Справа № 813/4105/15
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2015-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2015 року № 813/4105/15

о 10 год., 37 хв. м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Палюк М.М., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Омега», представник ОСОБА_1
доРеєстраційної служби Сколівського районного управління юстиції Львівської області представник ОСОБА_2 За участю третьої особи ОСОБА_3, не прибула
прозобовязання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Омега», звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ОСОБА_3 та ВАТ «Кредобанк» 08.11.2007 року укладено кредитний договір. На підставі договору факторингу укладеного 29.11.2011 року між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» право вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» та ТОВ «Факторингова компанія «Омега».

Між ОСОБА_3, ТОВ «Сколівський деревообробний комбінат» та ВАТ «Кредобанк» 14.11.2007 року укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, ОСОБА_4, згідно якого передано в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором нерухоме майно: нежитлова будівля, адмінбудинок, загальною площею 714, 4 кв.м., що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Сколе, вул. Святослава князя, 3-в.

Право іпотекодержателя перейшло до позивача на підставі договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки, укладеного 24.10.2013 року між ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» та ОСОБА_3.

Рішенням апеляційного суду Львівської області 14.02.2011 року апеляційну скаргу ОСОБА_5, на заочне рішення Сколівського районного суду Львівської області від 09.04.2010 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ВАТ «Кредобанк», третя особа ТОВ «Сколівський деревообробний комбінат», про визнання права власності на ? частину спільного майна подружжя, визнання частково недійсними свідоцтва про право власності на нерухоме майно та договір іпотеки, частково задоволено та визнано за ОСОБА_5 право власності на 41/100 частину нежитлової будівлі, що розташована за адресою: Львівська область, м. Сколе, вул. Кн. Святослава, 3. Таким чином, предмет іпотеки належить: 1) на 41/100 боржнику, на підставі договору купівлі продажу, укладеного 03.02.2004 року між боржником та Іпотекодавцем; 2) на 41/100 ОСОБА_5 на підставі рішення Апеляційного суду Львівської області від 14.02.2011 року у справі № 22-ц-280 про визнання права власності на ? частку спільного майна подружжя; 3) на 18/100 іпотекодавцю.

З інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон на відчуження обєктів нерухомого майна, щодо обєкта нерухомого майна № 40645222 випливає, що при внесенні інформації у Реєстр прав власності на нерухоме майно 19.09.2011 року допущено помилку, а саме: зазначено, що ОСОБА_3, належить предмет іпотеки на 82/100.

Такий розмір частки ОСОБА_3, на підставі договору купівлі продажу укладеного 03.02.2004 року між боржником та іпотекодавцем, належало їй до набрання законної сили рішення апеляційного суду Львівської області 14.02.2011 року на підставі якого здійснено поділ спільного майна подружжя, а саме: визнано за ОСОБА_5, право власності на 41/100 частину нежитлової будівлі, що розташована за адресою: Львівська область, м. Сколе, вул. Кн. Святослава, 3. Частка ОСОБА_3 зменшилася та становить 41/100, проте при внесенні відомостей у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, не виправлено розмір частки ОСОБА_3, який зменшився, а відтак порушує право позивача, як іпотекодержателя.

Позивач не є заінтересованою особою, а тому не може звернутися з заявою до відповідача з метою виправлення помилки.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити повністю з підстав зазначених у позовній заяві та з урахуванням письмових пояснень до позовної заяви.

Позиція Реєстраційної служби Сколівського районного управління юстиції Львівської області викладена у запереченні на адміністративний позов та обґрунтовується, тим що згідно копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна встановлено, що відомості щодо реєстрації права власності на обєкт нерухомого майна за адресою: Львівська область, Сколівський район, вул. Кн. Святослава, 3В в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні. Відомості щодо реєстрації права власності на вказаний обєкт нерухомого майна містяться в Реєстрі прав власності на нерухоме майно. А отже зміни до запису про розмір частки у праві власності внести неможливо, оскільки законодавством передбачено внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а не до Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державний реєстратор прав на нерухоме майно може внести зміни до записів виключно до Державного реєстру прав. Реєстрація речових прав на нерухоме майно в тому числі зміни та виправлення технічних помилок до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно здійснюється за заявочним принципом при подачі відповідного пакету документів.

Представник відповідачів в судовому засідання проти позову заперечила, надала додаткові пояснення, просила суд в задоволені позову відмовити повністю.

Третя особа, в судове засідання не прибула, участь уповноваженого представника в судовому засідання не забезпечила, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, безпосередньо, всебічно, повно та обєктивно дослідивши наявні у справі докази, давши їм оцінку, суд встановив:

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 01.07.2004 року із змінами і доповненнями, Кодексом адміністративного судочинства України, Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 за № 1141.

Згідно ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 цього ж Закону, обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно; іпотека.

Згідно ч. 4 ст. 9 цього ж Закону, державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.

Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Згідно ч. 7 ст. 16 цього ж Закону, державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим же Законом.

Згідно ч. 3 ст. 16 цього ж Закону, разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії, засвідчені в установленому порядку.

Згідно ст. 27 цього ж Закону, у разі виявлення у свідоцтві про право власності на нерухоме майно та/або витязі з Державного реєстру прав технічної помилки, допущеної державним реєстратором, заінтересована особа письмово повідомляє у п'ятиденний строк про це державного реєстратора, який перевіряє відповідність відомостей Державного реєстру прав інформації, що міститься у заяві про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень. Якщо факт невідповідності підтверджено, державний реєстратор безоплатно виправляє допущену помилку в день надходження повідомлення. Виправлення технічної помилки у записах Державного реєстру прав, що була допущена не з вини державного реєстратора, здійснюється за плату.

У разі виявлення технічної помилки, допущеної у записах Державного реєстру прав, державний реєстратор у п'ятиденний строк письмово повідомляє про це заінтересовану особу.

Заінтересована особа протягом п'яти робочих днів з дня отримання від державного реєстратора повідомлення про допущення технічної помилки у записах Державного реєстру прав повинна звернутися до нього із заявою про виправлення такої помилки.

Якщо виправлення технічної помилки може завдати шкоди чи порушити права та законні інтереси правонабувачів або третіх осіб, які використовували відповідні реєстраційні записи, державний реєстратор у п'ятиденний строк письмово повідомляє таких осіб про виправлення технічної помилки.

Згідно п. 38 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, державний реєстратор вносить зміни до записів Державного реєстру прав у разі допущення технічної помилки; зміни відомостей про нерухоме майно, право власності та суб'єкта цього права, інші речові права та суб'єкта цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб'єкта цих прав, що містяться у Державному реєстрі прав, які не пов'язані з проведенням державної реєстрації прав. Внесення змін до записів Державного реєстру прав проводиться державним реєстратором за заявою, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Згідно ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього ж Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд.

Судом не враховуються обґрунтування позовних вимог, оскільки діючим законодавством України визначено процедуру державної реєстрації речових прав на нерухоме майно органами державної реєстрації прав за заявницьким принципом.

За відсутності звернення у встановленому законодавством порядку до відповідної реєстраційної служби за місцезнаходженням нерухомого майна державний реєстратор не вправі переглядати документи та/або приймати будь-яке рішення щодо реєстрації.

Позивач не надав суду жодних належних та допустимих доказів звернення в тому числі третьої особи із відповідною заявою про виправлення помилки, щодо розміру частки ОСОБА_3, з 82/100 на 41/100 у праві власності на нерухоме майно: нежитлову будівлю, адмінбудинок, загальною площею 714, 4 кв.,м., що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Сколе, вулиця Святослава князя, 3-в до Реєстраційної служби Сколівського районного управління юстиції Львівської області.

Державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Згідно ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Докази подані позивачем не переконують в обґрунтованості позовних вимог .

Таким чином, позовна вимога про зобов'язання відповідача виправити помилку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме: виправити розмір частки ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1) з 82/100 на 41/100 у праві власності на нерухоме майно: нежитлову будівлю адмінбудинок, загальною площею 714,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Сколе, вулиця Святослава Князя, 3-в. задоволенню не підлягає, оскільки Законом заборонено втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 159-163, 167 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Постанова складена у повному обсязі 21.12.2015 року.

Суддя Гавдик З.В.