке не мало умов для фактичного здійснення господарських операцій внаслідок відсутності трудових ресурсів, майна, транспортних засобів, приміщень, його діяльність спрямована на надання податкової вигоди третім особам. Відповідач вважає, що, з урахуванням результатів перевірки контрагента, надані позивачем первинні бухгалтерські та податкові документи не підтверджують факт придбання та використання у господарській діяльності транспортно-експедиційних послуг, а отже, позивач по відносинам з ПП "САКР" протиправно сформував податковий кредит, тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним.

Висновок про безтоварність господарських операцій позивача з ПП "САКР" відповідачем зроблено на підставі дослідження господарської діяльності контрагента-постачальника ПП "САКР" ТОВ "НОРС ІНВЕСТ".

В акті перевірки від 23.10.14 зазначено, що Скадовською ОДПІ було отримано податкову інформацію від Чугуєвської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області по приватному підприємству «САКР», м. Чугуїв, з якої відповідач встановив відсутність у даного платника податків основних засобів, транспорту, земельної ділянки, працювало у штаті 4 особи. На запити податкової інспекції щодо надання документів та пояснень по питанню здійснення господарських операцій даний платник не відповідає. Контрагентом, по якому сформований податковий кредит ПП «САКР» в лютому 2015 року було ТОВ "НОРС ІНВЕСТ», м. Київ. Засновниками ТОВ «НОРС ІНВЕСТ» є громадяни, які зареєстровані в Луганській області, основний вид діяльності оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом, штатна чисельність одна особа (керівник та бухгалтер підприємства). Відповідач вважає, що діяльність ТОВ "НОРС ІНВЕСТ» спрямована на здійснення операцій, повязаних з наданням податкової вигоди третім особам.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Щодо встановлення контролюючим органом порушень п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.5 ст. 198 ПКУ, суд зазначає наступне. Згідно п. 185.1 ст. 185 ПКУ об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України. Статтею 198 ПКУ передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі, коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Законом України "Про бухгалтерський обік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Таким чином, підтвердженням правомірності включення витрат на придбання товарів (робіт, послуг) до складу валових витрат підприємства, а також для підтвердження включення сум сплаченого податку на додану вартість у складі ціни за придбаний товар (роботи, послуги) до складу податкового кредиту є первинні документи (видаткові накладні, рахунки-фактури, податкові накладні, акти виконаних робіт тощо), оформлені відповідно до вимог Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні", п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, якими встановлено, що первинні та зведені облікові документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Пунктом 1 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 01.11.2011 р. № 1379, визначено, що податкова накладна вважається недійсною у разі її заповнення особою, яка не зареєстрована як платник податку в податковому органі і якій не присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість.

З огляду на те, що відповідач стверджував про те, що правочини між позивачем та ПП «САКР» здійснені без мети настання реальних наслідків, судом досліджено факт реальності здійснення господарських операцій та встановлено, що за актом перевірки ПАТ "Каланчацький КХП" відповідачем порушень в частині складення податкових накладних ПП "САКР" на надання транспортно-експедиційних послуг позивачеві у лютому 2015 року не встановлено, приналежність придбаних послуг до оподатковуваної господарської діяльності позивача не заперечується. Контролюючий орган не визнає податкові накладні та первинні документи ПП "САКР", як такі, що можуть підтвердити податковий кредит позивача, у звязку з тим, що ці документи, на думку відповідача, складені за наслідками безтоварних господарських операцій і тому не мають силу первинних документів. Але такий висновок контролюючим органом зроблено через те, що ПП "САКР" мав відносини із субєктом господарювання ТОВ "НОРС ІНВЕСТ», який фактично не був перевірений податковими органами, його господарська діяльність вивчалась за даними податкової звітності. Тобто, підставою для висновків щодо реальності здійснення господарських операцій були дані АІС "Податковий блок" відповідача про наявність трудових ресурсів та власних основних засобів. При цьому не встановлено причинного зв'язку між операціями ТОВ "НОРС ІНВЕСТ» з ПП "САКР" та останнього з позивачем.

Дослідивши спірні господарські операції суд не вбачає підстав вважати їх безтоварними (нереальними). Ці операції підтверджуються зокрема: договором № 37 від 01.04.14 про перевезення вантажів та експедиційні послуги, укладеним між ПАТ "Каланчацький КХП" та ПП "САКР"; актами здачі-прийняття робіт (надання послуг); податковими накладними; товарно-транспортними накладними; доказами оплати за надані послуги. Контролюючим органом не надано суду належних доказів про відсутність фактичного виконання позивачем господарських операцій, що інформація, яку містять документи, надані позивачем до суду на обґрунтування своїх вимог, не відповідає дійсності, про відсутність витрат позивача у спірних правовідносинах, про несумісність предмету спірних правочинів з напрямом господарської діяльності позивача, про відсутність змін у складі і структурі активів осіб, котрі є сторонами спірних правочинів, про те, що позивач діяв без належної обачності й обережності, про наявність взаємопов'язаності позивача та його контрагента, що позивач отримував податкову вигоду з порушенням приписів податкового законодавства і йому мало бути відомо про порушення, які допускали його контрагенти та, що без участі покупця податкова вигода не могла бути одержана.

Суд вважає, що не може бути підставою для позбавлення позивача права на податковий кредит порушення податкового законодавства іншими контрагентами по ланцюгу постачання.

За приписами пп. 16.1.2-16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат; складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Таким чином, ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. При цьому платник податку несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Така відповідальність не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

При здійсненні господарської операції з боку позивача обов'язковому контролю підлягають наявність у постачальника дозвільної документації на складання податкової накладної, відповідність реквізитів податкової накладної фактичним даним на момент вчинення правочину та фактична наявність товару або здійснення роботи чи послуги, отримання (надання) яких документуються сторонами господарської операції.

Оскільки у позивача наявні належним чином оформлені податкові накладні, ним сплачено у повному обсязі податок на додану вартість у складі вартості придбаних послуг, повязаних з його господарською діяльністю, тобто позивачем виконані всі вимоги податкового законодавства щодо формування податкового кредиту, то, відповідно, він має право на відображення таких операцій у податковій звітності.

Законодавством України не передбачено обов'язок суб'єкта господарювання здійснювати контроль за дотриманням закону іншими платниками податків. Такий контроль покладено на контролюючі органи. Суд зазначає, що викладені в акті перевірки позивача відомості про діяльність його контрагента та іншого суб'єкта господарської діяльності, з яким позивач не мав безпосередніх господарських стосунків, не може розцінюватися як свідчення необґрунтованості податкової вигоди платника та не є беззаперечним доказом того, що послуги не здійснені за умови наявності документів на підтвердження реальності постачання товарів. Крім того, в разі якщо контрагентом платника податковий облік ведеться із порушенням вимог чинного законодавства, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи, та в разі фактичного здійснення господарської операції не впливає на формування податкового кредиту покупцем.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

В порушення ч. 2 ст. 71 КАС України Скадовська ОДПІ як суб'єкт владних повноважень не довела правомірність спірного податкового повідомлення-рішення.

За таких обставин суд задовольняє позовні вимоги повністю.

Керуючись ст. ст. 158-163, 167 КАС України, суд,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Скадовської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області від 04.11.15 № НОМЕР_1.

Стягнути зі Скадовської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь публічного акціонерного товариства "Каланчацький комбінат хлібопродуктів" () сплачений судовий збір в сумі 1218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень 00 коп.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 21 грудня 2015 р.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 8.3.3