Справа № 338/887/15-а
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2015-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 року Справа № 876/9293/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області на постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 21 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся 11.06.2015 року звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області в якому просив визнати неправомірною відмову в перерахунку пенсії з урахуванням пільгового обчислення стажу, зобовязати відповідача зарахувати в пільговому обчисленні період роботи з 07.091983 року по 31.01.1988 року як трудовий стаж вироблений в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районі Крайньої Півночі та зобовязати зробити перерахунок та виплатити пенсію з врахуванням пільгового обчислення стажу роботи з 2008 року (з моменту призначення пенсії).

Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 21 серпня 2015 року адміністративний позов за період з 03.01.2008 року по 10.12.2014 року залишено без розгляду.

Постановою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 21 серпня 2015 року позов задоволено, визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з зарахуванням до трудового стажу період його роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, з 07 вересня 1983 року по 31 січня 1988 року на пільгових умовах, із розрахунку один рік роботи за один рік 6 місяців, зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1 період його роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, з 07 вересня 1983 року по 31 січня 1988 року на пільгових умовах, із розрахунку один рік роботи за один рік 6 місяців, і здійснити перерахунок призначеної пенсії з 11 грудня 2014 року.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області оскаржило його в апеляційному порядку, вважає, що судом при вирішенні справи допущено порушення норм матеріального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XIІ та постанови Верховної Ради України від 06.12.1991 року № 1931-ХІІ «Про порядок введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення передбачено, що пільгове обчислення стажу роботи працівникам при призначенні пенсій до набрання чинності Законом України «Про пенсійне забезпечення» (тобто до 01.01.1992 року) застосовувалось до 31 грудня 1991 року, а тому в пенсійних справах призначених до 31.12.1991 року на підставі наданих пенсіонерами документів проводилось пільгове обчислення стажу роботи.

Особам, що досягли пенсійного віку після набрання чинності Законом України «Про пенсійне забезпечення», тобто з 01.01.1992 року, при наявності стажу роботи на Крайній Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, стаж обчислювався в одинарному розмірі, в звязку з тим, що з 01.01.1992 року не застосовувалось пільг обчислення стажу роботи.

Оскільки, ч. 3 постанови Верховної Ради України від 06.12.1991 року № 1931-ХІІ не було передбачено збереження порядку, що діяв до введення в дію Закону № 1788-ХІІ щодо пільгового обчислення стажу роботи на Крайній Півночі та місцевостях прирівняних - до районів Крайньої Півночі.

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», що набрав чинності з 01.01.2004 року, передбачено пільгове обчислення стажу роботи в звязку з чим особи, яким були призначені пенсії, починаючи з 01.01.1992 року, мають право на пільгове обчислення трудового стажу за роботу в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, але при певних умовах.

Так, п.5 ч. 1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначено, що період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

П.5 ч.2 Прикінцевих положень визначено, що пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів СРСР від 10.02.1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі».

П. 5 ч. 3 передбачено, що обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

П.7 Розділу 11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005 року № 22-1 та зареєстрованого в Мінюсті України 27.12.2005 року за № 1566/11846 передбачено, що за період роботи до 01.01.1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Зокрема, Указом Президії ВР СРСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачені , зокрема, наступні пільги: надбавка до заробітної плати в розмірі 10 відсотків за кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі та 10 відсотків за кожні два роки роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі; надання додаткових відпусток зверх встановлених діючим законодавством; у випадку втрати працездатності надання доплати різниці між розміром допомоги по соціальному страхуванню і фактичною заробітною платою; виплата добових в розмірі 3 крб. 50 коп.; бронювання на весь час дії трудового договору житлової площі по місцю постійного проживання; відшкодування фактичних витрат, повязаних з проїздом працівника і членів їх сімей до попереднього місця проживання тощо.

Відповідно до ст. 5 цього Указу надання додаткових пільг працівникам, які переводились, направлялись або запрошувались на роботу в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на пять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, в тому числі щодо зарахування одного року роботи у вказаних районах за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Ст. 3 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.09.1967 року № 1908-УІІ « Про розширення пільг на осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів КП» встановлено скоротити тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених ст. 5 Указу Президії ВР СРСР від 10.02.1960 року з пяти до трьох років та надавати зазначені пільги особам, які прибули в ці райони і місцевості з власної ініціативи, за умови укладення ними трудових договорів на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Про надання пільг, передбачених ст.ст. 1-4 Указу від 10.02.1960 року, незалежно від наявності письмового строкового трудового договору, а пільг передбачених ст. 5 Указу від 10.02.1960 року - за умови укладення трудового договору, йдеться і в Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів КП, затвердженої постановою Державного комітету РМ СРСР з питань заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16.12.1967 року № 530/П-28.

За змістом п.7 Інструкції трудові договори на певний строк ( три або два роки) укладаються у письмовій формі міністерствами, відомствами, центральними установами, а також підприємствам, установами та організаціями , які розташовані в районах КП і в місцевостях, прирівняних до районів КП, з працівниками, які прибули на роботу в цій місцевості з інших районів держави.

В договорах, зокрема, вказуються: дата і місце укладення договору; найменування сторін; термін дії договору;посада чи робота, для виконання якої запрошений працівник посадовий оклад чи тарифна ставка; пільги, що надаються працівнику; а також місце постійного проживання ( п.8 Інструкції про порядок надання пільг особам, що працюють : районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі від 16.12.1967 року № 530/П-28, що затверджена постановою Держкомпраці і Президії ВЦРПС).

Згідно із п.6 Інструкції пільги, передбачені Указами від 10 лютого1960 року і від 26 вересня 1967 року, надаються працівникам експедицій, цілорічних партій, нафторозвідок загонів, які розташовані ( базуються) у районах КП і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, а також працівникам експедицій та інших геологорозвідувальних і топографо - геодезичних організацій, які розташовані ( базуються) поза районами Крайньої Півночі і місцевостями, прирівняними до районів КП, направленим на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів КП, в цілорічні партії нафторозвідки, загони.

Відповідно до п. 3 постанови РМ СРСР « Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року» Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» визначено, що працівники, що користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі при обчисленні стажу для одержання пенсії по старості, зокрема, з 01.03.1960 року - за один рік зараховується один рік і шість місяців роботи.

П.1 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.09.1967 року № 1908 «Про розширення пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено, що всім робітникам і службовцям виплачується надбавка до їх місячного заробітку.

П.4 цього ж Указу визначено, що виплачувати працівникам при умові перезаключення ними першого трудового договору про роботу в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, одноразову допомогу у розмірі 50% середньомісячного заробітку без урахування районного коефіцієнту винагороди за вислугу років і надбавок за роботу в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Відтак, відповідно до пункту 5.9 Основних положень про вахтовий метод організації робіт, затверджених постановою Держкомпраці СРСР, Секретаріату ВЦРПС, Міністерства охорони здоровя СРСР від 31.12.1987 року № 794/33-82, працівникам підприємств та організацій, які виїзджають для виконання робіт вахтовим методом в райони Крайньої Півночі або прирівняні до них місцевості з інших районів країни надаються пільги, передбачені ст.ст. 1,2,3,4 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСТ від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», з врахуванням змін та доповнень, внесених ст.ст. 1,2 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.09.1967 року № 1908 «Про розширення пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» (п.5,9 цього Положення).

Інші пільги у звязку із роботою в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі , цим робітникам не надаються.

Про надання таким працівникам пільг, передбачених ст. 5 Указу від 10.02.1960 року, у вказаній постанові не зазначено.

Тобто, на позивача не поширюється пільгове обчислення страхового стажу, оскільки він не уклав строковий договір на роботу на Крайній Півночі та у місцевостях , прирівняних до Районів Крайньої Півночі, а працював вахтово-експедиційним методом в місцевості прирівняній до Районів Крайньої Півночі.

Крім того, відповідно до п.110 Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого постановою РМ СРСР від 03.08.1972 року № 590, робота в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів КП, з 1 березня 1960 року зараховується в стаж в полуторному розмірі за умови, якщо працівник мав право на пільги, встановлені ст. 5 Указу Президії ВР СРСР від 10.02.1960 року « Про впорядкування пільг для осіб, працюючих в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів КП».

Відповідно до п. «д» цієї статті визначено, що працівникам, які переводяться, направляються або запрошеним на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів КП, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, зарахувати один рік роботи в районах КП і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу , що дає право на отримання пенсії через старість і по інвалідності.

Таким чином, для отримання права на пільги, передбачені наведеною статтею, особа повинна була укласти строковий трудовий договір.

На підставі наведеного просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нову про відмову в задоволенні позовних вимог.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 41 КАС України у разі неявки у судове засідання осіб, які беруть учать у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач працював в Івано-Франківському управлінні бурових робіт на посаді помічника бурильника та бурильника під час виконання підприємством робіт в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі в період з 07 вересня 1983 року по 31 січня 1988 рік вахтово-експедиційним методом в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі (Ханти-Мансійський автономний округ Тюменської області). Позивач, працюючи в Івано-Франківському УБР вахтово-експедиційним методом направлявся на роботи до Ханти-Мансійського автономного округу, що входять до складу Тюменської області, що підтверджується записами в трудовій книжці, довідкою Прикарпатського управління бурових робіт ПАТ «Укрнафта» №10-734 від 12 травня 2015 року.

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року №1029, Ханти-Мансійський автономний округ відноситься до місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі, Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області - до районів Крайньої Півночі.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на пільгове обчислення стажу в півтораразовому розмірі за періоди роботи з 07 вересня 1983 року по 31 січня 1988 року, оскільки відповідно до поданих ним документів він працюючи вахтово-експедиційним методом в районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, користувався пільгами, передбаченими Указом від 10 лютого 1960 року.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

За правилами абз. 1 та 2 п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року. Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу від 10 лютого 1960 року, постанови № 148, Указу від 26 вересня 1967 року.

Указом від 10 лютого 1960 року передбачено надання всім робітникам і службовцям державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій таких пільг: виплату надбавок до заробітної плати, надання додаткових відпусток, можливість об'єднання відпусток, але не більш як за три роки, виплату різниці між розміром допомоги по соціальному страхуванню і фактичним заробітком (включаючи надбавки) у разі тимчасової втрати працездатності (статті 1-4).

Статтею 5 цього Указу встановлено надання додаткових пільг, зокрема, зарахування одного року роботи у вказаних районах за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності працівникам, які переводились, направлялись або запрошувались на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на п'ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Аналогічні умови щодо застосування пільг, передбачених статтею 5 Указу від 10 лютого 1960 року, передбачені й Інструкцією про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженою постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16 грудня 1967 року № 530/П-28.

Абзацом першим пункту 5.9 Положення про вахтовий метод встановлено, що працівникам підприємств та організацій, які виїжджають для виконання робіт вахтовим методом у райони Крайньої Півночі або в прирівняні до них місцевості з інших районів держави, надаються пільги, передбачені статтями 1-4 Указу від 10 лютого 1960 року, з врахуванням змін та доповнень, внесених статтями 1 та 2 Указу від 26 вересня 1967 року.

Таким чином, пільги передбачені статтею 5 Указу від 10 лютого 1960 року, в тому числі зарахування одного року роботи у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності, не поширюються на працівників, що працювали вахтовим методом.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанову суду першої інстанції слід скасувати, бо така прийнята з порушенням норм матеріального права, а у задоволенні позовних вимог відмовити.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ч. 4 ст. 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ст.205, ст.207, ст. 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області задовольнити, постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 21 серпня 2015 року у справі № 338/887/15-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Т.І. Шинкар

ОСОБА_2

Повний текст постанови виготовлений 18.12.2015 року