Справа № 809/3302/15
Суддя: Мигалюк Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" грудня 2015 р. Справа № 809/3302/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мигалюка Ю.В.,

секретаря Ткачук О.П.,

за участю сторін:

прокурора: Верешко М.І.

представника відповідача: не зявився,

представника третьої особи: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Івано-Франківську в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Прокурора Верховинського району до Верхньоясенівської сільської ради, третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішень -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Верховинського району в інтересах держави звернувся в суд з адміністративним позовом до Верхньоясенівської сільської ради, третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішень.

В судовому засіданні прокурор позов підтримав, суду пояснив, що відповідач протиправно, в порушення положень Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", прийнявши оскаржувані рішення вийшов за межі компетенції, вважає що земельним законодавством не визначено право органу місцевого самоврядування на внесення змін до прийнятих ними рішень щодо розпорядження землями, з врахуванням уточнених позовних вимог заявою від 19.11.2015 року просив визнати протиправними та скасувати рішення Верхньоясенівської сільської ради від 04.10.2013 року «Про підтвердження законності приватизації земельних ділянок, наданих чоловікові - ОСОБА_3» та рішення від 26.05.2015 року «Про внесення змін до рішення сесії Верхньоясенівської сільської ради від 22.09.2009 року враховуючи рішення Верхньоясенівської сільської ради від 04.10.2013 року». Просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, на адресу суду подав письмове заперечення та клопотання про розгляд справи без його участі. Просив у задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи у судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, подала суду письмове заперечення, просила у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення прокурора, взявши до уваги письмові заперечення представника відповідача, представника третьої особи, розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що в ході розгляду Верховинським районним судом позову прокурора Верховинського району до ОСОБА_4 про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,6257 га повернення земельної ділянки та скасування реєстрації державного акту відповідачу стало відомо про оскаржувані рішення, а саме: рішення Верхньоясенівської сільської ради від 04.10.2013 року «Про підтвердження законності приватизації земельних ділянок, наданих чоловікові - ОСОБА_3» та рішення від 26.05.2015 року «Про внесення змін до рішення сесії Верхньоясенівської сільської ради від 22.09.2009 року враховуючи рішення Верхньоясенівської сільської ради від 04.10.2013 року» (а.с.11-18).

Судом також встановлено що ухвалою Верховинського районного суду від 20.04.2015 року ОСОБА_5- працюючого на посаді сільського голови села Верхній Ясенів Верховинського району було звільнено від кримінального покарання, передбаченого ч.1 ст.367 КК України у звязку з закінченням строку давності притягнення до відповідальності, котрий, як встановлено Верховинським районним судом, внаслідок своїх службових обовязків не перевіривши протокол рішення 25 сесії 5 демократичного скликання Верхньоясенівської сільської ради від 22.09.2009 року підписав та видав ОСОБА_3 витяги з протоколу про передачу у приватну власність земельних ділянок які розміщені на території Верхньоясенівської сільської ради хоча фактично площа вказаних ділянок відповідно до протоколу мала б становити 0,91 га, а не 1,0227га (а.с.25).

Вирішуючи заявлені прокурором позовні вимоги суд зазначає наступне.

Загальними засадами Конституції України, зокрема статтею 7 Основного Закону, в Україні визначено і гарантується місцеве самоврядування.

Системний аналіз статті 4 Європейської Хартії місцевого самоврядування вказує на те, що органи місцевого самоврядування, в тому числі міські ради, мають право вирішувати будь-які питання, включені до їх повноважень і функцій конституцією або законами національного законодавства. Коло таких питань і компетенція встановлюється в межах, визначених відповідним законодавством.

У рішенні №7 від 16.04.2009 року по справі № 1-9/2009 за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні, Конституційний Суд України вказав на те, що відповідно до Конституції України народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Виходячи з цих конституційних положень у системному зв'язку з положеннями статті 6 Конституції України про те, що державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову, Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 26 березня 2002 року визначив політико-правову природу органів місцевого самоврядування, які не є органами державної влади, а є представницькими органами, через які здійснюється право територіальної громади самостійно вирішувати не будь-які питання суспільного життя, а питання саме місцевого значення, тобто такі, які пов'язані передусім з життєдіяльністю територіальних громад і перелік яких визначено у Конституції і законах України.

Главою 1 Розділу ІІ Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні встановлена організаційна-правова основа місцевого самоврядування та загальна і виключна компетенція (повноваження) сільських, селищних, міських рад.

Відповідно до статті 25 вказаного Закону передбачена загальна компетенція сільських, селищних, міських рад, а саме: сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Стаття 26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні встановлює перелік питань, що вирішуються сільськими, селищними, міськими радами виключно на пленарних засіданнях.

Згідно пункту 34 статті 26 3акону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільськими радами вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Земельним кодексом України визначено, що землі державної та комунальної власності для будь-яких цілей можуть надаватись органами виконавчої влади та місцевого самоврядування на відповідній території. Для цього ним закріплено вичерпний порядок і підстави надання земель.

Статтею 78 Земельного кодексу України визначено, що земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності

Згідно вимог статті 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності, а також земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Відповідно до вимог статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; організація землеустрою; координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів;здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом;інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; вирішення земельних спорів;вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Громадяни та юридичні особи згідно статті 116 Земельного кодексу України набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених кодексом.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Статтею 118 Земельного кодексу України визначено, що громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.

Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Рішенням Конституційного суду України 16 квітня 2009 року у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) визначено, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач оскаржуваним рішенням від 26.05.2015 року вніс зміни до рішення сесії Верхньоясенівської сільської ради від 22.09.2009 року враховуючи рішення Верхньоясенівської сільської ради від 04.10.2013 року.

Конституційний суд України визначив, що ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Отже, при розгляді і вирішення по суті заявлених позовних вимог судом встановлено, що оскаржувані рішення прийняті не в межах повноважень та у спосіб, визначених Конституцією України і Законом України „Про місцеве самоврядування.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Верхньоясенівської сільської ради від 06.10.2013 року «Про підтвердження законності приватизації земельних ділянок, наданих ОСОБА_3» та рішення від 26.05.2015 року «Про внесення змін до рішення сесії Верхньоясенівської сільської ради від 22.09.2009 року, враховуючи рішення Верхньоясенівської сільської ради від 06.10.2013 року».

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 КАС України.

Постанова в повному обсязі складена 21.12.2015 року.

Суддя (підпис) Мигалюк Ю.В.