Справа № 826/11790/15
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

22 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

за участю представників:

позивача - Підкови О.В.,

відповідача - Білецького О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Армадайн» до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2015 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Армадайн», звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.05.2015 №.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 вересня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позову. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 вересня 2015 року - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що в Акті перевірки від 13.05.2015 № 2885/26-52-22-05-17/38927161 відповідачем не наведено жодного доказу того, що укладені між позивачем і ТОВ "Метбуд Сервіс" угоди суперечать актам цивільного законодавства чи свідчать про намір сторін ухилитися від оподаткування доходів, отриманих внаслідок виконання цих угод або приховування дійсного об'єкту оподаткування, зменшення бази оподаткування, створення штучних підстав для незаконного відшкодування сум сплачених податків за рахунок коштів бюджету тощо. Позивач, придбані у ТОВ "Метбуд Сервіс" товари, використав у подальших оподатковуваних операціях в межах своєї основної господарської діяльності. Відтак, податковий кредит був сформований позивачем на підставі належним чином оформлених податкових накладних, отриманих від ТОВ "Метбуд Сервіс", що не заперечується податковим органом.

Відтак, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, Державною податковою інспекцією у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Армадайн" з питань дотримання податкового та іншого законодавства, своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати до Державного бюджету податків, інших платежів по взаємовідносинам з ТОВ "Метбуд Сервіс" за період з 01.09.2014 по 30.09.2014.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ "Армадайн" п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.4, п. 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до бюджету у сумі 129 800,00 грн., в тому числі: за вересень 2014 року в сумі 129 800,00 грн.

За результатами перевірки складено акт від 13.05.2015 № 2885/26-52-22-05-17/38927161 та винесено податкове повідомлення-рішення від 28.05.2015 № , яким позивачу визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 162 250,00 грн., в тому числі за основним платежем в розмірі 129 800,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 32 450,00 грн.

Вважаючи зазначене податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до адміністративного суду з цим позовом.

Обговорюючи правомірність вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно п. 209.15.1 п. 209.15 ст. 209 Податкового кодексу України виробничі фактори, за рахунок яких сформовано податковий кредит - товари/послуги, які придбаваються сільськогосподарським підприємством для їх використання у виробництві сільськогосподарської продукції, а також основні фонди, які придбаваються (споруджуються) з метою їх використання у виробництві сільськогосподарської продукції.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, право платника податку на податковий кредит пов'язано з виникненням визначеної законом події та наявністю належним чином оформленого документа, який засвідчує суму сплаченого (нарахованого) податку на додану вартість по дійсній операції, пов'язаній з господарською діяльністю платника податку.

Тобто, за змістом положень Податкового кодексу України наявність господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг), призначених для використання у власній господарській діяльності платника податків, є визначальною умовою для виникнення у платника податку права на формування податкового кредиту, за наявності необхідних підтверджувальних документів первинного бухгалтерського обліку.

Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням права на податковий кредит або бюджетне відшкодування, якщо для даного виду діяльності також потрібне здійснення і облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

Так, з матеріалів справи убачається, що між позивачем та ТОВ "Метбуд Сервіс" був укладений Договір № 0109/1 від 01.09.2014, за умовами якого постачальник - ТОВ "Метбуд сервіс" зобов'язується в порядку та на умовах, визначеним цим Договором, передати у власність покупця - ТОВ "Армадайн" металопродукцію, а покупець зобов'язується своєчасно прийняти Товар і здійснити його оплату на умовах цього Договору.

На виконання вищезазначеного договору, ТОВ "Метбуд Сервіс" було поставлено ТОВ "Армадайн" наступну металопродукцію:

- згідно видаткової накладної № РН-1209-2 від 12 вересня 2014 року на склад ТОВ "Армадайн" (м. Вишневе, вул. Київська, 21) поставлено арматура 10 ндл на загальну суму 108 158,95 грн., в т.ч. ПДВ 18 026,49 грн. За фактом поставки видано податкову накладну № 7 від 12.09.2014 на зазначену суму;

- згідно видаткової накладної № РН-1209-1 від 12 вересня 2014 року на склад покупця поставлено арматура 10 кор, арматура 10 ндл на загальну суму 291 945,27 грн., в т.ч. ПДВ 48 657,55 грн. За фактом поставки видано податкову накладну № 6 від 12.09.2014 на зазначену суму;

- згідно видаткової накладної № РН-2909-1 від 29 вересня 2014 року на склад покупця поставлено арматура 10 кор, арматура 10 мера, L=6 м, арматура 25 мера 500, арматура 8 днл, арматура 8 мера, L=6, арматура № 16, кл. А-500С; 12 м, Балка № 30, арматура 32 мера 400 на загальну суму 225 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 37 500,00 грн. За фактом поставки видано податкову накладну № 15 від 29.09.2014 на зазначену суму;

- згідно видаткової накладної № РН-2909-2 від 29 вересня 2014 року на склад покупця поставлено арматура 10 мера 500, арматура № 12, кл. А-400С, 12 м на загальну суму 100 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 16 666,67 грн. За фактом поставки видано податкову накладну № 17 від 29.09.2014 на зазначену суму;

Підтвердженням фактичного здійснення операцій з поставки матеріалів свідчать і товарно-транспортні накладні, відповідно до яких здійснювалось перевезення металопродукції ТОВ "Метбуд Сервіс" на користь позивача, копії яких наявні в матеріалах справи.

Оплата за наведеними операціями проведена: 19.09.2014 платіж на суму 400 104,22 грн., 29.09.2014 платіж на суму 225 000,0 грн., 29.09.2014 платіж на суму 100 000,00 грн.

Слід зазначити, що 03 березня 2014 року між ТОВ "Метбуд Сервіс" та ТОВ "Армадайн" було укладено договір оренди № 009-14 (суборенди) згідно якого Орендар (ТОВ "Метбуд Сервіс") зобов'язується надати Суборендарю (ТОВ "Армадайн") відкриту площадку, площею 745,0 кв.м. за ціною 10,20 грн./кв.м. з ПДВ, що в сумі становить 7 599,00 грн., в т.ч. ПДВ - 1266,50 грн. для зберігання та реалізації матеріальних цінностей, побутові (службові) приміщення, криті складські приміщення-склади металеві, площею 30,0 кв.м. Для складування матеріальних цінностей за ціною 45,00 грн./кв.м., загальна сума -1350,00 грн., в тому числі ПДВ 225,00 грн., а Суборендар зобов'язується сплачувати орендну плату в розміри і строки, зазначені в п.4. Договору.

Так, на виконання умов Договору оренди № 009-14 (суборенди) позивач 25.09.2014 сплатив на рахунок ТОВ "Метбуд Сервіс" 53 694,00 грн., в зв'язку з чим останнім видано податкову накладну № 12 від 25.09.2014 на зазначену суму.

Поряд з цим, доводи відповідача ґрунтуються на тому, що відкрите кримінальне провадження №0000108 від 20.06.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Так, на підставі ухвали від 19.12.2014 Шевченківського районного суду м. Києва співробітниками СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві було здійснено обшук офісного приміщення ТОВ "Армадайн" та вилучення документів.

В зв'язку із вилученням первинних документів перевірку було проведено в приміщенні слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Шолуденка, 32, к. 318.

На виконання запиту ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві про надання документів для проведення перевірки старшим слідчим з ОВС 2 відділу КР СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві Скирдою Р.В. було надано доступ до вилучених первинних документів "Армадайн": податкові накладні, видаткові накладні, акти здачі-приймання-робіт (надання послуг), виписки банку, договори.

Крім того, як вбачається з акту перевірки від 13.05.2015 р. № 2885/26-52-22-05-17/38927161 висновки відповідача щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства зроблені з огляду на аналіз господарської діяльності та податкової звітності контрагента ТОВ "Метбуд Сервіс" ТОВ "Релоджик".

Зважаючи на викладене вище, відповідач приходить до висновку, що господарські операції позивача з ТОВ "Метбуд Сервіс" не спрямовані на реальне настання наслідків обумовлених укладеними угодами.

Водночас, надаючи оцінку таким доводам відповідача, колегія суддів апеляційної інстанції поділяє в цій частині висновки суду першої інстанції та не погоджується із висновками відповідача з огляду на наступне.

Частиною 4 статті 72 КАС України вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Наведеними нормами КАС України встановлені преюдиційні обставини, тобто ті обставини, що встановлені в судовому рішенні, яке набрало законної сили. Зазначені преюдиційні обставини є підставами для звільнення від доказування.

Отже, за змістом частини першої статті 72 КАС України учасники адміністративного процесу звільнені від надання доказів на підтвердження обставин, які встановлені судом при розгляді іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи. Натомість такі учасники мають право посилатися на зміст судового рішення у відповідних справах, що набрало законної сили, в якому відповідні обставини зазначені як установлені.

Отже, обов'язковими для врахування адміністративним судом є факти, наведені у вироку в кримінальній справі чи постанові у справі про адміністративний проступок, щодо часу, місця та об'єктивного характеру відповідного діяння тієї особи, правові наслідки, дій чи бездіяльності якої є предметом розгляду в адміністративній справі.

Однак доказів винесення вироку у кримінальній справі щодо контрагента позивача ТОВ "Метбуд Сервіс", чи доказів направлення обвинувального вироку до суду, відповідачем не надано. Таким чином, відповідачем не надано суду жодних доказів, які в силу приписів закону мали б для суду преюдиційне значення у даній справі.

При цьому, з аналізу первинної документації позивача не вбачається правопорушень в її складанні та видачі.

Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із судом першої інстанції, що операції позивача з ТОВ "Метбуд Сервіс" здійснені в межах господарської діяльності, є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій.

Крім того, з матеріалів справи убачається, що на момент здійснення спірних господарських операцій ТОВ "Метбуд Сервіс" було зареєстровано як юридичну особу в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також зареєстровано платником податку на додану вартість, що не було спростовано відповідачем у даній справі.

При цьому, відповідачем не було надано аналіз первинним документам позивача. Як вірно зауважено судом першої інстанції, висновки про сумнівність господарських операцій між позивачем та ТОВ "Метбуд Сервіс" податковим органом були зроблені не у зв'язку з відсутністю чи неправильним складанням первинних документів або неналежним їх відображенням у бухгалтерському чи податковому обліку, а лише на підставі відкритого кримінального провадження відносно контрагента ТОВ "Метбуд Сервіс" та аналізі податкової звітності його контрагента в іншому ланцюгу постачання.

Враховуючи наведене, з огляду на принцип персональної відповідальності платника податку право на податковий кредит не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами. Відповідно до статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов'язаннями іншої юридичної особи, в тому числі за податковими зобов'язаннями.

Отже, враховуючи вищенаведене та перевіривши всі фактичні обставини справи, суд першої інстанції правильно визначив відсутність порушень чинного законодавства щодо оформлення первинних документів у фінансово - господарських взаємовідносинах між позивачем та ТОВ "Метбуд Сервіс", натомість формування ТОВ "Армадайн" податкового кредиту з податку на додану вартість є правомірним.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. В зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 вересня 2015 року - без змін.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, апелянтом до апеляційної скарги не додано документу про сплату судового збору.

Враховуючи, що ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2015 року було відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення за результатами розгляду апеляційної скарги, з Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 855,60 грн. (129 800,00 * 2% * 110%, де 129 800,00 грн. - розмір ціни позову).

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 вересня 2015 року - без змін.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві до Державного бюджету України (отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі м. Києва, ЄДРПОУ одержувача - 38004897, рахунок отримувача - 1007, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код отримувача (МФО) - 820019, код бюджетної класифікації - 22030001, код ЄДРПОУ суду 34729486) судовий збір у розмірі 2 855,60 грн. (дві тисячі вісімсот п'ятдесят п'ять гривень 60 копійок).

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Я.Б. Глущенко

С.Б. Шелест

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення - 22.12.2015 року.

Головуючий суддя Пилипенко О.Є.

Судді: Шелест С.Б.

Глущенко Я.Б.