Справа № 826/1669/15
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2015-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/1669/15 Головуючий у 1-й інстанції: Добрянська Я.І.
Суддя-доповідач: Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 грудня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Дуденкова О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Авіокомпанія «Міжнародні авіалінії України» до Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України про визнання нечинною постанову Начальника Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» від 03.11.2014 №219, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 лютого 2015 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є на його переконання підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивачем ПрАТ Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» (надалі - МАУ) за посередництвом кур'єрських послуг 05.11.2014 було отримано постанову Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України від 03.11.2014 № 219 «Про правопорушення, пов'язане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень», якою притягнуто авіакомпанію МАУ до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу на суму 17 000 гривень.

Підставою прийняття зазначеної постанови від 03.11.2014 № 219 став складений службовцем Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Гуляй Іриною Володимирівною протокол від 25.10.2014 № 921725 «Про правопорушення, пов'язане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень».

Не погоджуючись із такими діями та рішенням Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ», позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом, в якому просив суд скасувати прийняте відповідачем рішення про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу на суму 17 000 гривень.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що з метою захисту порушених прав та інтересів позивача, розмір відповідальності, визначений постановою від 03.11.2014 № 219, не відповідає фактичним обставинам справи, характеру та наслідкам правопорушення, а також може бути зменшеним до мінімально встановленого чинним законодавством України (8500 грн. замість 17000 грн.).

Однак, колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції в повній мірі, мотивуючи свою позицію наступним.

Так, за змістом п. 6 ст. 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», на Державну прикордонну службу України, відповідно до визначених законом завдань, покладається здійснення прикордонного контролю і пропуску в установленому порядку осіб, транспортних засобів, вантажів в разі наявності належно оформлених документів після проходження ними митного та за потреби інших видів контролю, а також реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в установленому порядку прибувають в Україну, та їх паспортних документів у пунктах пропуску через державний кордон, а також здійснення фіксації біометричних даних іноземців та осіб без громадянства під час здійснення прикордонного контролю в пунктах пропуску через державний кордон.

Пунктом 3.6 розділу «В» глави 3 Додатку 9 «Спрощення формальностей» до Конвенції про міжнародну цивільну авіацію (Чиказька конвенція, 1944 року, Україна приєдналася до Конвенції 10 серпня 1992 року, Конвенція набула чинності для України 9 вересня 1992 року ), яка є одним із найважливіших джерел міжнародного права в зазначених правовідносинах, визначено, що особи, які прибувають повітряним транспортом мають мати дійсні паспортні документи та дійсні візи.

Законом України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень» встановлено відповідальність підприємства (їх об'єднання), установи, організації, фізичні особи - підприємці, які здійснюють міжнародні пасажирські перевезення (далі перевізники), за невиконання обов'язку перевірити перед початком міжнародного пасажирського перевезення наявність у пасажира документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, транзиту, що призвело до перевезення чи спроби перевезення пасажира через державний кордон України без необхідних документів,

Як свідчать матеріали справи, 25.10.2014 року, рейсом № 146 за маршрутом «Брюссель - Київ», у пункті пропуску «Бориспіль» м. Бориспіль, відкритому для міжнародного повітряного сполучення, перевізником ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України», що виконує міжнародні пасажирські перевезення, здійснено спробу перевезення через державний кордон України до держави прямування - України одного пасажира, а саме: особи без громадянства Королівства Бельгії ОСОБА_4 (ОСОБА_4), ІНФОРМАЦІЯ_1, документованого паспортним документом особи без громадянства Королівства Бельгії без візи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства можуть в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Згідно указу Президента України 26.07.2005 року N 1131/2005 «Про встановлення безвізового режиму для громадян держав - членів Європейського Союзу, Швейцарської Конфедерації та Князівства Ліхтенштейн» без віз на строк до 90 днів мають право в'їжджати в Україну тільки громадяни держав - членів Європейського Союзу.

Того ж дня, на підставі ст. 3 Закону України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень», начальником 4-го відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Бориспіль-1» капітаном Гуляй І.В. стосовно зазначеного перевізника складено протокол № 921725 про правопорушення, пов'язане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень, мотивуючи тим, що перевізником ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України», не виконано обов'язок перевірити перед початком міжнародного пасажирського перевезення наявність у пасажира документів, необхідних для в'їзду в Україну. Розгляд справи в ОКПП «Київ» призначено на 03.11.2014 року.

Протокол був складений в присутності представника перевізника, який і отримав відповідну копію, що посвідчено його підписом.

03 листопада 2014 року під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, представник повітряного перевізника ОСОБА_5 факт перевезення ОБГ Королівства Бельгії за паспортним документом без візи, підтвердив, а тому постановою серії № 219 у справі про правопорушення, пов'язане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень накладено на повітряного перевізника штраф у розмірі 17 000 гривень та вказано порядок і строки оскарження до суду і встанови. Згідно вимог та в терміни, передбачені частиною п'ятою статті 12 Закону України «Про відповідальність за повітряні перевезення пасажирів через державний кордон України без належних документів для в'їзду в Україну» копія постанови про накладення штрафу, була вручена представнику повітряного перевізника під розписку (наявна в матеріалах справи).

Статтею 11 Протоколу проти незаконного ввозу мігрантів по суші, морю і повітрю, що доповнює Конвенцію Організації Об'єднаних Націй проти транснаціональної організованої злочинності (далі-Протокол), прийнятий резолюцією 55/25 Генеральної Асамблеї ООН 15 листопада 2000 року (протокол ратифіковано Законом України № 1433-IV від 04.02.2004 року, набув чинності для України 21.05.2004 року) передбачено, що кожна Держава-учасниця вживає законодавчих та інших відповідних заходів для попередження і виявлення незаконного ввозу мігрантів. У відповідних випадках такі заходи включають встановлення для комерційних перевізників, у тому числі будь-якої транспортної компанії або власника зобов'язання переконатися у тому, що всі пасажири мають документи, необхідні для в'їзду до приймаючої держави (пункт 3 статті 11 Протоколу). Кожна держава-учасниця вживає необхідних заходів, відповідно до свого внутрішнього законодавства для того, щоб передбачити санкції за порушення зобов'язання, встановленого в пункті 3 статті 11 Протоколу.

Пунктом 21.1 Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу, затверджених наказом Державної служби України з нагляду за забезпеченням безпеки авіації від 14.03.2006 року № 187 чітко визначено право перевізника відмовити в перевезенні пасажиру, який не виконав застосовані закони або документи якого не оформлені належним чином (у тому числі відсутність візи).

Незважаючи на наявність вищезазначених положень міжнародних нормативно-правових актів про покладення зобов'язання на перевізників приймати заходи щодо перевірки наявності у пасажирів документів, необхідних для в'їзду до приймаючої держави, та права перевізника відмовити у перевезенні пасажиру документи якого не оформлені належним чином 12 вересня 2014 року позивачем не було прийнято необхідних заходів щодо перевірки наявності у пасажира - особи без громадянства Королівства Бельгії ОСОБА_4 (ОСОБА_4), ІНФОРМАЦІЯ_1 необхідних для в'їзду в Україну документів та не використано право на відмову у перевезенні даним пасажирам.

Щодо відсутності копії сторінок паспортного документу особи без громадянства Королівства Бельгії ОСОБА_4 (ОСОБА_4), ІНФОРМАЦІЯ_1 які б спростовували наявність віз, то позивачем не надано жодного підтверджуючого документу, як то довідка з посольства України у Австрії або з МЗС про видачу такої візи.

Водночас в матеріалах справи містяться усі сторінки пред'явленого проїзного документу пасажира, та судом апеляційної інстанції встановлено відсутність візи.

Згідно статті 1 Закону України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень» підприємства (їх об'єднання), установи, організації, фізичні особи - підприємці, які здійснюють міжнародні пасажирські перевезення (далі - перевізники), за невиконання обов'язку перевірити перед початком міжнародного пасажирського перевезення наявність у пасажира документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, транзиту, що призвело до перевезення чи спроби перевезення пасажира через державний кордон України без необхідних документів, несуть відповідальність у вигляді штрафу від п'ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожного такого пасажира, але не більше двадцяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за одне перевезення. Зазначеним законом не передбачено наявність пом'якшуючих чи обтяжуючих обставин.

Судом апеляційної інстанції також встановлено, що під час прийняття рішення про розмір штрафу було враховано, що позивач не довів, що документи, надані йому пасажиром перед початком міжнародного пасажирського перевезення, дали йому достатні підстави вважати, що пасажир мав документи, необхідні для в'їзду до держави прямування, транзиту, більш того невиконання свого обов'язку він пояснює діями інших суб'єктів, хоча не надав доказів які саме ним дії були вчиненні для запобігання правопорушення.

Під час апеляційного розгляду, відповідач наголосив на тому, що протягом 2014 року позивач 79 рази (у 44 випадках, позивач притягувався до мінімального розміру - 8500 грн.) притягувався до відповідальності за порушення вимог Закону України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень», що свідчить про системний характер порушення позивачем вимог чинного законодавства, а отже колегія суддів приходить до висновку, що накладений штраф в розмірі 17000 грн. є належним розміром відповідальності та відповідає фактичним обставинам справи, характеру та наслідкам правопорушення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні постанови неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи та порушено норми матеріального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а постанову суду - скасувати.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 206 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 лютого 2015 року - скасувати, та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Авіокомпанія «Міжнародні авіалінії України» - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.