Справа № 822/5924/15
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2015-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/5924/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна 2001" до Реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції, , треті особи на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "БРИКІВСЬКЕ" , ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції, треті особи на стороні відповідача - ТОВ "БРИКІВСЬКЕ" та ОСОБА_3.

Просить визнати протиправним та скасувати рішення реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №22404959 від 26.06.2015 року, яким зареєстровано договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :03:011:0226, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "БРИКІВСЬКЕ" та ОСОБА_3 15.06.2015 року.

В обґрунтування вимог зазначає про те, що 23.11.2010 року між ТОВ "Україна 2001" та ОСОБА_3 - власником земельної ділянки, був укладений договір оренди земельної ділянки строком на 5 років.

Державну реєстрацію договору здійснено відповідно до вимог чинного на час реєстрації законодавства Ізяславським районним відділом Хмельницької регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру" при Держкомземі України 23.11.2010 року, про що зроблений відповідний запис в книзі записів державної реєстрації.

Як стало відомо позивачу у 2015 році, реєстраційною службою Шепетівського міськрайонного управління юстиції 26.06.2015 року було проведено державну реєстрацію договору оренди тієї самої земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ "БРИКІВСЬКЕ".

Позивач вказує на те, що відповідач під час проведення державної реєстрації договору належним чином не перевірив, що існує вже зареєстроване право оренди на цю земельну ділянку, внаслідок чого було здійснено повторну (подвійну) реєстрацію договору оренди тієї самої земельної ділянки, що є неприпустимим.

Позивач вважає оскаржуване рішення протиправним, оскільки право оренди, зареєстроване за ТОВ "Україна 2001" у 2010 році, на час проведення реєстраційних дій у 2015 році, було чинним.

Представник позивача в судове засідання не з'явилась, подала клопотання про розгляд справи без її участі, позов підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, проти позову заперечує. Надав до суду письмові пояснення, де зазначає, що під час вивчення документів ТОВ "БРИКІВСЬКЕ" державним реєстратором не встановлено підстав для відмови ТОВ "БРИКІВСЬКЕ" у проведенні державної реєстрації договору оренди, а тому прийняте правомірне рішення про його реєстрацію.

Під час попереднього судового засідання представник відповідача пояснив, що згідно із довідкою відділу Держземагентства, наданою державному реєстратору третьою особою, зазначена земельна ділянка в оренді не перебувала. Зважаючи на це, державний реєстратор не вбачав необхідності повторно звертатись до відділу Держгеокадастру з запитами на отримання інформації. У задоволенні позову просить відмовити.

Представник ТОВ "БРИКІВСЬКЕ" та ОСОБА_3 в останнє судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі.

Під час попереднього судового засідання представник третіх осіб проти позову заперечувала, надала до суду письмові пояснення, де зазначає, що реєстрація договорів оренди у 2015 році є законною, оскільки вказана земельна ділянка на той час не перебувала в оренді інших осіб. У задоволенні позову просить відмовити.

Фіксування останнього судового засідання технічними засобами, зважаючи на відсутність представників сторін не проводиться.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов слід задоволити.

Судом встановлено, що 23.11.2010 року між ТОВ "Україна 2001" та ОСОБА_3 - власником земельної ділянки укладений договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :03:011:0226 строком на 5 років.

Цей договір був зареєстрований Ізяславським районним відділом Хмельницької регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру", про що вчинений запис 23.11.2010 року у державному реєстрі земель за №89.

Судом оглянуті примірники договору, надані позивачем та представником третіх осіб. Під час судового розгляду справи справжність вказаних договорів сторонами під сумнів не ставилась.

Також на ухвалу суду надана завірена копія примірника договору, який знаходиться у Ізяславському районному відділі Хмельницької регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру". Датою підписання договору, а також датою його реєстрації зазначено 23.11.2010 року.

Рішенням державного реєстратора реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції №22404959 від 26.06.2015 року за заявою ТОВ "БРИКІВСЬКЕ" було проведено реєстрацію іншого договору оренди вищезазначеної земельної ділянки з кадастровим номером :03:011:0226, укладеного 15.06.2015 року між ТОВ "БРИКІВСЬКЕ" та ОСОБА_3

Дізнавшись про таку реєстрацію, та вважаючи її протиправною, позивач звернувся до суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно із ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим законом, визнаються дійсними якщо їх реєстрація була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

В силу ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема, наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону.

У роз'ясненнях Державної реєстраційної служби України № 2951/05-15-13 від 06.08.2013 року "Щодо запобігання випадків подвійної реєстрації прав оренди на земельну ділянку за різними набувачами" зазначається про те, що з метою недопущення одночасного існування державної реєстрації декількох прав оренди на одну земельну ділянку, у випадку проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку, сформовану у результаті виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), державному реєстратору слід запитувати інформацію про наявність або відсутність зареєстрованих договорів у органів, що здійснювали таку реєстрацію.

Одночасно, як відомо, реєстрація договорів оренди землі з новим орендарем можлива лише після реєстрації угод про розірвання договорів оренди землі з попереднім орендарем.

Як видно з матеріалів справи, договір оренди землі між ТОВ "Україна 2001" та ОСОБА_3 був зареєстрований в Ізяславському районному відділі Хмельницької регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру" при Держкомземі України, у встановленому законом на час реєстрації порядку.

Відповідно до ст.18 Закону України "Про оренду землі" від 6 жовтня 1998 року (в редакції, чинній на момент реєстрації договору оренди, укладеного між позивачем та ОСОБА_3А.) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Згідно з п. 2 Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1998 року №2073 (чинний на момент реєстрації цього договору) державна реєстрація договорів оренди є офіційним визнанням і підтвердженням державою факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок.

Пункти 13 та 14 цього Порядку передбачають, що після засвідчення факту державної реєстрації договір оренди реєструється у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, яка ведеться державним органом земельних ресурсів. Датою реєстрації договору оренди у Книзі записів є дата засвідчення факту державної реєстрації.

Крім того, відповідно до пункту 43 вказаного договору він набирає чинності після його підписання сторонами та його державної реєстрації, тому він чинний протягом п'яти років саме з моменту державної реєстрації.

Отже, договір оренди, укладений між ТОВ "Україна 2001" та ОСОБА_3, був чинним станом на 15.06.2015 року, оскільки набрав чинності саме з моменту його державної реєстрації - 23.11.2010 року (вказана дата реєстрації не є спірною та збігається на усіх примірниках договору).

До того ж, вказаний договір втрачає чинність лише після державної реєстрації його припинення.

Судом встановлено, що під час прийняття оскаржуваного рішення державним реєстратором належним чином не було перевірено інформацію щодо факту відсутності або наявності вже зареєстрованого права оренди на спірну земельну ділянку.

Відповідач не надав належних доказів на підтвердження того, що відомості про державну реєстрацію договору, укладеного між ТОВ "Україна 2001" та ОСОБА_3 не були внесені до книги записів державної реєстрації та Державного реєстру земель.

Суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 20.01.2012 року "Рисовський проти України" зазначив, що ризик будь - якої помилки державного органу, у тому числі тої, причиною якої є їх власна недбалість, повинен покладатись на саму державу та її органи.

Так, розглядаючи цю справу, Європейський суд зазначив, що принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Це є "гарантією стабільності суспільних відносин", яка породжує у громадян впевненість у тому, що їх існуюче правове становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, тому саме на державний орган покладається обов'язок виправити свої помилки.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у зв'язку з неналежним виконанням посадових обов'язків зі сторони посадових осіб державного органу - відповідача, виникла ситуація, за якої одна і та ж земельна ділянка перебуває в оренді різних осіб.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що реєстрація договору оренди земельної ділянки, укладеного між ТОВ "Бриківське" та ОСОБА_3 здійснена відповідачем помилково, за наявності вже зареєстрованого права оренди іншої особи.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведено, що оскаржуване рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, є законним, тому позов підлягає задоволенню.

Судові витрати відповідно до вимог КАС України присуджуються позивачу за рахунок бюджетних асигнувань реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції як суб'єкта владних повноважень.

Керуючись ст.ст.158 163, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задоволити.

Визнати протиправними та скасувати рішення реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №22404959 від 26.06.2015 року, яким зареєстровано договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :03:011:0226, укладений 15.06.2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю "БРИКІВСЬКЕ" та ОСОБА_3.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Україна 2001" судові витрати у розмірі 1 218,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 14 грудня 2015 року 11.00

Суддя/підпис/ОСОБА_1
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1