Справа № 808/3838/15
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2015 року о 10 год. 37 хв.Справа № 808/3838/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Семененко М.О.

за участю секретаря судового засідання Бірюкової І.В.

за участю представників:

позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області

до Підприємства з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат»

про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду,

ВСТАНОВИВ:

15 липня 2015 року Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області (далі - позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до підприємства з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

- застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації екіпіровочного пункту підприємства з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат», розташованого за адресою: Запорізька область, Василівський район, с. Мала Білозерка-4, Веселівське шосе, 7 км, шляхом опечатування вентиля запірної арматури трубопроводів нафтопродуктів в положенні «закрито», відключення електрощитової від електричної мережі та опечатування вхідного рубильника електрощитової, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки;

- заборонити відповідачу використовувати екіпіровочний пункт за цільовим призначенням, окрім робіт повязаних з усуненням порушень вимог законодавства у сфері пожежної безпеки, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що за результатами проведеної перевірки позивачем встановлено численні порушення Підприємства з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» вимог правил пожежної та техногенної безпеки, які створюють загрозу життю та здоровю людей, у звязку з чим наявні підстави для часткового зупинення виконання робіт на території Підприємства з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат». В судовому засіданні представники позивача підтримали заявлені позовні вимоги.

Відповідач проти позову заперечує. В обґрунтування заперечень посилається на те, що на даний час відповідачем вжито заходи по усуненню більшості із виявлених позивачем порушень, а ті порушення, які на даний час не усунуто не створюють реальної загрози життю та здоровю людей, а відтак відсутні підстави для часткового зупинення виконання робіт Підприємства з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат». В судовому засіданні представники відповідача підтримали доводи викладені в письмових запереченнях та просили відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, вважає за необхідне зазначити наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що в період з 15.06.2015 по 26.06.2015 співробітниками ГУ ДСНС України у Запорізькій області, на підставі наказу №126 від 24.04.2015 та посвідчення на перевірку №383 від 12.06.2015, проведено планову перевірку додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту Підприємства з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат», розташованого за адресою: Запорізька область, Василівський район, с. Мала Білозерка-4, Веселівське шосе, 7 км, за результатами якої складено акт №213 від 26.06.2015.

В акті перевірки позивачем встановлено порушення Підприємством з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат», серед іншого:

1. допускається використання пошкоджених гумовотканинних шлангів (рукавів), які не пройшли випробування на міцність та планово-попереджувальний ремонт;

2. запірна арматура, яка встановлена перед резервуаром з дизельним паливом, не герметична та спостерігається витік нафтопродукту;

3. не проведено ідентифікацію потенційно-небезпечного обєкту та не узгоджено її з державним інспектором;

4. не проведено ідентифікацію обєкта підвищеної небезпеки з урахуванням кількості всіх небезпечних речовин та матеріалів, в також відстані до найближчих обєктів потенційно небезпечних обєктів та обєктів підвищеної небезпеки;

5. не розроблено план локалізації та ліквідації аварійних ситуацій і аварій з урахуванням всіх джерел небезпеки;

6. не проведено узгодження плану локалізації та ліквідації аварійних ситуацій і аварій з територіальним органом спеціально уповноваженого центральним органом виконавчої влади, до компетенції якого віднесено питання захисту населення і територій від НС техногенного та природного характеру;

7. не розроблена декларація безпеки обєкту підвищеної небезпеки;

8. не проведено незалежну експертизу декларації безпеки обєкту підвищеної небезпеки;

9. відсутня можливість підїзду та проїзду пожежно-рятувальних автомобілів на територію складу з нафтопродуктами до будівель та споруд;

10. по межах резервуарного парку і для підїзду до площадок зливо-наливних пристроїв відсутні проїзди для пожежних машин з проїжджою частиною шириною 3,5 м і покриттям перехідного типу;

11. не виконано тверде водонепроникне покриття площадки зливо-наливної естакади, та не огороджене її по периметру бортиком висотою 200 мм, з уклоном площадки не менше 20% в бік лотків, які в свою чергу повинні передбачатись з ухилом 0,5 % до збірних колодязів (приямків), що розташовані на відстані не більше 50 м.;

12. для підєднання до залізничної цистерни використовується зливний пристрій саморобного виробництва;

13. не проведено експертне обстеження резервуарів для зберігання паливно-мастильних матеріалів з метою визначення технічного стану, умов і строку подальшої безпечної експлуатації;

14. по обидва боки від зливо-наливних пристроїв відсутні сигнальні знаки-контрольні стовпчики, за які забороняється заходити тепловозам;

15. для підкочування залізничних цистерн відсутні лебідка або деревяні важелі;

16. залізнична естакада не укомплектована деревяними башмаками або з металу, що не спричиняє іскроутворення, для гальмування і фіксації залізничних цистерн;

17. не проведено паспортизацію потенційно небезпечного обєкту, копію паспорту не надано до Головного управління ДСНС України в Запорізькій області (у звязку зі зміною назви підприємства та з урахуванням всіх чинників небезпеки);

18. не проведено встановленим порядком реєстрацію підприємства через Державний департамент страхового фонду документації МНС України в Державному реєстрі потенційно небезпечних обєктів;

19. не обладнано екіпірувальний пункт Підприємства з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» системою раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення.

20. не внесено зміни до розробленої проектної документації на систему раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення з урахуванням всіх чинників небезпеки, у звязку із технічним переоснащенням та зміною кількості небезпечної речовини.

У звязку із виявленими порушеннями позивач звернувся до суду з позовом для застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю).

Суд, вважає за необхідне зазначити, що законом, який визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) є Закон України «Про основні засади державного нагляду контролю у сфері господарської діяльності».

Відповідно до частини 5 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг субєктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг субєктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення субєкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Частиною 4 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Відповідно до ч.1 ст.64 Кодексу цивільного захисту України (далі КЦЗ України) центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Згідно ч.1 ст.67 КЦЗ України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить:

11) складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень;

12) звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, обєктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоровю людей.

Частиною 2 статті 68 КЦЗ України передбачено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоровю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.7 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом пяти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до субєкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Суд зазначає, що зі змісту даної норми слідує, що право на звернення до суду виникає у органу державного нагляду на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, та за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що виходячи із системного аналізу положень КЦЗ України та Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» органи ДСНС мають право звертатися до суду з позовом про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоровю людей. У разі якщо такі порушення не створюють загрозу життю та здоровю людей, орган ДСНС зобовязаний скласти припис за допомогою якого зобовязати підконтрольний обєкт усунути виявлені порушення та застосувати штрафні санкції у разі невиконання у встановлені строки припису, що не потребує зупинення виробництва та відповідно звернення до адміністративного суду.

За таких обставин, під час розгляду даної адміністративної справи необхідно встановити чи є виявлені позивачем порушення Підприємства з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» такими, що створюють загрозу життю та здоровю людей, у звязку з чим наявні підстави для застосування судом заходів реагування у сфері державного нагляду.

З матеріалів справи судом встановлено, що на момент розгляду справи по суті відповідачем усунуто порушення, які стали підставою для звернення з позовом до суду, а саме №1, 2, 5, 6, 12, 13, 14, 15, 16, що не заперечується представниками позивача.

Щодо виявлених порушень, а саме: не проведено встановленим порядком реєстрацію підприємства через Державний департамент страхового фонду документації МНС України в Державному реєстрі потенційно небезпечних обєктів; не проведено паспортизацію потенційно небезпечного обєкту, копію паспорту не надано до Головного управління ДСНС України в Запорізькій області (у звязку зі зміною назви підприємства та з урахуванням всіх чинників небезпеки); не виконано тверде водонепроникне покриття площадки зливо-наливної естакади, та не огороджене її по периметру бортиком висотою 200 мм, з уклоном площадки не менше 20% в бік лотків, які в свою чергу повинні передбачатись з ухилом 0,5 % до збірних колодязів (приямків), що розташовані на відстані не більше 50 м.; не проведено ідентифікацію потенційно-небезпечного обєкту та не узгоджено її з державним інспектором; не проведено ідентифікацію обєкта підвищеної небезпеки з урахуванням кількості всіх небезпечних речовин та матеріалів, в також відстані до найближчих обєктів потенційно небезпечних обєктів та обєктів підвищеної небезпеки, суд зазначає, що такі порушення не є такими, які створюють реальну загрозу життю та здоровю людей, а тому контроль за усуненням вищевказаних порушень повинен здійснюватися органами ДСНС шляхом прийняття відповідних розпорядчих документів та не потребує застосування судом заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), шляхом часткового зупинення виконання робіт.

Стосовно порушень «відсутня можливість підїзду та проїзду пожежно-рятувальних автомобілів на територію складу з нафтопродуктами до будівель та споруд» та «по межах резервуарного парку і для підїзду до площадок зливо-наливних пристроїв відсутні проїзди для пожежних машин з проїжджою частиною шириною 3,5 м і покриттям перехідного типу», суд зазначає наступне.

Відповідно до п.1.3, п.1.6 розділу ІІІ Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених Наказом МВС України від 30.12.2014 №1417, автомобільні дороги, проїзди й проходи до будівель, споруд, пожежних вододжерел, підступи до зовнішніх стаціонарних пожежних драбин, пожежного інвентарю, обладнання та засобів пожежогасіння мають бути завжди вільними, утримуватися справними, взимку очищатися від снігу. Забороняється зменшувати ширину доріг та проїздів для пожежних автомобілів. Автомобільні дороги та проїзди для пожежних машин повинні мати дорожнє покриття, придатне для їх проїзду. Влаштовуючи проїзди для пожежних автомобілів до будівель, споруд та вододжерел ґрунтовою дорогою, її треба укріплювати шлаком, гравієм або іншими матеріалами для забезпечення можливості підїзду будь-якої пори року.

Згідно п.17.1.22 ВБН В.2.2-58.1-94 «Проектування складів нафти і нафтопродуктів з тиском насичених парів не вище 93,3 кПа» по межах резервуарного парку і для підїзду до площадок зливно-наливних пристроїв слід проектувати проїзди для пожежних машин, як правило, з проїжджою частиною шириною 3,5 м і покриттям перехідного типу. Для зливно-наливних залізничних естакад, обладнаних зливо-наливними пристроями з двох сторін, проїзд для пожежних машин повинен бути кільцевим.

В судовому засіданні представниками відповідача зазначено, що екіпірувальний пункт, на території якого виявлено порушення, передано на баланс підприємства відповідача у 1987 році Мелітопольським локомотивним депо Придніпровської залізниці, у звязку з чим за межами резервуарного парку знаходяться залізничні колії.

Представники відповідача зазначили, що на даний час ними вживають заходи щодо виконання вищевказаних порушень, разом з тим, у звязку з тим, що поряд з екіпірувальним пунктом знаходяться залізничні колії, які перебувають на балансі ДП «Придніпровська залізниця», усунення виявлених порушень без узгодження з Укрзалізницею є неможливо.

Крім того, представниками відповідача зазначено, що на даний час розглядається два варіанта усунення виявленого порушення, перший будівництво ж/д переїзду через залізничну колію ст.Українка ст.Каховське море, другий будівництво обїзної автодороги.

На підтвердження наданих пояснень представниками відповідача надано листування відповідача з ДП «Придніпровська залізниця», в яких відповідач просить розглянути можливі шляхи усунення виявлених порушень.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем обєктивно вживаються заходи щодо усунення вищевказаних порушень, проте, у звязку з тим, що усунення таких порушень потребує узгодження з третіми особами, на момент вирішення справи по суті вказані порушення не усунуті з незалежних від відповідача підстав.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у даному випадку є не доцільним, оскільки однією з метою застосування такого заходу є зупинення діяльності обєкту для більш швидшого усунення недоліків, проте, як зазначалось судом раніше, усунення вказаного порушення потребує певного часу з незалежних від відповідача обставин.

Стосовно встановлених порушень: «не розроблена декларація безпеки обєкту підвищеної небезпеки»; «не проведено незалежну експертизу декларації безпеки обєкту підвищеної небезпеки»; «не обладнано екіпірувальний пункт Підприємства з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» системою раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення»; «не внесено зміни до розробленої проектної документації на систему раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення з урахуванням всіх чинників небезпеки, у звязку із технічним переоснащенням та зміною кількості небезпечної речовини», суд зазначає, що встановлення вищевказаних порушень було обумовлено тим, що позивач вважає Підприємство з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат», серед іншого екіпірувальний пункт відповідача, обєктом підвищеної небезпеки.

Суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України «Про ідентифікацію та декларування безпеки обєктів підвищеної небезпеки» від 11.07.2002 №956, затверджено Порядок декларування безпеки об'єктів підвищеної небезпеки, який поширюється на всіх суб'єктів господарювання, у власності або користуванні яких є об'єкти підвищеної небезпеки, а також на всіх суб'єктів господарювання, які мають намір розпочати будівництво об'єктів підвищеної небезпеки.

Відповідно до п.3 Порядок декларування безпеки об'єктів підвищеної небезпеки суб'єкт господарювання, у власності або користуванні якого є хоча б один об'єкт підвищеної небезпеки, організовує розроблення і складання декларації безпеки об'єкта підвищеної небезпеки (далі - декларація безпеки) відповідно до вимог цього Порядку. Декларація безпеки складається за формою згідно з додатком 1 на основі дослідження суб'єктом господарювання ступеня небезпеки та оцінки рівня ризику виникнення аварій (далі - рівня ризику), що пов'язані з експлуатацією цих об'єктів.

Згідно ч.1 ст.53 Кодексу цивільного захисту України на обєктах підвищеної небезпеки з метою своєчасного виявлення на них загрози виникнення надзвичайних ситуацій та здійснення оповіщення персоналу та населення, яке потрапляє в зону можливого ураження, створюються та функціонують автоматизовані системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення у разі їх виникнення (далі автоматизовані системи).

Відповідно до ч.4 ст.53 КЦЗ України вимоги до автоматизованих систем раннього виявлення надзвичайних ситуацій та систем оповіщення, а також їх улаштування, експлуатації і технічного обслуговування визначаються правилами, що затверджуються центральним органом виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Разом з тим, представники відповідача в судовому засіданні пояснили, що за результатами проведеної ідентифікації обєктів підвищеної небезпеки було встановлено, що автозаправна станція автотранспортного цеху та дільниця екіпіровки тепловозів залізничного цеху не відноситься до обєктів підвищеної небезпеки, а є потенційно небезпечним обєктом, у звязку з чим посилання представників позивача на вищевказані порушення є необґрунтованими.

На підтвердження наданих пояснень до матеріалів справи надано повідомлення про результати ідентифікації обєктів підвищеної небезпеки від 16.11.2015, декларація безпеки обєкта (обєктів) підвищеної небезпеки від 16.11.2015, повідомлення про результати ідентифікації щодо визначення потенційної небезпеки третьої групи ПНО (залізничного цеху), ідентифікацію третьої групи ПНО (залізничного цеху), паспорт потенційно небезпечного обєкта третя група ПНО (залізничний цех).

Суд зазначає, що представниками позивача не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що відповідач відноситься до обєктів підвищеної небезпеки.

Крім того, питання правомірності проведеної ідентифікації та її результати не є предметом розгляду в даній справі, а сама по собі незгода позивача з результатами проведеної ідентифікації не може бути належним доказом наявності підстав для застосування заходів реагування у вигляді зупинення діяльності підприємства за умови відсутності доказів наявності реальної загрози життю та здоров'ю людей.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) на підставі вищевикладених порушень, оскільки позивачем не доведено правомірність висновків про встановлені порушення.

Суд зазначає, що відповідно до ч.1ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Згідно зі ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що при зверненні до суду з позовом про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) позивач зобовязаний довести необхідність їх застосування та спростувати заперечення відповідача у разі їх наявності, в порядку передбаченому КАС України, чого в даному випадку зроблено не було.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7 - 12, 14, 86, 158 - 163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.О. Семененко