Справа № 813/3281/15
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2015-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2015 р. Справа № 876/9454/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Кудєрової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги ОСОБА_1 та Служби безпеки України на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України, Начальника Управління Служби безпеки України у Львівській області - ОСОБА_2, Управління Служби безпеки України у Львівській області про визнання протиправними дій, визнання протиправною бездіяльності, зобов»язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

В липні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Служби безпеки України (далі - СБУ), Начальника Управління Служби безпеки України у Львівській області - ОСОБА_2, Управління Служби безпеки України у Львівській області (далі УСБУ у Львівській області), в якому просив визнати протиправними дії ОСОБА_2 - начальника Управління Служби безпеки України у Львівській області, який листом № 62/21/п-66-п/11 від 17.12.2014 року відмовив у наданні інформації позивачу на запит від 12.12.2014 року щодо мети зберігання з 1997 року по 2014 рік в особовій справі полковника ОСОБА_1 висновку УСБУ у Львівській області №2071 від 02.07.1997 року та копії документів, що містять запитувану інформацію; визнати протиправною бездіяльність Служби безпеки України, якою не повідомлено позивача про скерування його запиту до Управління Служби безпеки України у Львівській області; визнати протиправною бездіяльність начальника Управління Служби безпеки України у Львівській області ОСОБА_2, яким проігноровані вимоги ст.ст. 19, 32, 34, 40 Конституції України, ст.ст. 5, 10, 14, 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» та ін. при відмові листом №62/21/п-66-п/11 від 17.12.2014 року у наданні інформації позивачу на запит від 12.12.2014 року щодо мети зберігання з 1997 року по 2014 рік в особовій справі полковника ОСОБА_1 висновку УСБУ у Львівській області №2071 від 02.07.1997 року та копії документів, що містять запитувану інформацію, в наслідок чого порушені права позивача на інформацію; зобов»язати Службу безпеки України надати повну і об»єктивну інформацію на запит на інформацію від 12.12.2014 року щодо мети зберігання з 1997 року по 2014 рік в особовій справі полковника ОСОБА_1 висновку УСБУ у Львівській області №2071 від 02.07.1997 року та копії документів, що містять запитувану інформацію.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 12.12.2014 року позивач звернувся із запитом на інформацію до СБ України з проханням надати інформацію щодо мети зберігання з 1997 року по 2014 рік в особовій справі полковника ОСОБА_1 висновку УСБУ у Львівській області №2071 від 02.07.1997 року та копій документів, що її підтверджують. 19.01.2015 року отримав з УСБУ у Львівській області за підписом начальника управління ОСОБА_3 лист №62/11/2-п-66-п/11 від 17.12.2014 року в якому з посиланням на доручення керівництво СБ України, його повідомлено, що інформація стосовно правових підстав зберігання у його справі висновку УСБУ у Львівській області № 2071 від 02.07.1997 року та наказних вимог на підставі яких він у ній зберігається, УСБУ у Львівській області було доведено до відома позивача листом 62/11/2-п-14-п/п. В той же час, СБ України, у встановленому законом порядку, не повідомило позивача про скерування його запиту на інформацію до УСБУ у Львівській області. ОСОБА_3 у листі №62/11/2-п-66-п/11 не надав відповіді позивачу відповіді стосовно мети зберігання в його особовій справі висновку, натомість послався на правові підстави такого зберігання. Наведені доводи свідчать про протиправну бездіяльність СБ України у неповідомленні його про скерування запиту на інформацію в УСБУ у Львівській області, про протиправну бездіяльність начальника УСБУ у Львівській області у ненаданні відповіді по суті запиту позивача, тощо. Вважає що СБ України зобов»язана надати йому конкретну відповідь на поставлені у запиті питання.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2015 року адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність Служби безпеки України щодо неповідомлення ОСОБА_1 про скерування його запиту п-66-п від 12.12.2014 року до УСБ України у Львівській області; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 та СБУ оскаржили її в апеляційному порядку, які, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просять суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що оскаржена постанова винесена з порушенням права позивача на справедливий розгляд справи і доступ до інформації, яка його стосується і є необмеженою для доступу.

Служба безпеки України свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що інформаційний запит позивача розглянутий в межах одного відомства, що в свою чергу свідчить про відсутність правових підстав, визначених ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» для повідомлення запитувача про скерування до регіонального органу безпеки підпорядкованому структурному підрозділу СБУ.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, на підставі наказу начальника УСБУ у Львівській області від 25.05.1997 року відносно ОСОБА_1, який проходив службу в Службі безпеки України, проведено службове розслідування, за результатами якого складено висновок №2071 від 02.07.1997 року.

Позивач звернувся із листом до СБУ України, у якому висловив прохання надати інформацію щодо мети зберігання з 1997 року по 2014 року в особовій справі полковника ОСОБА_1 висновку УСБУ у Львівській області №2071 від 02.07.1997 року та надання копій документів, що їх підтверджують, такий запит на інформацію надійшов на адресу СБУ 12.12.2014 року та зареєстрований в день надходження за вх. №П-855-П.

В подальшому, з урахування запитуваної інформації, запит ОСОБА_1 направлений до Управління СБУ у Львівській області (супровідний УРДЗК СБУ від 12.12.2014р. №22/4/П-855-П/45). При цьому дане рішення прийнято відповідно до припису п. 3.1 Інструкції про порядок забезпечення доступу до публічної інформації, затвердженої наказом Центрального Управління СБ України №231 від 14.06.2011 року (зареєстрованої в МЮУ 12.07.2011 р. №851/19589), згідно якого, запит на інформацію, що надійшов на адресу Центрального Управління, приймається, реєструється та в день отримання запиту подається співробітника підрозділу УРДЗК на розгляд уповноваженим підрозділам ЦУ, органам та закладам за підписом керівництва відділу розгляду звернень громадян УРДЗК.

17.12.2014 року регіональним органом безпеки ОСОБА_1 надана відповідь за реєстр. №62/11/2-п-66-П/11 із роз»ясненням правових підстав зберігання у особовій справі ОСОБА_1 висновку за результатами службового розслідування за реєстр. №ВБ-321 від 20.06.1997 року (вх. №2071 від 02.07.1997 року), зокрема, у відповідності до п. 8.6 Інструкції про порядок проведення службового розслідування у СБУ, затвердженої Наказом СБУ від 16.07.2008 року №547 (зареєстровано в МЮУ 01.08.2008 року за №709/15400). Примірник даного нормативно-правового акту, наданий ОСОБА_1 листом-відповіддю від 11.04.2014 року за вих. №62/11/2/П-11-п.

Водночас, 17.12.2014 року за вих. №62/11/2-4767 Управління СБ України на виконання доручення керівництва СБУ, зазначеного у супровідному № 22/4/П-855-П/15 від 12.12.2014 року, скерована копія відповіді наданої ОСОБА_1 за реєстр. №62/11/2-П-66-п/11 від 17.12.2014 року.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що дії Служби безпеки України, за виключенням ненаправлення позивачу повідомлення запиту до УСБУ, начальника УСБ України у Львівській області ОСОБА_3 вчинені при дотриманні та у відповідності до норм законодавства України в сфері інформаційних відносин, є правомірними та лежать виключно в межах компетенції органів безпеки і вчинені у відповідності до положень ст.ст. 19, 32, 34, 40 Конституції України.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації регулює Закон України «Про інформацію» (далі - Закон).

У відповідно до ст. 1 Закону (в редакції, чинній на момент складення висновку) інформацією - це документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що відбуваються у суспільстві, державі та навколишньому природному середовищі.

Статтею 11 Закону встановлено, що інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Кожному забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто, крім випадків, передбачених законом.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб»єктами владних повноважень своїх обов»язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб»єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Частинами 1, 4 вищезазначеного Закону передбачено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п»яти робочих днів з дня отримання запиту.

У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п»яти робочих днів з дня отримання запиту.

Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов»язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Проте, СБ України було допущено порушення вимог ч. 3, ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», оскільки запит ОСОБА_1 направлений до Управління СБУ у Львівській області (супровідний УРДЗК СБУ від 12.12.2014р. №22/4/П-855-П/45) без повідомлення про це запитувача.

Оскільки 17.12.2014 року Управлінням СБ України у Львівській області скеровано надано відповідь ОСОБА_1 за реєстр. №62/11/2-П-66-п/11 від 17.12.2014 року на його запит від 12.12.2014 року, то дії начальника Управління СБУ у Львівській області - ОСОБА_2, Управління СБУ у Львівській області були вчинені з дотримання вимог ст.ст. 5,10,13,14,22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» та у встановлені законом строки.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржені дії Служби безпеки України, за виключенням ненаправлення позивачу повідомлення запиту до УСБУ, начальника УСБ України у Львівській області ОСОБА_3 вчинені при дотриманні та у відповідності до норм законодавства України в сфері інформаційних відносин, є правомірними.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційних скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційні скарги на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Служби безпеки України залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2015 року у справі №813/3281/15 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

ОСОБА_4

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 17.12.2015 року.