Справа № 810/5366/13-а
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2015-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/5366/13-а Головуючий у 1-й інстанції: Лапій С.М. Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
У Х В А Л А

Іменем України

17 грудня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П.,Твердохліб В.А.;

за участю секретаря: Драч М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області до Публічного акціонерного товариства "Техмашремонт" про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року, Управління Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Техмашремонт" про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (список №1), за серпень 2013 року на загальну суму 20 067,75 грн.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що здійснював виплату пенсій пенсіонерам, які працювали на підприємстві позивача і отримали право на пенсію на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку. Посилаючись на частину другу розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", позивач просить суд стягнути суму витрат на виплату та доставку пенсій цим пенсіонерам з відповідача.

У запереченнях до позову зазначив, що визнає вимоги позивача щодо відшкодування витрат на виплату на доставку пенсії пенсіонеру ОСОБА_2 у сумі 494,64 грн., оскільки цей пенсіонер працював на підприємстві відповідача і отримав право на пенсію на пільгових умовах. Щодо позовних вимог в іншій частині зазначив, що усі особи, крім ОСОБА_2, які включені територіальними органами Пенсійного фонду до розрахунків витрат, набули пільговий стаж, який надає їм право на отримання пенсій на пільгових умовах, працюючи на іншому підприємстві «Білоцерківському виробничому об'єднанні шин і ГАВ» (гумо-азбестових виробів), перейменованому у «Білоцерківське виробниче об'єднання "Білоцерківшина"», правонаступником якого є ВАТ "Росава". Відповідач стверджував, що публічне акціонерне товариство "Техмашремонт" ніколи не мало робочих місць із шкідливими умовами праці, за єдиним винятком - роботи терміста, яку виконував ОСОБА_2 За твердженням відповідача, позивач невірно визначив страхувальника, який має відшкодовувати витрати Пенсійному фонду на виплату пенсій вказаним громадянам, оскільки відповідач не є правонаступником вказаних підприємств.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 27.05.2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.10.2014 року, позов задоволено частково, постановлено стягнути з ПАТ "Техмашремонт" на користь Управління Пенсійного фонду України в місті Білій Церкві заборгованість у сумі 494,64 грн., у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.06.2015 року скасовано постанову Київського окружного адміністративного суду від 27.05.2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13.10.2014 року, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В ухвалі від 23.06.2015 року, суд касаційної інстанції зазначив, що судами першої та апеляційної інстанції не було зясовано, на якому підприємстві і в якому розмірі набули відповідний стаж роботи, що дає право на призначення пенсії за п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", вказані у розрахунку пенсіонери, зокрема, чи набули вони такого стажу, працюючи у відповідача. Також не було досліджено та встановлено наявність у відповідача робочих місць із шкідливими умовами праці, на яких працювали особи, внесені у розрахунок. Не досліджено питання правонаступництва відповідача.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою позов задоволити повністю.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, Публічне акціонерне товариство "Техмашремонт" є юридичною особою, як платник внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у місті Білій Церкві Київської області.

Позивач відповідно до розрахунків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, на підставі п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (список № 1), згідно з вимогами ч. 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", визначив розмір витрат, які підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача у звязку з виплатою та доставкою пенсій 15 громадянам, за серпень 2013 року у сумі 20 067,75 грн., а саме: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_2

Як встановлено судом з наявних в матеріалах справи копій трудових книжок, громадяни ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_2 у різні часи працювали в цехах із шкідливими умовами праці на Білоцерківському комбінаті шин та ГАВ (гумово-азбестових виробів), перейменованому у Білоцерківське виробниче об'єднання шин та ГАВ (гумово-азбестових виробів) на підставі наказу Главнефтехімпрому УРСР від 12.11.1976 № 808, яке у свою чергу перейменоване у Білоцерківське виробниче об'єднання "Білоцерківшина" на підставі наказу Главнефтехімпрому УРСР від 31.12.1986 № 313, про що свідчать послідовні записи у трудових книжках цих працівників, які вчинені при прийнятті їх на роботу та у зв'язку із зміною умов праці.

В усіх трудових книжках вказаних осіб міститься запис від 10.06.1993 "Орендне ремонтне підприємство перетворено у Акціонерне товариство "Техмашремонт", підстава розпорядження (рішення) виконавчого комітету Білоцерківської міської Ради народних депутатів від 10.06.1993 № 1-3-149", вчинений відділом кадрів Білоцерківського виробничого об'єднання "Білоцерківшина" між записами про прийняття певного працівника на роботу та його звільнення.

Зі змісту статуту публічного акціонерного товариства "Техмашремонт" слідує, що дане підприємство створено 25.04.2011 (запис в ЄДР № 8001194) внаслідок перейменування відкритого акціонерного товариства "Техмашремонт", є правонаступником «Білоцерківського орендного ремонтного підприємства».

У свою чергу відкрите акціонерне товариство "Техмашремонт" зареєстроване Виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради від 10.06.1993 № 1-3-149.

Вказана юридична особа заснована згідно з рішенням Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області від 04.06.1993 № 1-АТ шляхом перетворення (приватизації) «Білоцерківського орендного ремонтного підприємства», таким чином, є правонаступником «Білоцерківського орендного ремонтного підприємства». «Білоцерківське орендне ремонтне підприємство» засноване на підставі рішення конференції трудового колективу виробничого об'єднання "Білоцерківшина" (протокол від 06.11.1990 №2), зареєстроване рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської Ради народних депутатів від 27.11.1990 № 401. Згідно з даними статуту Білоцерківського орендного ремонтного підприємства та довідкою від 04.11.2010 № 1194/ю/04-11, виданою відділом державної реєстрації Білоцерківської міської ради Київської області, «Білоцерківське орендне ремонтне підприємство» зареєстроване рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської Ради народних депутатів від 27.11.1990 № 401, воно не є правонаступником прав та обов'язків будь-якої юридичної особи.У той же час, орендне ремонтне підприємство в/о «Білоцерківшина, створене шляхом перейменування централізованого ремонтного виробництва (ЦРВ), запис про яке вчинено у трудових книжках пенсіонерів відділом кадрів Білоцерківського виробничого об'єднання "Білоцерківшина", утворено на підставі наказу генерального директора Білоцерківського виробничого об'єднання "Білоцерківшина" від 25.05.1989 № 699 "Про перехід ЦРВ на роботу на умовах оренди" (із змінами, внесеними наказом від 31.05.1989 № 714) в якості структурної одиниці «Білоцерківського виробничого об'єднання «Білоцерківшина»» в цілях запровадження госпрозрахунку, працює на умовах економічної самостійності.

Наказом по Білоцерківському виробничому об'єднанню "Білоцерківшина" від 24.08.1989 № 1032 затверджено статут орендного ремонтного підприємства об'єднання, відповідно до якого орендне ремонтне підприємство знаходиться у підпорядкуванні об'єднання і є його структурною одиницею. Таким чином, запис у трудових книжках пенсіонерів від 10.06.1993 "Орендне ремонтне підприємство перетворено у Акціонерне товариство "Техмашремонт", підстава розпорядження (рішення) виконавчого комітету Білоцерківської міської Ради народних депутатів від 10.06.1993 № 1-3-149", жодного юридичного значення не має, адже його вчинено неправомірно відділом кадрів Білоцерківського виробничого об'єднання "Білоцерківшина" по відношенню до іншої юридичної особи - відкритого акціонерного товариства "Техмашремонт", адже відділ кадрів «Білоцерківського виробничого об'єднання "Білоцерківшина"» жодного відношення до публічного акціонерного товариства "Техмашремонт" не має, записи про прийняття перелічених у розрахунках пенсіонерів на роботу в «Білоцерківське орендне ремонтне підприємство» чи відкрите акціонерне товариство "Техмашремонт" у трудових книжках відсутні, таким чином, жодного зв'язку з трудовою кар'єрою працівника зазначений запис не має.

Як пояснив відповідач, його підприємство не має та ніколи не мало виробництв із шкідливими умовами праці. Проте, ПАТ "Техмашремонт" видавало довідки пенсіонерам на тій підставі, що в нього зберігались їх трудові книжки і з цього приводу постановлялись судові рішення, згідно з якими суд зобов'язував ПАТ "Техмашремонт" видати певним особам відповідні довідки про наявність у них пільгового стажу.

Встановив, що правонаступником «Білоцерківського виробничого об'єднання "Білоцерківшина"» є відкрите акціонерне товариство "Росава", утворене відповідно до рішення Фонду державного майна України від 24.10.1996 №76-АТ, зареєстроване виконавчим комітетом Білоцерківської міської Ради народних депутатів Київської області від 19.07.1999 № 117, що підтверджується копією статуту цієї юридичної особи.

Факти роботи вказаних у розрахунках пенсіонерів на підприємствах із шкідливими умовами праці, правонаступником яких є саме відкрите акціонерне товариство "Росава", а не публічне акціонерне товариство "Техмашремонт", встановлені також судовими рішеннями, які набрали законної сили, в інших справах у спорі між тими ж сторонами про той же предмет, але у зв'язку із стягненням з відповідача заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за інші періоди, а саме: постановою Київського окружного адміністративного суду від 28.02.2014 у справі №810/655/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.06.2014; постановою Київського окружного адміністративного суду від 26.11.2013 у справі №810/4667/13-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2015, залишені без змін ухвалою Вищого адміністративного суду від 02.06.2015 №К/800/26047/14; постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 30.09.2014 у справі №810/5375/13-а; постановою Київського окружного адміністративного суду від 04.08.2014 у справі №810/3856/14-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.11.2014; постановою Київського окружного адміністративного суду від 04.09.2014 у справі №810/4834/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.11.2014; постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2015 у справі №810/5838/14; постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.04.2015 у справі№810/5929/13-а; постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.05.2015 у справі №810/430/15.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування визначаються Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" (далі Закон України від 09.07.2003 № 1058-ІV).

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Коло осіб, які мають право на пенсію на пільгових умовах, визначено ст. 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення".

Тобто, пенсійне законодавство України встановлює обовязок з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій для страхувальників, які мають або мали виробництва чи робочі місця із шкідливими умовами праці.

Отже, головною умовою для виникнення у підприємства (організації) обов'язку здійснювати відшкодування Пенсійному фонду України витрати на виплату та доставку пенсій пенсіонерам, є факт роботи таких осіб на виробництві чи за професією із шкідливими умовами праці. Відповідно до статей 11, 71 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Крім того, обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

У даній справі відповідач визнав, що гр. ОСОБА_2 працював на його підприємстві за професією, що передбачає право на пенсію на пільгових умовах за списком № 1, тому визнав зобов'язання з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсії цьому пенсіонеру в сумі 494,64 грн. та надав докази сплати такої заборгованості у добровільному порядку. У звязку з чим позов у цій частині задоволенню не підлягає, оскільки на час вирішення справи у відповідача такий борг відсутній.

Щодо вимог про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій решті пенсіонерів, які включені Пенсійним фондом України до розрахунку, судом встановлено, що усі вони працювали і здобули право на пенсію на пільгових умовах за списком № 1 на іншому підприємстві - «Білоцерківському комбінаті шин та ГАВ» (гумо-азбестових виробів), перейменованому у «Білоцерківське виробниче об'єднання шин та ГАВ» (гумово-азбестових виробів), яке у свою чергу перейменоване у «Білоцерківське виробниче об'єднання "Білоцерківшина"», перетворене у відкрите акціонерне товариство "Росава". У той же час, відповідач не є правонаступником вказаних підприємств, тому в нього відсутній обов'язок відшкодовувати Пенсійному фонду України витрати на виплату та доставку пенсій вказаним пенсіонерам.

Такі висновки відповідають позиції Вищого адміністративного суду України в аналогічних справах, зокрема, 04 серпня 2015 року Вищий адміністративний суд України розглянувши справу (К/800/21051/15) за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України в м.Білій Церкві на постанову Київського окружного адміністративного суду від 5 березня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2015 року у справі № 810/5929/13-а за позовом управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області до публічного акціонерного товариства „Техмашремонт" про стягнення заборгованості, ухвалив рішення, яким касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Білій Церкві залишено без задоволення, постанову Київського окружного адміністративного суду від 5 березня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2015 року - без змін.

Також Вищий адміністративний суд України 17 вересня 2015 року розглянувши справу (К/800/59132/14) за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України в м.Білій Церкві на постанову Київського окружного адміністративного суду від 2 липня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2014 року у справі № 810/316/14-а за позовом управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області до ПАТ „Техмашремонт" про стягнення заборгованості, ухвалив рішення, яким касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Білій Церкві залишено без задоволення, постанову Київського окружного адміністративного суду від 2 липня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2014 року без змін.

Крім того, Вищий адміністративний суд України 02 червня 2015 року розглянувши справу (К/800/26047/14) за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві на постанову Київського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2014 року у справі № 810/4667/13-а за позовом ПАТ «Техмашремонт» до управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області про визнання протиправними дій відповідача щодо включення до розрахунків витрат на виплату та доставку пільгових пенсій осіб: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_10, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 і зобов'язання відповідача виключити із розрахунків з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій вищезазначених осіб та утриматись у подальшому від включення цих осіб до розрахунків, ухвалив рішення, яким касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві залишено без задоволення, постанову Київського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2014 року - без змін.

Згідно ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачем не доведено належними та достатніми доказами розміру та складу фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, а також правомірності їх нарахування, крім витрат на виплату пенсії гр. ОСОБА_2, які відповідачем сплачено добровільно, тому такі витрати стягненню з відповідача не підлягають.

За таких обставин, суд першої інстанції правомірно дійшов до висновку про відмову у задоволені адміністративного позову.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 2, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області - залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення цієї ухвали у повному обсязі, тобто з 22 грудня 2015 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено - 17 грудня 2015 року.

.

Головуючий суддя Костюк Л.О.

Судді: Твердохліб В.А.

Бужак Н.П.