Справа № 544/1622/15-а
Суддя: Сайко О. О.
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 544/1622/15-а
пров. № 2-а/544/42/2015
ПОСТАНОВА

іменем України

08 грудня 2015 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Сайко О.О.,

за участі секретаря Костенко Т.В.,

позивача ОСОБА_1 (фізичної особи), представника відповідача ОСОБА_2 (представника державної установи),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду на вул. Леніна, 41 адіністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Пирятинському районі, Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області про оскарження рішення органів Пенсійного фонду України про відмову у підтвердженні стажу роботи,

У С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 у жовтні 2015 року звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Пирятинському районі Полтавської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про оскарження рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про відмову в підтвердженні стажу роботи.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з 10.08.1980 по 06.12.1989 працювала дояркою в колгоспі «Правда» Кантемирівського району Республіки Молдова, а з 08.12.1989 у колгоспі «Промінь Ілліча» (з 1993 року КСП «Промінь Ілліча», з 2000 року СК «Промінь», з 2001 року ПСП «Промінь») до 01.12.2002, виконуючи при цьому встановлений мінімум трудових днів.

28.04.2015 позивач звернулася із заявою до управління Пенсійного фонду України в Пирятинському районі Полтавської області про призначення пільгової пенсії, у призначенні якої їй було відмовлено через відсутність первинних документів, які б підтвердили факт роботи дояркою. Рішенням комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області від 03.06.2015 ОСОБА_1 було відмовлено у підтвердженні періодів роботи, передбачених п. «д» ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення»: з 10.08.1980 по 06.12.1989; з 08.12.1989 по 31.01.1990; з 01.08.1990 по 31.08.1990; з 01.08.1992 по 30.11.1992; з 01.01.1993 по 28.02.1993; з 01.01.1994 по 31.01.1994; з 01.04.1994 по 30.04.1994; з 10.10.1995 по 01.12.2002.

Підставою відмови у підтвердженні вказаних періодів роботи стали: відсутність відомостей про оплату праці; відсутність відомостей про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати; відсутність відомостей про встановлення норм обслуговування тварин, а також документів, що підтверджують факт їх виконання. Позивач вказує, що відповідно до трудової книжки, який є основним документом, що підтверджує стаж роботи, встановлено, що вона з 10.08.1980 по 06.12.1989 працювала дояркою в колгоспі «Правда» Кантемирівського району Республіки Молдова, а з 08.12.1989 у колгоспі «Промінь Ілліча» (з 1993 року КСП «Промінь Ілліча», з 2000 року СК «Промінь», з 2001 року ПСП «Промінь») до 01.12.2002.

Наявний пільговий стаж доярки підтверджений у відповідності з вимогами чинного законодавства та дає позивачу право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Вважає рішення органів ПФУ про відмову у підтвердженні періодів роботи з 10.08.1980 по 06.12.1989; з 08.12.1989 по 31.01.1990; з 01.08.1990 по 31.08.1990; з 01.08.1992 по 30.11.1992; з 01.01.1993 по 28.02.1993; з 01.01.1994 по 31.01.1994; з 01.04.1994 по 30.04.1994; з 10.10.1995 по 01.12.2002, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах та про відмову у призначенні їй пенсії на пільгових умовах незаконними, просить їх скасувати. Просить підтвердити їй стаж роботи на посаді доярки в період з 10.08.1980 по 06.12.1989; з 08.12.1989 по 31.01.1990; з 01.08.1990 по 31.08.1990; з 01.08.1992 по 30.11.1992; з 01.01.1993 по 28.02.1993; з 01.01.1994 по 31.01.1994; з 01.04.1994 по 30.04.1994; з 10.10.1995 по 01.12.2002, що дає право на пенсії за віком на пільгових умовах та зобовязати управління Пенсійного фонду України у Пирятинському районі призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах з 28.04.2015, відповідно до п. "д" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Пояснила, що працювала дояркою з 10.08.1980 по 06.12.1989 08.12.1989 в колгоспі «Правда» Кантемирівського району Республіки Молдова, а потім переїхала до с.Олександрівка Пирятинського району, де працювала дояркою у колгоспі «Промінь Ілліча» (КСП «Промінь Ілліча», СК «Промінь», ПСП «Промінь») до 01.12.2002. Причину запису у трудовій книжці про її переведення різноробочою у 1995 році не може пояснити, про переведення їй нічого не відомо, ніяких заяв воно про це не писала. Весь час вона виконувала роботу підмінної доярки на фермі, виконуючи норми обслуговування тварин у повному обсязі.

Представник відповідача - управління Пенсійного Фонду України у Пирятинському районі у судовому засіданні з позовом не погодився, просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій. Для жінок, які працюють доярками в колгоспах - у довідці наводяться відомості про виконання встановлених норм обслуговування. При цьому, виконання встановлених норм обслуговування за періоди, починаючи з 1992 року підтверджуються даними первинного обліку. Зазначена довідка видається підприємством, установою, організацією або їх правонаступниками. У разі ліквідації підприємства без визначення правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється комісіями, що утворені при головних управліннях Пенсійного фонду України у затвердженому законодавством порядку.Рішенням комісії при Головному управлінні Пенсійного Фонду України в Полтавській області від 03.06.2015 року № 130 відмовлено у підтвердженні роботи позивача у зазначені у рішенні періоди роботи через відсутність відомостей про оплату праці; відсутність відомостей про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати; відсутність відомостей про встановлення норм обслуговування тварин, а також документів, що підтверджують факт їх виконання. Отже, пільговий стаж доярки, підтверджений у відповідності з вимогами чинного законодавства складає 4 роки 11 місяців 9 днів, що не дає ОСОБА_1. права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах у звязку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи 20 років.

Представник відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, направив письмові заперечення, у яких просив слухати справу у його відсутність та відмовити у задоволенні позову з підстав, аналогічних у запереченні управління Пенсійного Фонду України у Пирятинському районі. Зазначив, що комісія, розглянувши подані ОСОБА_1. документи прийняла обґрунтоване рішення від 03.06.2015 про відмову позивачу у підтвердженні вищевказаних періодів роботи до пільгового стажу роботи у звязку з роботою на посадах, що не дає право на пільгове пенсійне забезпечення, відсутність документів, що містять відомості про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати, відомостей про оплату праці, що свідчить про недоведеність повної зайнятості на зазначених роботах.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що працював керівником колгоспу «Промінь Ілліча», куди у 1989 році позивач прийшла на роботу дояркою. Позивач не мала закріпленої групи корів та працювала підмінною дояркою. Проте, вона щоденно виходила на роботу на ферму та виконувала встановлений обсяг роботи на рівні з іншими доярками. Причину запису у трудовій книжці позивача про переведення її різноробочою пояснити не зміг.

Свідок ОСОБА_4, пояснила суду, що працювала у колгоспі «Промінь Ілліча» завідуючою МТФ. Позивач прийшла на роботу у колгосп з січня 1990 року та виконувала роботу доярки постійно до свого звільнення з господарства у 2002 році. Позивач цілий день працювала на фермі, виконуючи встановлені норми обслуговування тварин, хоча не мала закріпленої за неї групи. Вважає, що запис про її переведення різноробочою було занесений до трудової книжки помилково.

Суд, заслухавши сторін, свідків, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено:

Згідно даних трудової книжки колгоспника серії Мол № 0123733, виданої 23.12.1989 року, позивач ОСОБА_1 з 10.08.1980 по 06.12.1989 працювала дояркою в колгоспі «Правда» Кантемирівського району Республіки Молдова, а з 08.12.1989 у колгоспі «Промінь Ілліча» (яке було реорганізоване у Колективне сільськогосподарське підприємство «Промінь Ілліча» на підставі Розпорядження представника Президента України від 11.11.1993, з 2000 року у сільськогосподарський кооператив «Промінь» відповідно до розпорядження голови державної адміністрації від 01.02.2000, з 2001 року у приватне сільськогосподарське підприємство «Промінь» відповідно до розпорядження голови державної адміністрації від 12.01.2011(а.с.49)) до 01.12.2002. З 08.12.1989 по 10.10.1995 працювала дояркою КСП «Промінь Ілліча», а з 10.10.1995 була переведена різноробочою та працювала нею до часу звільнення 01.12.2002 (а.с.35-39). Відповідно до ухвали господарського суду Полтавської області від 14.02.2011 ПСП «Промінь» визнано банкрутом та ліквідовано (а.с.40-41)

29.04.2015 позивач звернулася із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах (а.с.34).

Рішенням комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області від 03.06.2015 №130 ОСОБА_1 було відмовлено у підтвердженні періодів роботи, передбачених п. «д» ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення»: з 10.08.1980 по 06.12.1989; з 08.12.1989 по 31.01.1990; з 01.08.1990 по 31.08.1990; з 01.08.1992 по 30.11.1992; з 01.01.1993 по 28.02.1993; з 01.01.1994 по 31.01.1994; з 01.04.1994 по 30.04.1994; з 10.10.1995 по 01.12.2002 (а.с.12).

Підставою відмови у підтвердженні вказаних періодів роботи стали: відсутність відомостей про оплату праці, що свідчить про недоведеність повної зайнятості на зазначених роботах; відсутність відомостей про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати; робота, що не дає право на пільгове пенсійне забезпечення (а.с.12-13).

10.07.2015 ОСОБА_1 звернулася із заявою про призначення пенсії за віком до Управління Пенсійного Фонду України у Пирятинському районі. Рішенням управління Пенсійного фонду України у Пирятинському районі № 26/Р-02 від 22.07.2015 відмовлено у призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи 20 років, підтвердженого в установленому законом порядку (а.с.9).

Відповідно до п. "д" ч.1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року N 637 (далі - Порядок N 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно п. 20 Порядку N 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій. Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно жінок, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами на підприємствах сільського господарства (в тому числі в колгоспах) - про виконання встановлених норм обслуговування.

У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку,визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Відповідно до ч. 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачі, заперечуючи проти позову, не надали суду доказів, які б свідчили про законність відмови позивачці у підтвердження роботи за період з 10.08.1980 по 06.12.1989 року, з 01.08.1990 по 31.08.1990, з 01.08.1992 по 30.11.1992; з 01.01.1993 по 28.02.1993, з 01.01.1994 по 31.01.1994, з 01.04.1994 по 30.04.1994, передбаченої п."д" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Трудовою книжкою позивача підтверджено, що в періоди з 10.08. 1980 по 06.12.1980 та з 08.12.1989 по 10.10. 1995 вона працювала дояркою на підприємствах сільського господарства, виконувала річний мінімум трудової участі в господарстві (крім 1984,1989,1992-1995), тобто, виконувала встановлені норми обслуговування. Відповідно до архівної довідки № 163 від 18.03.2015 районної архівної служби Кантемирівської районної ради Республіки Молдова ОСОБА_1 з 1980 по 1989 року працювала дояркою та їй нараховувалася заробітна плата (а.с.47). Згідно архівних довідок № 07.4-04/(Р-58,59,60) від 10.03.2015 року, виданих відділом культури, туризму та архіву Пирятинської РДА (а.с.44-46) з лютого 1990 по листопад 2002 року позивачу нараховувалася заробітна плата за відпрацьовані вихододні .

Згідно архівної довідки №07.4-04/Р-57 від 10.03.2015, виданої відділом культури, туризму та архіву Пирятинської РДА, в протоколах засідання правління колгоспу «Промінь Ілліча» за 1991-2000 роки, які передані на державне зберігання до архівного відділу райдержадміністрації, відомості про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної ОСОБА_1 відсутні (а.с.54 ).

У звязку з цим, на думку суду, відсутність вказаних відомостей у періоди роботи з 10.08.1980 по 06.12.1989 року, з 01.08.1990 по 31.08.1990, з 01.08.1992 по 30.11.1992; з 01.01.1993 по 28.02.1993, з 01.01.1994 по 31.01.1994, з 01.04.1994 по 30.04.1994, в зарахуванні яких позивачу відмовлено, не може свідчити про неповну зайнятість позивача.

Виходячи з приписів ст. 19 ч. 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правомірності своїх рішень відповідачі наданими у судовому засіданні доказами повністю не довели.

Доводи відповідачів про те, що позивач не має права на пільгову пенсію через те, що не виконувала норми обслуговування, є необґрунтованими на законі, так як на час подання позивачкою заяви про призначення їй пенсії на пільгових у мовах за віком, Кабінет Міністрів України не визначив порядок встановлення норм обслуговування, виконання яких повинно враховуватися при призначенні дояркам пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «д» ст. 13 Закону № 1788-ХП.

Оскільки такий порядок не визначений Кабінетом Міністрів України, тому до даного часу в Україні не затверджені типові міжгалузеві і галузеві (відомчі) норми обслуговування, які повинні застосовуватися при призначенні пенсії дояркам та свинаркам на пільгових умовах, а також використовуватися як підстава для встановлення норми обслуговування з врахуванням організаційно-технічних умов обслуговування великої рогатої худоби та свинарництва в конкретному господарстві.

У випадку, коли доярка чи свинарка не робила встановлений мінімум виходо-днів з поважних причин і колгосп зараховує цей період до загального трудового стажу, його можна зарахувати до пільгового стажу відповідно до пункту „д" статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення" Приписами п. 29 Інструкції про ведення трудових книжок колгоспників від 12.08.1975 року, визначено, що у трудовій книжці колгоспника в розділі «Трудова участь в громадському господарстві» щорічно вноситься запис про прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі колгоспників у суспільному господарстві та його фактичне виконання колгоспником за даний рік і, крім того, робиться запис про невиконання встановленого річного мінімуму участі у громадському господарстві із зазначенням, є причина поважною або неповажною (тимчасова непрацездатність, відпустка по вагітності та пологах, прогули та ін.) Записуються також номер і дата рішення загальних зборів колгоспників (зборів уповноважених) або правління колгоспу, що визнали поважною або неповажної цю причину.

За матеріалами справи встановлено, що позивачка має чотирьох дітей -1984.1987,1990,1992 року народження (а.с.6,7). У 1984,1987 роках не виконала річний трудовий мінімумім, оскільки з травня 1984 року та з грудня 1986 року перебувала у відпустці по вагітності та пологам, та згідно протоколу засідання колгоспу «Правд» Кантемирівського району Молдавської СРСР від 29.07.1987 знаходилася у відпустці по догляду за дитиною (а.с.56). З серпня 1990 року позивачу не нараховувалася заробітна плата у звязку з виходом її у відпустку по догляду за дитиною (згідно архівних довідок лікарняні нараховані у жовтні 1990 року), з тих же підстав не була нарахована заробітна плата з серпня по листопад 1992 року (лікарняні за 126 днів нарховано у грудні 1992 року). У трудовій книжці позивача також міститься запис про причину невиконання річного мінімуму вихододнів у 1992 році декрет (а.с.39). Даних про причини невиконання позивачем встановленого річного мінімуму участі у громадському господарстві у 1989,1993-1995 роках матеріали справи не містять, як не містять вони і даних про те, що ці причини є неповажними, внаслідок чого позивачу не було зараховано цей період до загального трудового стажу.

Відповідно до ст. 179 Кодексу законів про працю (в редакції Указу Президії Верховної Ради Української РСР від 24.01.83 р. N 4617-X), жінкам надаються відпустки по вагітності і родах тривалістю п'ятдесят шість календарних днів до родів і п'ятдесят шість (у разі ненормальних родів або народження двох і більше дітей - сімдесят) календарних днів після родів і, за їх бажанням, при наявності загального трудового стажу не менше одного року частково оплачувані відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею віку одного року з виплатою за ці періоди допомоги по державному соціальному страхуванню. Крім зазначених відпусток, жінці, за її заявою, надається додаткова відпустка без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення нею віку півтора року.

За бажанням жінки у період перебування її у відпустці по догляду за дитиною вона може працювати на умовах неповного робочого часу або вдома (доп. Указом Президії Верховної Ради Української РСР від 30.10.1987).

З 01.01.1992 відповідно до редакції Закону Української РСР від 20.03.91 р. N 871-XII, жінкам надаються відпустки по вагітності і родах тривалістю сімдесят календарних днів до родів і п'ятдесят шість (у разі ненормальних родів або народження двох чи більше дітей - сімдесят) календарних днів після родів, які обчислюються сумарно і надаються жінкам повністю незалежно від кількості днів, фактично використаних до родів, і, за їх бажанням, частково оплачувані відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею віку двох років з виплатою за ці періоди допомоги по державному соціальному страхуванню. Крім зазначених відпусток, жінці, за її заявою, надається додаткова відпустка без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення нею віку трьох років.

Статтею 181 цього Кодексу ( в редакції Закону Української РСР від 20.03.91) передбачено, що час частково оплачуваної відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею віку двох років (одного року в ред. Указу ПВР від 24.01.1983) і додаткової відпустки без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення нею віку трьох років (півтора років - в ред. Указу ПВР від 24.01.1983) зараховується як в загальний, так і в безперервний стаж роботи і в стаж роботи за спеціальністю.

Пунктом «ж» ч.3 ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що до стажу роботи зараховується також час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що рішення комісії при Головному управління Пенсійного фонду України у Полтавській області від 03.06.2015 № 130 у частині відмови у підтвердженні періоду роботи ОСОБА_1 з 10.08.1980 по 06.12.1989; з 01.08.1990 по 31.08.1990; з 01.08.1992 по 30.11.1992; з 01.01.1993 по 28.02.1993; з 01.01.1994 по 31.01.1994; з 01.04.1994 по 30.04.1994 згідно п. «д» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є незаконним і таким, що підлягають скасуванню.

Згідно архівної довідки № 07.4-04/Р-57 від 10.03.2015, виданої відділом культури, туризму та архіву Пирятинської РДА (а.с.8) зазначено, що ОСОБА_1 була прийнята в члени колгоспу і на роботу дояркою 30.01.1990 на підставі протоколу №5 засідання правління колгоспу «Промінь Ілліча». Вказане підтвердила у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 Дані про нарахування позивачу заробітної плати у грудні 1989 році у матеріалах справи відсутні. За таких обставин, суд вважає обґрунтованим рішення комісії при Головному управління Пенсійного фонду України у Полтавській області від 03.06.2015 № 130 у частині відмови у підтвердженні періоду роботи ОСОБА_1 дояркою .з 08.12.1989 по 30.01.1990.

Правомірними суд вважає також рішення Головного управління ПФУ у Полтавській області в частині відмови у підтвердженні періоду роботи ОСОБА_1 дояркою з 10.10.1995 по 01.12.2002. За даними трудової книжки ОСОБА_1 була переведена з 10.10.1995 різноробочою колгоспу і відповідно до наказу № 57-к від 01.12.2002 року значиться звільненою з роботи різноробочою. Будь-яких інших письмових доказів, окрім показань свідків, про те, що у вказаний час позивач виконувала роботу доярки не було надано. Позивач, отримавши на руки у 2002 році після звільнення трудову книжку із записом про її переведення різноробочою, у встановленому законом порядку не оскаржила цей запис та не просила визнати її переведення незаконним. Відсутність у переданих до архіву ПСП «Промінь Ілліча» протоколів засідання правління - протоколу про переведення її різноробочою з 10.10.1995 року не є свідченням того, що такого переведення не було та не спростовує запису у трудовій книжці позивача.

. Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993р. № 637, у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Встановлення свідками спеціального трудового стажу даним Порядком не передбачено. Крім того, згідно даного Порядку показання свідків можуть братися для підтвердження стажу роботи, лише за відсутності письмових доказів про роботу позивача.

У даному випадку, основним документом позивача є трудова книжка, в якій чітко вказано на якій посаді працювала ОСОБА_1 з 10.10.1995.

Також абзацом третім пункту 2.9 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 17.08.1993р. № 110 передбачено, що показання свідків не можуть бути підставою для виправлення внесених раніше записів у трудову книжку.

Тому, показання свідків про те, що ОСОБА_1 працювала у вказаний період дояркою, суд не може прийняти до уваги як належний доказ у підтвердження її позовних вимог про зарахування пільгового стажу. За таких умов, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про скасування рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Полтавській області від 03.05.2015 №130 у частині відмови у підтвердженні ОСОБА_1 періоду роботи на посадах, передбачених п. «д» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 08.12.1989 по 30.01.1990 та з 10.10.1995 по 01.12.2002, слід відмовити.

Стосовно позовних вимог позивача в частині підтвердження періодів її роботи на посаді доярки суд зазначає наступне.

Із приписів статей 6, 105, 162 КАС України випливає, що вони гарантують право особи на звернення за захистом їх порушених прав, свобод чи інтересів суб'єктами владних повноважень і визначають підстави, форми та способи захисту цих прав.

Зокрема, у частині першій статті 6 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ст. 2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин, статтями 105 та 162 цього Кодексу передбачені безпосередні способи захисту, за допомогою яких особа має захищати її порушене, невизнане або оспорюване право.

Згідно з частиною четвертою статті 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про: скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; виконання зупиненої чи невчиненої дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Позивач, викладаючи свої вимоги в частині підтвердження періоду роботи, просив фактично встановити факт, який має юридичне значення, тобто він обрав такий спосіб захисту, який не передбачений нормами КАС України. У звязку з цим позовні вимоги ОСОБА_1 про підтвердження судом періодів її роботи на посаді, що дає право на пільгову пенсію, не можуть бути розглядуті в адміністравного судочинства і задоволенню не підлягають.

Враховуючи, що пільговий стаж доярки ОСОБА_1, підтверджений у відповідності з вимогами чинного законодавства складає 15 років 5 днів, що не дає позивачу права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах у звязку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи 20 років, у задоволенні позовних вимог про зобовязання управління ПФУ у Пирятинському районі призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. "д" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" також слід відмовити.

На підставі викладеного, Закону України "Про пенсійне забезпечення", керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Полтавській області від 03.05.2015 №130 у частині відмови у підтвердженні ОСОБА_1 періоду роботи на посадах, передбачених п. «д» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 10.08.1980 по 06.12.1989 року, з 01.08.1990 по 31.08.1990, з 01.08.1992 по 30.11.1992; з 01.01.1993 по 28.02.1993, з 01.01.1994 по 31.01.1994, з 01.04.1994 по 30.04.1994.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Пирятинський районний суд Полтавської області, шляхом подання апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня її проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.

Головуючий

Повний текст рішення виготовлений 11.12.2015