Справа № 815/5697/15
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5697/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Андрухіва В.В.

при секретарі Рижук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ДІАМАНТ-СКЛО до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю ДІАМАНТ-СКЛО до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 04.09.2015 року: №, № та №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що працівниками ДПІ у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області проведена планова виїзна документальна перевірка ТОВ «ДІАМАНТ-СКЛО» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року. За результатами перевірки відповідачем складено акт №1812/15-54-22-01/32971440 від 21.08.2015 року», згідно з висновками якого позивачем було, зокрема: занижено податок на прибуток в періоді з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року на загальну суму 384075 грн.; занижено податок на додану вартість в періоді з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року на загальну суму 168401 грн.; зменшено відємне значення різниці між сумою податкових зобовязань та податкового кредиту в періоді, що перевірявся, на загальну суму 278050 грн. На підставі даного акту відповідачем були винесені, зокрема, податкові повідомлення-рішення від 04.09.2015 року, які є предметом оскарження: №, яким позивачу було збільшено суму грошового зобовязання за платежем «податок на прибуток приватних підприємств» на суму 480094,00 грн. (за основним платежем 384075,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 96019,00 грн.); №, яким позивачу було зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 278050,00 грн. за лютий 2015 р.; №, яким позивачу було збільшено суму грошового зобовязання за платежем «податок на додану вартість» на суму 210501,00 грн. (за основним платежем 168401,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 42100,00 грн.). Вказані податкові повідомлення-рішення були отримані позивачем 04.09.2015 р. та в адміністративному порядку не оскаржувались. Позивач вважає прийняті податкові повідомлення-рішення протиправними з таких підстав. В ході проведення перевірки ТОВ «ДІАМАНТ-СКЛО» податковим органом були використані та взяті до уваги лише акти про неможливість проведення зустрічних звірок контрагентів позивача, згідно висновків яких неможливо провести зустрічну звірку, у звязку з чим неможливо підтвердити реальність здійснення фінансово-господарської діяльності. Фактично, використовуючи акти про неможливість проведення зустрічних звірок, реквізити яких наведені в Акті, відповідач і дійшов до висновків щодо порушення позивачем норм податкового законодавства, наведених у розділі 4 Акту. При цьому, жодних зауважень чи претензій до правоздатності і дієздатності контрагентів, які є сторонами розглянутих в акті правочинів, до правового статусу сторін спірних договорів як платників ПДВ, відповідності правочинів вимогам закону, належності складання первинних документів за спірними правочинами зі сторони податкового органу при проведенні перевірки не було, тому не має підстав для висновку про суперечність спірних правочинів вимогам закону. Як вказує позивач, факт виконання ТОВ «ДІАМАНТ-СКЛО» та його контрагентами зобовязань за спірними договорами підтверджується всіма необхідними первинними документами, які оформлені належним чином, та які були в наявності під час проведення перевірки у податкового органу та описані в Акті. Копії платіжних документів засвідчують факт виконання ТОВ «ДІАМАНТ-СКЛО» зобов'язань по оплаті вартості робіт за зазначеними вище правочинами шляхом перерахування безготівкових грошових коштів. Висновки відповідача, викладені в акті перевірки, є штучними припущеннями, суб'єктивною думкою, викладення яких в актах перевірки за діючим законодавством не припускається.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов з наведених вище підстав.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував та просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що під час перевірки ТОВ «ДІАМАНТ-СКЛО» використано податкову інформацію, згідно якої встановлено відсутність у контрагентів позивача будь-яких засобів для ведення господарської діяльності та виконання господарських зобовязань. Діяльність між позивачем та контрагентами носила безтоварний характер, що призвело до встановлення певних порушень. Крім того, відповідач зазначає, що підприємством до валових витрат віднесено вартість товарно-матеріальних цінностей та послуг, отримання яких не підтверджено товарно-транспортними накладними на загальну суму 179292,45 грн., придбаних у ТОВ «Аксон-Групп», ТОВ «Інтерія ЛТД», ТОВ «Ланги», ТОВ «Брайт Крістал», тому, на думку відповідача, також безпідставно віднесено до складу податкового кредиту перевіряємого періоду і податок на додану вартість, згідно податкових накладних, отриманих від зазначених контрагентів.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

На підставі направлень від 24.07.2015 року №221/15-54-22, від 24.07.2015 року №220/15-54-22, від 24.07.2015 року №218/15-54-22, від 24.07.2015 року №219/15-54-22, від 24.07.2015 року №226/15-54-17-02, від 27.07.2015 року №228/15-54-23-00, від 28.07.2015 року №234/15-54-22-03, виданих Державною податковою інспекцією у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області посадовим особам контролюючого органу, згідно із п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, ст.77 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (зі змінами та доповненнями) та відповідно до плану-графіка проведення планових виїзних перевірок субєктів господарювання, була проведена планова виїзна документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАМАНТ-СКЛО» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року.

За результатами перевірки відповідачем був складений Акт № 1812/15-54-22-01/32971440 від 21.08.2015 року «Про результати планової документальної виїзної товариства з обмеженою відповідальністю «Діамант - скло» код за з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року», згідно з висновками якого встановлено, зокрема, наступні порушення:

1. п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року на загальну суму 384075 грн., у тому числі: за 2013 рік в сумі 65623 грн., за 2014 рік в сумі 318452 грн.;

2. п.п.192.1.1 п.192.1 ст.192, п.198.1, п.198.6 ст.198 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року на загальну суму 168401 грн., в тому числі: за грудень місяць 2012 року в сумі 3060 грн., за січень місяць 2013 року в сумі 200 грн., за березень місяць 2013 року в сумі 3000 грн., за жовтень місяць 2013 року в сумі 8833 грн., за листопад місяць 2013 року в сумі 50045 грн., за грудень місяць 2013 року в сумі 9998 грн., за січень місяць 2014 року в сумі 5900 грн., за квітень місяць 2014 року в сумі 2777 грн., за червень місяць 2014 року в сумі 1255 грн., за липень місяць 2014 року в сумі 83333 грн.

3. п. 198.1 п.198.6 ст.198 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями), в результаті чого зменшено відємне значення різниці між сумою податкових зобовязань та податкового кредиту в періоді, що перевірявся, на загальну суму 278050 грн., у тому числі: за грудень місяць 2014 року в сумі 278050 грн.

На підставі Акту №1812/15-54-22-01/32971440 від 21.08.2015 року «Про результати планової документальної виїзної товариства з обмеженою відповідальністю «Діамант - скло» код за з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року» (далі за текстом - Акт) відповідачем були винесені податкові повідомлення-рішення, які є предметом оскарження по даній справі:

- № від 04.09.2015 року, яким позивачу було збільшено суму грошового зобовязання за платежем «податок на прибуток приватних підприємств» на суму 480094,00 грн. (за основним платежем 384075,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 96019,00 грн.);

- № від 04.09.2015 року, яким позивачу було зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 278050,00 грн. за лютий 2015 р.;

- № від 04.09.2015 року, яким позивачу було збільшено суму грошового зобовязання за платежем «податок на додану вартість» на суму 210501,00 грн. (за основним платежем 168401,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 42100,00 грн.).

Підставою для прийняття відповідачем оскражуваних податкових повідомлень-рішень стали висновки Акта перевірки про відсутність реального характеру у взаємовідносинах позивача з контрагентами постачальниками та покупцями.

На підтвердження реальності господарських операцій з контрагентами, вібодраженими в Акті перевірки позивач надав суду первинні документи.

На підтвердження реальності здійснення господарських операцій позивача з ТОВ «Брайт Крістал» до суду надані наступні первинні документи: видаткова накладна, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) та податкова накладна № 5 від 31.01.2014 року (т.1 а.с.209-211).

Господарські взаємовідносини позивача з ТОВ «Беверлі Рокс» підтверджуються рахунками-фактурами, актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), видатковими накладними та податковими № 76 від 29.04.2014 року і № 58 від 24.04.2014 року (т.1 а.с.210-219).

Господарські взаємовідносини позивача з ТОВ «Ланги» підтверджуються видатковою накладною, актом надання послуг, рахунком на оплату та податковою накладною № 236 від 31.12.2013 року (т.1 а.с.210-219).

На підтвердження господарських взаємовідносин між позивачем та ТОВ «АВ Блек Голд» суду надано наступну первинну документацію: договір підряду № 151 від 15.10.2014 року, рахунки-фактури, акти надання послуг, видаткові накладні, акт приймання-передачі матеріалів та податкові накладні: № 541 від 21.02.2014 року, № 538 від 17.02.2014 року, № 539 від 20.10.2014 року, № 14 від 26.06.2014 року (т.1 а.с.224-238).

Господарські відносини ТОВ «ДІАМАНТ-СКЛО» з ТОВ Континентмаш за перевіряємий період підтверджуються наступними первинними документами: рахунки на оплату, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні та податкові накладні: № 352 від 29.11.2013 року, № 163 від 28.11.2013 року та № 332 від 11.10.2013 року (т.1 а.с.249-255, т.2 а.с.1-6).

На підтвердження господарських відносин з ТОВ «Старк Компані» за перевіряємий період позивач надав акт надання послуг та податкову накладну № 800 від 29.12.2014 року (т.2 ас.8-9).

01.10.2014 року між позивачем та ТОВ «Дамарра» укладено договір підряду № 114, виконання умов якого підтверджується рахунком фактурою, актом надання послуг, актом приймання-передачі матеріалів для здійснення будівництва без передачі права власності та податковою накладною № 93 від 17.02.2014 року (т.2 а.с.10-17).

Господарські відносини ТОВ «ДІАМАНТ-СКЛО» з ТОВ «Констракшн Лайн» за перевіряємий період підтверджуються наступними первинними документами: договір підряду № 311 від 01.10.2014 року, рахунок на оплату постачальника, акт надання послуг, податкова накладна № 212 від 03.11.2014 року (т.2 а.с.18-28).

14.04.2014 року між позивачем та ТОВ «Енергопостач-2014» укладено договір підряду № 1414, виконання умов якого підтверджується актами надання послуг та податковими накладними від 26.06.2014 № 65 та № 66 (т.2 а.с.29-36).

Між позивачем та ТОВ «Будсервіс Тайм» укладено договори підряду від 29.08.2014 року: № 2807/14-1, № 2807/14-2, № 2807/14-3, № 2807/14-4, № 2807/14-5, № 2807/14-6, виконання умов яких підтверджується наступною первинною документацією: рахунки на оплату, акти надання послуг та податкові накладні: № 230 від 29.08.2014 року, № 231 від 29.08.2014 року, № 232 від 29.08.2014 року, № 233 від 29.08.2014 року, № 234 від 29.08.2014 року та № 235 від 29.08.2014 року (т.2 а.с.37-78).

Господарські взаємовідносини позивача з ТОВ «Аксон-Групп» підтверджуються рахунком на оплату, видатковою накладною, актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) та податковою накладною № 5691 від 29.11.2013 року (т.2 а.с.79-82).

Господарські взаємовідносини позивача з ТОВ «Інтерія ЛТД» підтверджуються рахунком на оплату, актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) та податковою накладною № 5651 від 29.11.2013 року (т.2 а.с.83-85).

Між позивачем та ТОВ «Никон-Торг» укладено договори підряду № 120 від 01.11.2014 року та № 117 від 01.10.2014 року, виконання умов яких підтверджується наступною первинною документацією: рахунки, акти надання послуг, акт звірки взаєморозрахунків та податкові накладні: № 1709 від 18.11.2014 року, № 208 від 03.11.2014 року, № 504 від 06.11.2014 року (т.2 а.с.86-102).

Між позивачем та ТОВ «Буд Перспектива» укладено договори підряду № 105 від 10.10.2014 року та № 101 від 10.10.2014 року (з додатковою угодою №1 від 18.11.2014 року про внесення змін до договору підряду №101), виконання умов яких підтверджується наступною первинною документацією: рахунки, акти надання послуг, акти приймання-передачі матеріалів для будівництва та податкові накладні: № 368 від 18.11.2014 року, № 289 від 17.12.2014 року, № 290 від 17.12.2014 року, № 33 від 17.02.2014 року, № 369 від 18.11.2014 року, № 291 від 18.12.2014 року, № 397 від 29.08.2014 року, № 393 від 18.08.2014 року, № 394 від 20.08.2014 року, № 392 від 15.08.2014 року, № 395 від 22.08.2014 року, № 396 від 25.08.2014 року (т.2 а.с.103-115).

Виконання зобов'язань по оплаті вартості робіт за зазначеними вище правочинами шляхом перерахування безготівкових грошових коштів підтверджується звітами про дебетові та кредитові операції по рахунку № 250 ТОВ «ДІАМАНТ-СКЛО», відповідними платіжними дорученнями, банківськими виписками по особовим рахункам та оборотно-сальдовою відомістю по рахунку за січень 2012 року по грудень 2014 року (т.3 а.с.1-122).

Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) право на віднесення сум податку до податкового кредиту, зокрема, виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 ст.198 Податкового кодексу України передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст.198 цього Кодексу передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ст.201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом державної податкової служби.

У разі звільнення від оподаткування у випадках, передбачених статтею 197 цього розділу, у податковій накладній робиться запис Без ПДВ з посиланням на відповідний пункт та/або підпункт статті 197 цього Кодексу.

Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Органи державної податкової служби за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Виходячи зі змісту наведених вище норм законодавства, право на віднесення сум ПДВ, сплачених при придбанні товару, до податкового кредиту виникає у субєкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: 1) фактичності придбання такого товару, тобто, реальності відповідної господарської операції; 2) наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару та сплати відповідної суми ПДВ; 3) подальшого використання придбаного товару в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.

При цьому згідно з ч.2 ст.3 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 цієї статті визначено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з п.2.1, 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі - первинні документи).

Таким чином, іншим визначеним законодавством обовязковим критерієм щодо підтвердження показників податкової звітності платника податків є забезпечення належного бухгалтерського обліку відповідних господарських операцій, в тому числі дотримання вимог щодо підстав для здійснення такого обліку, якими можуть бути первинні документи, оформлені згідно з вимогами чинного законодавства. З урахуванням зазначеного право платника на формування податкового кредиту з податку на додану вартість є також залежним від забезпечення ведення ним належного бухгалтерського обліку відповідних господарських операцій.

Поряд з цим, у бухгалтерському та податковому обліку підприємства враховуються лише ті первинні документи, що складені за наслідками фактично проведеної господарської операції, тобто, зміст господарської операції превалює над її формою. За таких умов наявність належним чином оформлених первинних документів з приводу проведення певної господарської операції не може розглядатись як безумовне підтвердження наявності у платника податку права на формування витрат, які враховуються при визначенні обєкта оподаткування податком на прибуток, та податкового кредиту з податку на додану вартість по відповідних господарських операціях.

Отже, правомірність формування платником відповідних показників бухгалтерського та податкового обліку має оцінюватись з урахуванням сукупності умов, визначених законодавством України як підстави для їх формування.

Оскільки сукупний аналіз наведених вище норм законодавства свідчить, що право платника податку на формування податкового кредиту з податку на додану вартість є, перш за все, похідним від самого факту здійснення відповідних господарських операцій, з метою визначення правомірності формування позивачем вказаних показників податкової звітності з податку на додану вартість дослідженню підлягає реальність відповідних господарських операцій, що відбувались між позивачем та його контрагентами. Крім того, оцінці суду підлягають наявність належним чином оформлених первинних документів, які стали підставою для формування показників податкової звітності, використання платником податків придбаних товарів (робіт, послуг) в межах господарської діяльності.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами зазначених господарських операцій на підставі наявних первинних документів позивачем відповідні податкові накладні, виписані контрагентами: ТОВ «Брайт Крістал»; ТОВ «Беверлі Рокс»; ТОВ «АВ Блек Голд»; ТОВ «Континентмаш»; ТОВ «Старк Компані»; ТОВ «Дамарра»; ТОВ «Констракшн Лайн»; ТОВ «Енергопостач-2014»; ТОВ «Будсервіс Тайм»; ТОВ «Аксон-Групп»; ТОВ «Никон-Торг»; ТОВ «Буд Перспектива»; ТОВ «Інтерія ЛТД»; ТОВ «Ланги» - вносилися до реєстрів виданих та отриманих податкових накладних за відповідні звітні періоди, а також формувався податковий кредит з податку на додану вартість, дані щодо якого вносилися до податкових декларацій з податку на додану вартість за відповідні звітні періоди.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 09.09.2008р. (в ЄДРСР № 2362425), у разі, якщо дії платника податку свідчать про його добросовісність, а вчинені ним господарські операції не викликають сумнівів у їх реальності та відповідності дійсному економічному змісту, для підтвердження права на податковий кредит, та/або бюджетне відшкодування, достатньо наявності належним чином оформлених документів, зокрема, податкових накладних. При цьому, не є підставою для відмови у праві на податковий кредит та бюджетне відшкодування з податку на додану вартість, порушення податкової дисципліни, вчинені контрагентом платника податку. Також не є підставою для визнання неправомірними операцій платника податків подальше припинення чи анулювання статусу платника податку на додану вартість його контрагента. Усі операції, вчинені контрагентом платника податку до припинення такого контрагента, не можуть автоматично розглядатися як нікчемні правочини в силу само собою припинення юридичної особи або анулювання її податкового статусу. У такому разі, достатньо встановити необізнаність платника податку, що заявляє право на податковий кредит чи бюджетне відшкодування з податку на додану вартість, про факт припинення або недобросовісний характер діяльності контрагента (зокрема, про несплату податків, чи неподання податкової звітності).

Суд критично оцінює твердження відповідача про відсутність реального характеру господарських операцій позивача з контрагентами з посиланням на інформацію, отриману відповідачем з актів про неможливість проведення зустрічної звірки контрагентів, які складені іншими ДПІ, а саме:

- акт «Про неможливість проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕНТІНЕЛ ЮГ» (код за ) щодо підтвердження господарських відносин із контрагентами за період жовтень 2012 року вересень 2013 року» від 24.10.2013 року №86/15-21-22-01/38381301 (зустрічну звірку неможливо провести у звязку з тим, що станом на 23.10.2013 року стан підприємства « 9» - направлено повідомлення за відсутністю місцезнаходження);

- акт «про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «КОНТИНЕНТМАШ» (код за ) щодо підтвердження господарських відносин з постачальниками та покупцями за жовтень 2012року - лютий 2014року» №168/22-1/38337514 від 04.04.2014 року (зустрічну звірку неможливо провести у звязку з тим, що стан підприємства « 9» - направлено повідомлення за відсутністю місцезнаходження);

- акт «про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Беверлі Рокс» (код за ) при фінансово-господарським взаємовідносинам з контрагентами - постачальникам та контрагентами - покупцями за період березень, квітень, травень 2014 року» №330/10-13-22-03/38984413 від 11.07.2014 року (Зустрічну звірку не можливо провести, у звязку з тим, що стан підприємства « 3» - прийнято рішення про припинення (розпочато ліквідаційну процедуру));

- акт «про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "АВ Блек Голд" () з платниками податків за період з 01.06.2014 року по 30.06.2014 року» №2517/26-55-22-13/38192723 від 20.08.2014 року;

- лист «про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "ЕНЕРГОПОСТАЧ-2014" (код за ) щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за травень, червень 2014р.» №141/7/10-08-22-01/39174862 від 19.09.2014 року;

- податкова інформація «щодо спектру фінансово-господарської діяльності ТОВ «БУД ПЕРСПЕКТИВА» (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з контрагентами - постачальниками та з контрагентами - покупцями за період з 01.09.2014р. по 31.12.2014р.» №141/10-13-22-05 від 10.03.2015 року (субєкт господарювання має стан « 9» - направлено повідомлення про відсутність міцезнаходження);

- податкова інформація «щодо неможливості проведення документальної позапланової перевірки звірки ТОВ "КОНСТРАКШН ЛАЙН", код за за період 01.11.2014 - 31.12.2014.» №11209/9/15-53-22-03/51 від 24.04.2015 року;

- податкова інформація «щодо неможливості проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «НІКОН-ТОРГ», код за за період 01.11.2014 - 31.12.2014 року» №11006/7/15-53-22-03 від 23.04.2015 року;

- податкова інформація «щодо неможливості проведення зустрічної звірки (назва юридичної особи, у якого необхідно провести зустрічну звірку ТОВ „Будсервіс Тайм (далі- ТОВ „Будсервіс Тайм), код за по взаємовідносинам з контрагентами - постачальниками за червень, серпень 2014 року» №5292/7/26-50-22-08 від 21.10.2014 року;

- податкова інформація «ТОВ «Даммара» () за серпень- листопад 2014 року» №2879/22-02 від 14.02.2014 року;

- податкова інформація «щодо спектру фінансово-господарської діяльності ТОВ "АВ Блек Голд" (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з контрагентами - постачальниками та з контрагентами - покупцями за період з 01.08.2014 р. по 30.11.2014 р.» №160/10-13-22-05/38192723 від 11.03.2015 року.

Відповідно до ч. 12 ст. 19 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців у разі надходження державному реєстратору від органу доходів і зборів повідомлення встановленого зразка про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням державний реєстратор зобов'язаний надіслати поштовим відправленням протягом п'яти робочих днів з дати надходження зазначеного повідомлення юридичній особі повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки. Частиною 14 цієї норми законодавства визначено, що у разі неподання юридичною особою протягом місяця з дати надходження їй відповідного повідомлення реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність підтвердження зазначених відомостей датою, яка встановлена для чергового подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Водночас, відповідач не надав суду доказів того, що згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на момент здійснення господарських операцій позивача з контрагентами: ТОВ «Брайт Крістал»; ТОВ «Беверлі Рокс»; ТОВ «АВ Блек Голд»; ТОВ «Континентмаш»; ТОВ «Старк Компані»; ТОВ «Дамарра»; ТОВ «Констракшн Лайн»; ТОВ «Енергопостач-2014»; ТОВ «Будсервіс Тайм»; ТОВ «Аксон-Групп»; ТОВ «Никон-Торг»; ТОВ «Буд Перспектива»; ТОВ «Інтерія ЛТД»; ТОВ «Ланги», ТОВ «Сентінел Юг», ці контрагенти були відсутні за своїм місцезнаходженням або не було підтверджено відомості про вказаних юридичних осіб.

Таким чином, судом встановлено, що господарські операції позивача з контрагентами: ТОВ «Брайт Крістал»; ТОВ «Беверлі Рокс»; ТОВ «АВ Блек Голд»; ТОВ «Континентмаш»; ТОВ «Старк Компані»; ТОВ «Дамарра»; ТОВ «Констракшн Лайн»; ТОВ «Енергопостач-2014»; ТОВ «Будсервіс Тайм»; ТОВ «Аксон-Групп»; ТОВ «Никон-Торг»; ТОВ «Буд Перспектива»; ТОВ «Інтерія ЛТД»; ТОВ «Ланги» підтверджуються належним чином оформленими первинними документами, які перелічено судом вище, та позивачем дотримано умови, встановлені податковим законодавством для формування податкового кредиту з податку на додану вартість.

При цьому, доводи відповідача про те, що на момент перевірки позивача у вищевказаних підприємств-контрагентів були відсутні засоби для ведення господарської діяльності та виконання господарських зобовязань, підприємства мали стан «3» та « 9» або були відсутні за місцем знаходження, суд не бере до уваги, оскільки доказів того, що вказані підприємства перебували у зазначених станах на момент господарських операцій з позивачем відповідач суду не надав.

В свою чергу, статтею 18 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців встановлено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Більш того, відсутність платника податків за своїм місцезнаходженням не свідчить про ненабуття такою юридичною особою цивільної правоздатності та не надає всім правочинам, які вчинялись такою особою, характеру нереальних (фіктивних). З актів зустрічних звірок, висновків оперативних управлінь, іншої опрацьованої податкової інформації, на які посилається відповідач, не вбачається, на підставі яких доказів контролюючими органами встановлений факт відсутності надання послуг або передачі товарів від ТОВ «Брайт Крістал»; ТОВ «Беверлі Рокс»; ТОВ «АВ Блек Голд»; ТОВ «Континентмаш»; ТОВ «Старк Компані»; ТОВ «Дамарра»; ТОВ «Констракшн Лайн»; ТОВ «Енергопостач-2014»; ТОВ «Будсервіс Тайм»; ТОВ «Аксон-Групп»; ТОВ «Никон-Торг»; ТОВ «Буд Перспектива»; ТОВ «Інтерія ЛТД»; ТОВ «Ланги» як продавців до всіх його контрагентів. Таких доказів не надано відповідачем і до суду, у звязку з чим суд вважає безпідставними та такими, що не підтверджуються матеріалами справи, твердження відповідача про відсутність реального характеру господарських операцій з зазначеними підприємствами в силу їх відсутності за своїм місцезнаходженням.

Таким чином, суд вважає неналежними доказами у справі вищезгадані акти про неможливість проведення зустрічних звірок контрагентів позивача.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що придбаний позивачем у вищевказаних контрагентів товар та послуги були використані позивачем в межах його господарської діяльності з іншими контрагентами, зокрема: ТОВ «Бауен-Строй», ТОВ «АЛАНУР БІЛДІНГ», ТОВ «Котекна Україна Лімітед», ОСОБА_1.

01.12.2014 року між ТОВ «ДІАМАНТ-СКЛО» та ТОВ «Бауен-Строй» укладено договір підряду № 112, виконання умов якого підтверджується відповідними рахунками, актами надання послуг та податковими накладними № 440 від 18.12.2014 року та 439 від 18.12.2014 року (т.1 а.с.239-248). Вказаному контрагенту надавалися послуги з монтажу світлопорозорих фасадів в багатоквартирному житловому будинку.

Між ТОВ «АЛАНУР БІЛДІНГ» та ТОВ «ДІАМАНТ-СКЛО» укладено договори підряду № 7954 від 04.06.2014 року та № 2307 від 07.05.2014 року, на підтвердження виконання умов яких позивачем надано: акти надання послуг та додатки до них, розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних, податкові накладні: № 3 від 04.09.2014 року, № 8 від 09.10.2014 року, № 13 від 21.05.2014 року, № 2 від 04.06.2014 року, № 8 від 13.06.2014 року, № 19 від 24.06.2014 року, № 23 від 27.06.2014 року, № 24 від 27.06.2014 року, № 16 від 20.08.2014 року, № 15 від 20.08.2014 року (т.1 а.с.160-208). Вказаному контрагенту позивачем надавалися послуги з виготовлення та монтажу світлопрозорих конструкцій, світлопорзорих фасадів, окремостоячих вікон, вбудованих вікон, балконних блоків на об'єктах замовника.

На підтвердження взаємовідносин між позивачем та ТОВ «Котекна Україна Лімітед» суду надано: замовлення покупця, акт надання послуг з улаштування скляних перегорож та податкову накладну від 21.03.2014 року № 9 (т.1 а.с.157-159).

Господарські взаємовідносини за перевіряємий період позивача з ОСОБА_1 підтверджуються рахунком на оплату, актом надання послуг з улаштування скляної ніши, податковою накладною від 30.04.2014 року № 26 (т.1 а.с.154-156).

Суд також звертає увагу, що відповідно до положень пп.20.1.30 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи наділені правом звертатися до суду, у тому числі подавати позови до підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, щодо визнання оспорюванних правочинів недійсними та застосування визначених законодавством заходів, повязаних із визнанням правочинів недійсними, а також щодо стягнення в дохід держави коштів, отриманих за нікчемними договорами.

Згідно зі ст.215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). При цьому правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином, згідно з положеннями ст. 234 Цивільного кодексу України є фіктивним. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Таким чином, відсутність реального характеру господарських операцій лише є можливим приводом для звернення контролюючим органом до суду з позовом про визнання такого правочину недійсним, однак, відповідачем не підтверджено недійсність відповідних правочинів відповідними судовими рішеннями, у звязку з чим збільшення податкових зобовязань платнику податків з цих підстав є передчасним та необґрунтованим.

Поряд з цим, чинним законодавством право формувати податковий кредит з податку на додану вартість не ставиться у залежність від факту дотримання податкового законодавства контрагентами платників податків, в тому числі з питань належного зберігання первинних документів, належного декларування та сплати податкових зобовязань тощо. Сам по собі факт порушення вимог податкового законодавства контрагентом платника податку не може виступати доказом порушення таким платником податків вимог чинного законодавства, а є лише підставою для зясування наявності у нього законних підстав для формування відповідних показників податкової звітності. Проте, наявні у справі докази свідчать про правомірне формування позивачем відповідного показника у податковій звітності з податку на додану вартість у відповідних звітних періодах, тоді як посилання на порушення законодавства його контрагентами в апріорі не може виступати підставою для притягнення до відповідальності позивача.

Зазначене підтверджується також практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини є джерелом права в Україні. Так, у справі Булвес АД проти Болгарії Європейський суд з прав людини постановою від 22.01.2009 року № 3991/03 визначив, що з урахуванням своєчасного і повного виконання компанією своїх обов'язків щодо подачі звітності з податку на додану вартість, неможливості для неї забезпечити дотримання постачальником його обов'язків з подачі звітності з податку на додану вартість і того факту, що ніякого шахрайства відносно системи податку на додану вартість, про який компанія знала або могла знати, не вчинялось, компанія не повинна нести наслідки невиконання постачальником його обов'язків щодо своєчасного подання звітності з податку на додану вартість та, в результаті, сплачувати податок на додану вартість вдруге. Європейський суд визнав, що такі вимоги з'явилися надмірним тягарем для компанії, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та захисту права власності.

Також відповідачем не надано суду обвинувальних вироків суду відносно директорів (засновників) підприємств-контрагентів позивача за ст.205 КК України (фіктивне підприємництво), які б підтверджували факт створення цих підприємств без мети здійснення господарської діяльності. Тому посилання відповідача на наявність кримінальних проваджень у відношенні невстановлених осіб за ст.ст.205, 212 КК України, які, на думку органу досудового розслідування, мають відношення до створення фіктивних підприємств, суд оцінює критично та не бере їх до уваги, оскільки висновки суду не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінивши у взаємному звязку наявні у матеріалах справи докази, зважаючи на наявність належним чином оформлених первинних документів, відсутність будь-яких обґрунтованих та підтверджених належними доказами свідчень про відсутність реального характеру господарських операцій, що відбувались між позивачем та його контрагентами: ТОВ «Брайт Крістал»; ТОВ «Беверлі Рокс»; ТОВ «АВ Блек Голд»; ТОВ «Континентмаш»; ТОВ «Старк Компані»; ТОВ «Дамарра»; ТОВ «Констракшн Лайн»; ТОВ «Енергопостач-2014»; ТОВ «Будсервіс Тайм»; ТОВ «Аксон-Групп»; ТОВ «Никон-Торг»; ТОВ «Буд Перспектива»; ТОВ «Інтерія ЛТД»; ТОВ «Ланги», - суд вважає обґрунтованими доводи позивача про протиправність висновків ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, викладених в акті перевірки від 21.08.2015 року №1812/15-54-22-01/32971440, стосовно заниження ТОВ «ДІАМАНТ-СКЛО» податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за період, що перевірявся, по взаємовідносинам з вказаними контрагентами.

Разом з тим, суд бере до уваги доводи відповідача про відсутність первинних документів щодо господарських відносин позивача з ТОВ «Сентінел Юг», оскільки податкова накладна та інші первинні документи позивачем не були надані ані під час перевірки, що відображено в Акті (т.1 а.с.24), ані під час судового розгляду справи.

Тому позивачем безпідставно віднесено до податкового кредиту в грудні 2012 року суму ПДВ 200 грн., оскільки податкова накладна на цю суму у позивача відсутня.

Враховуючи всі вищевикладені встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення рішення відповідача № НОМЕР_1 від 04 вересня 2015 року про збільшення суми грошового зобовязання ТОВ «ДІАМАНТ-СКЛО» по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 168401 грн. за основним платежем та на 42100 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, а також податкове повідомлення рішення № НОМЕР_2 від 04.09.2015 року про зменшення від'ємного значення різниці між сумою податкових зобовязань та податкового кредиту в періоді, що перевірявся (за грудень 2014 року), на загальну суму 278050 грн. - суд вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню. При цьому, відповідач не позбавлений права нарахувати позивачу грошове зобов'язання з ПДВ з урахуванням висновку суду про безпідставність віднесення позивачем до податкового кредиту з ПДВ суми 200 грн. по взаємовідносинам з ТОВ «Сентінел Юг».

Щодо правомірності формування позивачем валових витрат та визначення розміру податку на прибуток за 2013 та 2014 роки, суд зазначає наступне.

До складу валових витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування відповідно до п.138.1 ст.138 ПК України, входять: витрати від операційної діяльності, які визначаються згідно з п.п.138.4, 138.6 - 138.9, 138.11 цієї статті: інші витрати, визначені згідно з п.п.138.5, 138.10-138.12 цієї статті, п.140.1 ст.140 та ст.141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у п. 138.3 цієї статті тау ст.139 цього Кодексу.

При цьому, згідно з п.138.2 ст.138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом 2 цього Кодексу.

Висновок відповідача про заниження позивачем податку на прибуток за 2013 - 2014 роки грунтується на припущеннях про юридичну дефектність первинних документів позивача за результатами господарських відносин з ТОВ «Брайт Крістал»; ТОВ «Беверлі Рокс»; ТОВ «АВ Блек Голд»; ТОВ «Континентмаш»; ТОВ «Старк Компані»; ТОВ «Дамарра»; ТОВ «Констракшн Лайн»; ТОВ «Енергопостач-2014»; ТОВ «Будсервіс Тайм»; ТОВ «Аксон-Групп»; ТОВ «Никон-Торг»; ТОВ «Буд Перспектива»; ТОВ «Інтерія ЛТД»; ТОВ «Ланги», та про те, що ці документи не є первинними і не підтверджують здійснення платником податку витрат.

Відповідно до п.2 ст.3 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.1999 № 996-ХІУ, податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку, що ведеться підприємством.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які згідно з Законом є документами, що містять відомості про господарські операції та підтверджують їх здійснення.

Укладені між позивачем та його контрагентами договори не віднесено законом до нікчемних, також відсутні судові рішення про визнання їх недійсними.

Первинні документи по перевіреним операціям позивача відповідають вимогам Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, та підтверджують факт здійснення господарських операцій позивача з контрагентами.

Крім цього, на час укладання та виконання договорів, контрагенти позивача - ТОВ «Брайт Крістал»; ТОВ «Беверлі Рокс»; ТОВ «АВ Блек Голд»; ТОВ «Континентмаш»; ТОВ «Старк Компані»; ТОВ «Дамарра»; ТОВ «Констракшн Лайн»; ТОВ «Енергопостач-2014»; ТОВ «Будсервіс Тайм»; ТОВ «Аксон-Групп»; ТОВ «Никон-Торг»; ТОВ «Буд Перспектива»; ТОВ «Інтерія ЛТД»; ТОВ «Ланги» мали цивільну правоздатність, булі зареєстровані як юридичні особи, не були позбавлені права укладати будь-які угоди у відповідності з вимогами чинного законодавства.

Таким чином, фінансово-господарські операції позивача з вищевказаними контрагентами підтверджені первинними, розрахунковими (платіжними) та іншими документами, які були надані відповідачу на перевірку та суду в ході розгляду справи. За результатом здійснення господарських операцій із зазначеними контрагентами та на підставі належних первинних документів позивач у бухгалтерському та податковому обліку правомірно відніс до валових витрат понесені за господарськими операціями з цими контрагентами витрати на оплату робіт (послуг), а тому порушень п.138.2 ст.138, 139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України з боку позивача по взаємовідносинам з вищевказаними контрагентами суд не вбачає.

При цьому, суд також бере до уваги доводи відповідача про відсутність у позивача первинних документів, що підтверджують його валові витрати у сумі 1000 грн. по взаємовідносинам з ТОВ «Сентінел Юг».

За таких обставин, висновки відповідача в Акті перевірки про завищення позивачем валових витрат та, відповідно, заниження податку на прибуток у сумі 384075 грн. є безпідставними та необґрунтованими, а тому податкове повідомлення рішення № НОМЕР_3 від 04 вересня 2015 року про збільшення суми грошового зобовязання ТОВ «ДІАМАНТ-СКЛО» по податку на прибуток приватних підприємств на 384075 грн. за основним платежем та на 96019 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, - суд вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Скасовуючи вказане рішення відповідача, суд також наголошує на праві контролюючого органу прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду про протиправність віднесення позивачем до складу валових витрат у звітному періоді (2014 рік) вказаної суми коштів по взаємовідносинам з ТОВ «Сентінел Юг».

Згідно з положеннями ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з вимогами ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ДІАМАНТ-СКЛО» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, згідно ч.1 ст.94 КАС України суд присуджує всі здійснені позивачем документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 6-9, 11, 69, 71, 86, 94, 159-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю ДІАМАНТ-СКЛО - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області № НОМЕР_3 від 04.09.2015 року, № НОМЕР_2 від 04.09.2015 року, № НОМЕР_1 від 04.09.2015 року.

Стягнути сплачений при подачі позову судовий збір у сумі 14529,68 грн. (чотирнадцять тисяч пятсот двадцять девять гривень 68 копійок) з Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області (, адреса: 65069, м.Одеса, вул. Академіка Заболотного, 38-А) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ДІАМАНТ-СКЛО (, адреса: 65003, м.Одеса, вул.Отамана Головатого, буд.73/2).

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції - протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили у разі неподання апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії постанови. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст постанови суду виготовлено 22.12.2015 року.

Суддя: В.В.Андрухів

.