Справа № 348/2937/14-а
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2015-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 р. Справа № 876/2953/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Яворського І. О., Кухтея Р. В.;

за участю секретаря судового засідання Мельничук Б. Б.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 23 лютого 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

09 грудня 2014 року Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області щодо розрахунку пенсії позивача, а саме щодо неправильного застосування при обчисленні пенсії середньої заробітної плати за період укладення договору про добровільну участь у сситемі загальнообовязкового державного соціального страхування; зобовязання управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області провести з 05 серпня 2014 року розрахунок пенсії з врахуванням середньої заробітної плати по народному господарствуі за роки, за які було проведено оплату, а саме за період з 01 січня 2004 року по 31 січня 2006 року.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що відповідачем було проведено перерахунок пенсії позивача із заниженням розміру пенсії, так як до перерахунку він отримував пенсію в розмірі 1067,00 грн., а після укладення договору та сплати єдиного соціального внеску - 1041,19 грн., що на думку позивача, є неправомірним.

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 23 лютого 2015 року позов задоволено. Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 після врахування до страхового стажу та заробітної плати періоду добровільної сплати страхових внесків, шляхом укладення договору добровільної участі в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області з 05 серпня 2014 року провести розрахунок пенсії ОСОБА_1 із врахуванням за період страхового стажу з 01 січня 2004 року по 31 січня 2006 року середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу) та проводити виплату пенсії у перерахованому розмірі.

Зазначену постанову мотивовано тим, що пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» закріплено неможливість зменшення розміру пенсії при дорахуванні страхового стажу чи зміни заробітної плати.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідачем управлінням Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області, де отримує пенсію за віком.

Для збільшення свого стажу позивач 05 серпня 2014 року уклав договір № 060 про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, відповідно до умов якого сплатив єдиний соціальний внесок за період з 01 січня 2004 року по 31 січня 2006 року і звернувся до управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області із заявою щодо перерахунку йому пенсії з врахування його стажу відповідно до умов укладеного договору.

Відповідачем було проведено перерахунок пенсії і у вересні 2014 року позивачу стало відомо, що перерахунок пенсії було проведено зі заниженням розміру пенсії, так як до перерахунку ОСОБА_1 отримував пенсію в розмірі 1067,00 грн., а після укладення договору та сплати єдиного соціального внеску - 1041,19 грн.

Листом управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області № 134/К-10 від 29 вересня 2014 року позивача було повідомлено про те, що відповідно до внесених змін до ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено новий порядок обчислення коефіцієнту заробітної плати застрахованої особи в разі одноразової сплати єдиного внеску відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожен місяць страхового стажу, який набутий у разі сплати єдиного внеску, визначається шляхом поділу суми заробітної плати застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески на середню заробітну плату (дохід) в Україні, за місяць, в якому укладено договір про добровільну участь.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 10 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що договором про добровільну участь може бути передбачена одноразова сплата особою єдиного внеску за попередні періоди, в яких особа не підлягала загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню (у тому числі за період з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2010 року). При цьому сума сплаченого єдиного внеску за кожен місяць такого періоду не може бути меншою за мінімальний страховий та більшою за суму єдиного внеску, обчисленого виходячи з максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановлених на дату укладення договору.

Одноразова сплата особою єдиного внеску за попередні періоди, передбачена абзацом першим цієї частини, може бути здійснена за окремим договором, укладеним у порядку, передбаченому частиною першою, третьою та четвертою цієї статті.

Відповідно до змін до ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», визначено новий порядок обчислення коефіцієнту заробітної плати (доходу) застрахованої особи в разі одноразової сплати єдиного внеску відповідно до частини п'ятої статті 10 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який набутий в разі сплати єдиного внеску визначається шляхом поділу суми заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески, на середню заробітну плату (дохід) в Україні, за місяць в якому укладено договір про добровільну участь.

Згідно з ухваленим 09 липня 2003 року Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01 січня 2004 року запроваджена нова формула розрахунку пенсій, яка встановлює пряму залежність розміру пенсій від страхового стажу та заробітку, з якого сплачувались страхові внески.

Починаючи з 01 січня 2004 року застосовується поняття страховий стаж людини, тобто період, протягом якого вона підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється в місяцях, і той місяць (чи місяці), за який внески до Пенсійного фонду не сплачені, не включається до страхового стажу.

При цьому у зазначеному вище Законі закріплені норми щодо можливості набуття більшої тривалості страхового стажу шляхом добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яка дає можливість при призначенні пенсій громадянам, які не підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, застосувати формулу диференційованого обчислення пенсії від тривалості страхового стажу та розміру заробітної плати (згідно з статтею 27 Закону розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону), відповідно збільшити розмір пенсійної виплати.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» загальнообов'язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами, зокрема: законодавчого визначення умов і порядку здійснення загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; обов'язковості страхування осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту) та інших підставах, передбачених законодавством, а також осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, фізичних осіб-підприємців; права на добровільну участь у системі загальнообов'язкового пенсійного страхування осіб, які відповідно до цього Закону не підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню; диференціації розмірів пенсій залежно від тривалості страхового стажу та розміру заробітної плати (доходу).

Отже, право на добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування осіб є одним із принципів загальнообов'язкового державного пенсійного страхування згідно з яким, особи, які досягли 16-річного віку та не належать до кола осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до статті 11 цього закону, у тому числі іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають або працюють на території України, громадяни України, які постійно проживають або працюють за межами України, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_2 України, мають право на добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Типовий договір встановлений Додатком 3 до Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 № 455 (абзац перший пункту 5.3 розділу V).

У договорі про добровільну участь зазначаються: назва документа; відомості про особу, які вносяться до системи персоніфікованого; вид (види) загальнообов'язкового державного соціального страхування, в якому особа братиме участь; строк дії договору; порядок сплати єдиного внеску та рахунки, на які він має сплачуватися; умови набуття застрахованою особою права на виплати за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням відповідно до закону; умови розірвання договору; права та обов'язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору; інші умови за згодою сторін або передбачені типовим договором про добровільну участь, що не суперечать законодавству про загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Договір про добровільну участь набирає чинності з дня його підписання.

Встановлено, що 05 серпня 2014 року між позивачем та Державною податковою інспекцією у Надвірнянському районі ГУ Міндоходів в Івано-Франківській області укладено Договір № 060 про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, а саме у загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванні, згідно якого позивачем в термін, вказаний у договорі, а саме 04 серпня 2013 року, було сплачено єдиний соціальний внесок за період з 01 січня 2004 року по 31 січня 2006 року в сумі 10444,25 грн., тобто умови договору виконано в повному обсязі.

Судом першої інстанції вірно взято до уваги, що розмір пенсії позивача при врахуванні періоду страхового стажу з 01 січня 2004 року по 31 січня 2006 року та внесення заробітку за даний період призводить до зменшення розміру його пенсії з 1067 грн. 00 коп. до 1041 грн. 19 коп., що є грубим порушенням пункту 4 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», якими закріплено неможливість зменшення розміру пенсії при дорахуванні страхового стажу чи зміни заробітної плати. Дане положення згідно із нормами Закону може бути застосовано і при набутті страхового стажу під час добровільної участі в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний звязок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції визнає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, обєктивно і всебічно зясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 41, 158-160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 23 лютого 2015 року в справі № 348/2937/14-а без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у випадку коли, відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС України, складення ухвали в повному обсязі відкладено з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: І. О. Яворський

ОСОБА_2

Ухвалу складено в повному обсязі 18 грудня 2015 року.