Справа № 804/13817/15
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турової О.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Державного підприємства «Кривбасшахтозакриття» про стягнення заборгованості,-
Криворізька південна обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державного підприємства «Кривбасшахтозакриття», в якому просила стягнути кошти цього платника податків з рахунків у банках, які його обслуговують, на користь державного бюджету в рахунок погашення наявного у нього податкового боргу у сумі 402817,17грн.
В обґрунтування предявлених позовних вимог зазначалося, що внаслідок несплати відповідачем самостійно задекларованих грошових зобовязань з податку на додану вартість, а також нарахованої контролюючим органом в порядку приписів ст.129 Податкового кодексу України пені, у останнього утворився податковий борг у загальному розмірі 402817,17грн. На наявний у відповідача податковий борг позивачем в порядку ст.59 Податкового кодексу України виставлено податкову вимогу про сплату від 07.10.2014р. №461-15. Станом на теперішній час означений податковий борг відповідачем не погашений, тому позивач звернувся до суду з позовом про його стягнення.
Позивач про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, проте у судове засідання його представник не зявився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження.
Відповідач також був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, проте його представник у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив.
Зважаючи на приписи ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 КАС України, а також на строки розгляду адміністративних справ, встановлені ст.122 КАС України, суд розглянув дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами, оскільки не вбачає потреби заслуховувати свідків та експертів.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що адміністративний позов та клопотання про спосіб, строки і порядок виконання судового рішення та відстрочення і розстрочення виконання судового рішення підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно п.п.16.1.3, п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, а також сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до п.п.36.1-36.3 ст.36 Податкового кодексу України , податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України визначено, що, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.
Згідно п.57.1. ст.57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.203 Податкового кодексу України податкова декларація з податку на додану вартість подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.
З огляду на приписи п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України вищеозначені самостійно задекларовані відповідачем грошові зобовязання з податку на додану вартість є узгодженими.
Проте, зазначені суми грошового зобовязання з податку на додану вартість відповідачем у визначені ст.203 Податкового кодексу України строки сплачені не були, через що у останнього виник податковий борг з цього податку у загальному розмірі 327764,00грн. (166233,00грн. + 161531,00грн.).
Крім того, позивачем в порядку ст.129 Податкового кодексу України на суму боргу відповідача була нарахована пеня.
Так, п.п.129.1.1 п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України передбачено, що після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня. При цьому нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом.
Відповідно до п.59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
З урахуванням приписів вказаної статті Податкового кодексу України, Криворізькою південною ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області була виставлена податкова вимога форми «Ю» №179-15 від 09.09.2013р. про сплату відповідачем наявного у нього на той час податкового боргу у сумі 169330,28грн., яка була отримана уповноваженою особою позивача 10.09.2015р. (а.с.13).
Згідно п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Оскільки після надіслання відповідачеві податкової вимоги форми «Ю» №179-15 від 09.09.2013р. податковий борг останнього погашено не було, а загальна сума боргу, навпаки, лише збільшилася, нова податкова вимога позивачем не виставлялася.
На момент звернення позивача до суду податковий борг непогашений і не списаний.
Відповідно до ст.67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Згідно п.п.20.1.18 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.
Наявність у «ДП Кривбасшахтозакриття» відкритих рахунків у банках підтверджується матеріалами справи (а.с.7).
Пунктом 95.2 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.
Згідно п.95.3 цієї статті стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку про те, що позивачем субєктом владних повноважень, було доведено правомірність своїх вимог щодо стягнення з відповідача наявної у нього заборгованості по узгодженим грошовим зобовязанням за рахунок коштів з рахунків у банках, що обслуговують ДП «Кривбасшахтозакриття», натомість відповідачем не було надано суду доказів сплати податкового боргу у встановлені законодавством строки.
Тим більше, відповідач визнав предявлений адміністративний позов, що, згідно зі ст.ст.112, 136 КАС України, є підставою для прийняття постанови про задоволення позовних вимог.
При цьому, зважаючи на приписи ст.257 КАС України, якою передбачено, що у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні, та вирішуючи клопотання відповідача про спосіб, строки і порядок виконання цього судового рішення та відстрочення і розстрочення його виконання, суд приходить до висновку про задоволення клопотання відповідача з цього приводу, з огляду на наступне.
Так, стягнення податкової заборгованості у вказаній справі без відстрочення з подальшим розстроченням призведе до зупинення діяльності відповідача, яка є соціально важливою та не може бути припинена, оскільки тягне за собою повну неплатоспроможність, що в свою чергу завдасть значних негативних наслідків, при чому, у першу чергу буде завдано непоправної шкоди природному середовищу Криворізького регіону.
При цьому суд враховує що позивач, у поданому ним клопотанні, не заперечував щодо надання відстрочки та розстрочки відповідачу.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч.4 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, у яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати з відповідача не стягуються.
Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
п о с т а н о в и в :
Адміністративний позов Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Державного підприємства «Кривбасшахтозакриття» про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Клопотання до Державного підприємства «Кривбасшахтозакриття» про відстрочення та розстрочення сплати податкового боргу задовольнити.
Відстрочити сплату податкового боргу з податку на додану вартість Державного підприємства «Кривбасшахтозакриття» у розмірі 402817,17грн. (чотириста дві тисячі вісімсот сімнадцять гривень сімнадцять копійок) до 01 вересня 2018 року.
Зобовязати Криворізьку південну обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Дніпропетровській області відобразити відстрочення та розстрочення стягнення суми боргу в картці особового рахунку Державного підприємства «Кривбасшахтозакриття» шляхом винесення суми боргу з податку на додану вартість у розмірі 402817,17грн. за картку особового рахунку.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1