Справа № 826/19393/15
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2015-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23 листопада 2015 року 09 год. 49 хв. № 826/19393/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Данилишина В.М., при секретарі судових засідань Савченко А.А., за участю позивача та представника відповідача, розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про зобов'язання вчинити певні дії.

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у судовому засіданні 23 листопада 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва, з урахуванням усунення виявлених недоліків, надійшов позов ОСОБА_2 (далі - позивач) до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (далі - відповідач, Комісія) про зобов'язання відповідача надати повну та достовірну відповідь на запитання, які містяться у запиті позивача та пов'язані з інформацією, оприлюдненою на прес-конференції Голови Комісії, а саме:

- чи дійсно Голова Комісії заявляв про 400 млрд. тіньових коштів фондового ринку?

- звідки взялася ця інформація про 400 млрд. тіньових коштів фондового ринку?

- якщо ці кошти оберталися по рахунках у банках чи депозитарних установах, то чому вони тіньові?

- якщо ці кошти - чорна готівка, то звідки відомо, що ці кошти - кошти фондового ринку?

- чи не ставлять на меті такі заяви виправдання ірраціональних прагнень зруйнувати існуючу інфраструктуру фондового ринку?

В обґрунтування позову позивачем зазначено, зокрема, що відповідачем, в порушення вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13 січня 2011 року №2939-VI (далі - Закон №2939-VI), протиправно не надано позивачу за його інформаційним запитом повної та достовірної інформації.

Відповідною ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі №826/19393/15 (далі - справа), яку призначено до розгляду у судовому засіданні.

Під час переходу до розгляду справи по суті позивач підтримав позов та просив задовольнити його повністю з підстав, зазначених у ньому, на обґрунтування якого надано письмові докази, а представник відповідача заперечувала проти позову та просила відмовити у його задоволенні повністю з підстав, зазначених у письмових запереченнях проти позову, на обґрунтування яких також надано підтверджуючі письмові докази.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Комісії з інформаційним запитом від 10 серпня 2015 року (вх. №ОЗІ/ФО-265 від 12 серпня 2015 року) (далі - запит), у якому, у зв'язку з тим, що електронні засоби масової інформації поширили інформацію стосовно того, що Голова Комісії Тимур Хромаєв заявив про те, що через фондовий ринок України за останні півтора року пройшло 400 млрд. грн. тіньових коштів, які не враховані в економіці, просив надати відповідь на такі питання:

- чи дійсно Голова Комісії заявляв про 400 млрд. тіньових коштів фондового ринку?

- звідки взялася ця інформація про 400 млрд. тіньових коштів фондового ринку?

- якщо ці кошти оберталися по рахунках у банках чи депозитарних установах, то чому вони тіньові?

- якщо ці кошти - чорна готівка, то звідки відомо, що ці кошти - кошти фондового ринку?

- чи не ставлять на меті такі заяви виправдання ірраціональних прагнень зруйнувати існуючу інфраструктуру фондового ринку?

За наслідками розгляду запиту відповідач листом від 17 серпня 2015 року №13/02/17834/НК повідомив позивачу, що у період із початку 2014 по серпень 2015 року об'єм торгів на організованому та неорганізованому ринку з цінними паперами, обіг, яких зупинено на будь-якій фондовій біржі, склав більше ніж 400 млрд. грн. З метою прийняття рішень щодо зупинення торгівлі цінними паперами деяких емітентів на фондових біржах, була необхідність захисту інтересів держави та інвесторів, у зв'язку з невідповідністю фінансово-господарських показників даних емітентів їх ринковій капіталізації та ознаки штучного ціноутворення на цінні папери зупинених емітентів. А також повідомлено, що інші питання, порушені у запиті, не відносяться до компетенції Комісії.

У контексті вище викладеного суд зазначає наступне.

Так, порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес, визначений нормами Закону №2939-VI.

Зокрема, згідно з ч. 1 ст. 1, ст. 5, ч. 1 ст. 13 Закону №2939-VI, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Доступ до інформації забезпечується шляхом: 1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом; 2) надання інформації за запитами на інформацію.

Розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: 1) суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання; 2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; 3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків; 4) суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Правові засади здійснення державного регулювання ринку цінних паперів та державного контролю за випуском і обігом цінних паперів та їх похідних в Україні визначені нормами Закону України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні" від 30 жовтня 1996 року №448/96-ВР (далі - Закон №448/96-ВР).

Відповідно до ч. 1 ст. 5, абзаців 12, 13 ст. 3 Закону №448/96-ВР, державне регулювання ринку цінних паперів здійснює Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку.

Державне регулювання ринку цінних паперів здійснюється у таких формах, зокрема: контроль за системами ціноутворення на ринку цінних паперів; контроль за діяльністю осіб, які обслуговують випуск та обіг цінних паперів.

Тобто, з урахуванням вище викладених норм, суд вважає, що Комісія є розпорядником публічної інформації стосовно питань, зазначених позивачем у запиті.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 14, ч.ч. 1, 2 ст. 19, ч.ч. 1-3 ст. 22 Закону №2939-VI, розпорядники інформації зобов'язані, зокрема, надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до ч. 2 ст. 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені ст. 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених ч. 5 ст. 19 цього Закону.

Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов'язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Зважаючи на вище викладені обставини, суд звертає увагу, що за наслідками розгляду запиту позивача, Комісією не відмовлено у його задоволенні, однак, за переконанням суду, лист відповідача від 17 серпня 2015 року №13/02/17834/НК не містить повної та достовірної інформації, запитуваної позивачем.

Отже, підсумовуючи усе вище викладене, суд прийшов до висновку, що відповідачем протиправно не надано позивачу повної та достовірної інформації за його запитом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих судом обставин вбачається, що позов ОСОБА_2 до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про зобов'язання вчинити певні дії є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 69-71, 86, 94, 122, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Національну комісію з цінних паперів та фондового ринку на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені нормами Закону України "Про доступ до публічної інформації" надати ОСОБА_2 повну та достовірну відповідь на запитання, які містяться у його запиті від 10 серпня 2015 року (вх. №ОЗІ/ФО-265 від 12 серпня 2015 року).

3. Присудити на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) здійснений ним судовий збір у розмірі 73,08 грн. (сімдесят три гривні вісім копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку ().

Копії постанови у повному обсязі направити (вручити) сторонам (їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Відповідно до ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Згідно зі ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.М. Данилишин

Постанова у повному обсязі складена 30 листопада 2015 року