Справа № 2-а-18441/11
Суддя: Букрєй С. П.
Дата ухвалення: 2012-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.12.2011

Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області

ОСОБА_1, розглянувши у скороченому провадженні м. Артемівську адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради Донецької області про визнання дій неправомірними та стягнення недоотриманої щорічної разової грошової допомоги на оздоровлення за 2011 рік в сумі 4 800 грн., -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради Донецької області про визнання відмови відповідача щодо виплати разової грошової допомоги неправомірною і стягнення недоотриманої щорічної разової грошової допомоги на оздоровлення за 2011 рік в сумі 4 800 грн., мотивуючи позовні вимоги тим, що він є учасником ліквідації аварії на Чорнобильскій АЕС 1 категорії, внаслідок чого він став інвалідом 2 групи і перебуває на обліку в УПСЗН Артемівської міської ради Донецької області. В обгрунтування своїх позовних вимог вказав, що відповідно до вимог ст. 48 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", особам, яким встановлена 2 група інвалідності виплачується разова компенсація у розмірі пяти мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати встановлюється на момент виплати, тобто розмір грошової одноразової компенсації, згідно з вищевказаним законом, повинен був складати: 960 грн. х 5= 4 800 грн. Однак УПСЗН Артемівської міської ради порушило його права, нарахувавши йому одноразову грошову допомогу та не виплативши з порушенням вимог діючого законодавства у розмірі 120 грн. і за його заявою перерахувати розмір компенсації та виплатити компенсацію відмовляється. Просить визнати дії відповідача щодо відмови в перерахунку та виплати недоотриманої одноразової грошової компенсації неправомірними та стягнути недоотриману суму компенсації у розмірі 4 800 грн.

Відповідно до положень ст.183-2 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку скороченого провадження без виклику сторін.

Відповідач надав суду письмові заперечення, зазначивши, що позов не визнає та просить розглянути справу у його відсутність.

Відповідач в своїх запереченнях пояснив, що розмір одноразової компенсації на оздоровлення особам, які постраждали внаслідок Чорнобильскої катастрофи визначено постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 і складає для ліквідаторів аварії на ЧАЄС 1 категорії 2 групи інвалідності 120 грн. У разі встановлення інвалідності вищої групи інвалідам виплачується різниця у компенсації. На підставі представленої довідки МСЄК про встановлення ОСОБА_2 2-ої групи інвалідності та його особистої заяви, вказана сума позивачеві була виплачена повністю і заборгованості відповідача перед ОСОБА_2 не існує. Просив суд відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши надані докази в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС 1 категорії, визнаний інвалідом 2 групи внаслідок захворювання, отриманого під час ліквідації аварії та перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради Донецької області, як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням А № 033375, Б № 012616 та довідкою МСЕК № 057683.

Статтею 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, виплачується в таких розмірах : інвалідам 2 групи пять мінімальних заробітних плат. Виплата здійснюється з мінімальної заробітної плати, яка склалася на момент встановлення інвалідності.

Розмір одноразової компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС був встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 „Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та складає для інвалідів 2-ої групи 120 грн.

Відповідно до довідки про виплату одноразової компенсації постраждалому від аварії на ЧАЄС відповідачем позивачу вказана компенсація у розмірі 120 грн. нарахована та не виплачена буде виплачена при надходженні коштів з державного бюджету.

Згідно Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік від 23.12.2010 року розмір мінімальної заробітної плати з 01.04.2011 року становить 960 грн.

З матеріалів справи вбачається, що одноразову компенсацію у зв'язку з встановленням 2 групи інвалідності позивачу у розмірі 120 гривень не було виплачено .

Доводи відповідача про те, що матеріальна допомога не виплачувалась виходячи з фінансових можливостей у державі та розмірів, які встановлені Постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року, не можуть бути взяти до уваги, як необгрунтовані.

Законом України Про державні соціальні стандарти та Державні соціальні гарантіїпередбачено, що мінімальний розмір заробітної плати визначається виключно Законами України. При цьому Закони, які встановлювали мінімальні заробітні плати, не містили обмежень щодо застосування норм статті 48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до частини 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачені статтями 1, 3, ч. 2 ст. 6, статтею 8, ч. 2 ст. 19, статтями 22, 23, ч. 1 ст. 24 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене. Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов'язань, виходячи з положень принципу верховенства права, закріпленого як ст. 8 Конституції України, так і ст.8 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 2 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, справи Проніна проти України, справи Кечко проти України.

Також, згідно ч. 1 ст. 2 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського судувід 23.02.2006 p., рішення Європейського суду з прав людини є обов'язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції. Згідно ст. 17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського судусуди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Виходячи з принципу адміністративного судочинства - верховенства права та пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, яким є Постанова Кабінету Міністрів України, при вирішення даного спору треба застосовувати безпосередньо норму ст. 48 названого вище Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Доводи відповідача щодо ст. 62 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофипитання обчислення розміру виплат віднесено до компетенції Кабінету Міністрів є також необгрунтованими, оскільки Законом це не передбачено, і навпаки, Законом передбачено обов'язок Кабінету Міністрів України здійснювати застосування цих норм Закону.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивач має право на проведення перерахунку одноразової компенсації у зв'язку з встановленням 2-ої групи інвалідності згідно зі ст. 48 зазначеного Закону у розмірі пяти мінімальних заробітних плат, а саме суму у розмірі (960 грн. х 5 -120 = 4 800 грн.) та дії відповідача щодо відмови у виплаті одноразової компенсації у зв'язку з встановленням 2-ої групи інвалідності згідно зі ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивизнати протиправними.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 92 Конституції України, ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", керуючись статтями 1, 2, 4, 5, 6, 10, 11, 14, 15, 17, 23, 48, 58, 69-71, 79, 86, 87, 94, 98, 104, 105, 111, 112, 114, 121, 160, 161, 162, 163, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради Донецької області про визнання дій неправомірними та стягнення недоотриманої щорічної разової грошової допомоги на оздоровлення за 2011 рік в сумі 4 800 грн. задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради Донецької області щодо відмови у виплаті ОСОБА_2 щорічної разової грошової допомоги на оздоровлення в розмірі встановленому Законом України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильскої катастрофи.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради Донецької області за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 недоотриману щорічну грошову разову допомогу на оздоровлення за 2011 рік у розмірі 4 800 грн.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції прийнятої у письмовому провадженні подається до Апеляційного адміністративного суду Донецької області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя С. П.Букрєй