Справа № 815/6148/15
Суддя: Стеценко О. О.
Дата ухвалення: 2015-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6148/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2015 року Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стеценко О.О., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Кілійського районного управління юстиції Одеської області про визнання дій державного виконавця відділу державної виконавчої служби Кілійського районного управління юстиції Одеської області ОСОБА_2 такими, що суперечать діючому законодавству України, визнання постанови про відкриття виконавчого провадження № 48908997 від 02.10.2015 року такою, що не відповідає чинному законодавству України та її скасування,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі Позивач, або ОСОБА_1В) з адміністративним позовом (а.с.58-62) до Відділу державної виконавчої служби Кілійського районного управління юстиції Одеської області (далі Відповідач, або ВДВС Кілійського РУЮ Одеської області) про визнання дій державного виконавця ВДВС Кілійського РУЮ Одеської області Бурлаченко О.В. щодо відкриття виконавчого провадження № 48908997 від 02.10.2015 року такими, що суперечать діючому законодавству України, визнання постанови про відкриття виконавчого провадження № 48908997 від 02.10.2015 року такою, що не відповідає чинному законодавству України та її скасування.

В обґрунтування позовних вимог, Позивач, посилаючись на порушення державним виконавцем ВДВС Кілійського РУЮ Одеської області Бурлаченко О.В. норм ст. 25, 28, 31 Закону України «Про виконавче провадження» під час виконання виконавчого провадження №47410736, зазначив, що постанова про відкриття виконавчого провадження №48908997 від 02.10.2015 року з примусового виконання постанови ВДВС Кілійського РУЮ Одеської області №47410736 від 15.05.2015 року про стягнення з боржника (Позивача) виконавчого збору в розмірі 33605,83 грн. є такою що винесена всупереч діючого законодавства, а відтак підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник Позивача заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві (а.с.58-62).

Представник Відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, якій також просив в задоволенні адміністративного позову відмовити з підстав, викладених в письмових запереченнях на адміністративний позов (а.с.133, 141). Так, Відповідачем зазначено, що 29.04.2015 року до відділу ДВС на виконання надійшов виконавчий лист по справі №755/1910/15-ц виданий 26.03.2015 року Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з Позивача на користь ПАТ «Укрсоцбанк» коштів в розмірі 336058,31 грн. 30.04.2015 державним виконавцем відділу ДВС ОСОБА_2 було відкрито виконавче провадження №47410736 з примусового виконання рішення Дніпровського районного суду м.Києва про стягнення з Позивача на користь ПАТ «Укрсоцбанк» коштів в розмірі 336058,31 грн. на підставі виконавчого листа №755/1910/15-ц, виданого Дніпровським районним судом м.Києва 26.03.2015 року. В ході виконання вказаного виконавчого провадження 15.05.2015 року державним виконавцем відділу ДВС ОСОБА_2 було винесено постанову про стягнення з Позивача (боржника) виконавчого збору в розмірі 33605,83 грн. Зазначена сума складає 10% суми, що підлягає стягненню за виконавчим листом у справі № 755/1910/15-ц виданим 26.03.2015 року Дніпровським районним судом міста Києва. 29.09.2015 до відділу ДВС надійшла письмова заява стягувача про завершення виконавчого провадження у звязку з виконанням боржником рішення суду та сплатою всієї суми боргу за виконавчим листом Дніпровського районного суду м.Києва від 26.03.2015 року № 755/1910/15-ц, у звязку з чим 29.09.2015 року державним виконавцем відділу ДВС ОСОБА_2, керуючись п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження. У звязку з несплатою Позивачем (боржником за виконавчим провадженням) суми судового збору, на підставі ч.6 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», постанова про стягнення з боржника виконавчого збору від 15.05.2015 року, виведена в окреме виконавче провадження.

02.10.2015 державним виконавцем відділу ДВС ОСОБА_2, керуючись ст. ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» було відкрито виконавче провадження №48908997 з примусового виконання постанови ВДВС Кілійського РУЮ Одеської області №47410736 від 15.05.2015 року про стягнення Позивача (боржника за виконавчим провадженням) несплаченої суми виконавчого збору в розмірі 33605,83 грн.

Відповідач додатково зауважив, що Закон України «Про виконавче провадження» не передбачає обовязку державного виконавця надсилати всі копії процесуальних документів рекомендованим листом з повідомленням про їх вручення. Так, відповідно до ч.1 ст.31 Закону України «Про виконавче провадження» лише постанова про відкриття виконавчого провадження, відмову у відкритті виконавчого провадження та про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до ст. 47 цього Закону, має надсилатись адресатам рекомендованим листом з повідомленням про вручення усі інші постанови надсилаються із супровідними листами простою кореспонденцією. Додаткова Відповідач зазначив, що згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» з метою надання оперативного доступу сторонам виконавчого провадження до його матеріалів Міністерство юстиції України забезпечує функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень. Отже, після отримання Позивачем (боржником за виконавчим провадженням) копії постанови про відкриття виконавчого провадження, має можливість реалізувати своє право на ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. Позивачем (боржником за виконавчим провадженням) постанови за виконавчим провадженням №47410736 оскаржені не були, судом не скасовані, а відтак є чинними. Крім вказаного, Відповідачем зазначено, що зазначені постанови не можуть бути предметом оскарження за вказаною адміністративною справою, оскільки в силу приписів ст.82 Закону України «Про виконавче провадження», ст.383 ЦПК України, підлягають оскарженню Позивачем до суду, що видав виконавчий документ при виконанні якого зазначені постанови були винесені, а саме: до Дніпровського районного суду м.Києва.

Частиною 6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, якщо не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справ, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неявку в судове засідання представника Відповідача, відсутність у Позивача заяв, клопотань, в тому числі про витребування додаткових письмових доказів, а також відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд, керуючись приписами ч.6 ст.128 КАС України, ухвалив про розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Дослідивши та проаналізувавши адміністративний позов, письмові заперечення та надані докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

На виконанні ВДВС Кілійського РУЮ Одеської області перебувало виконавче провадження №47410736 з примусового виконання рішення Дніпровського районного суду м.Києва про стягнення з Позивача на користь ПАТ «Укрсоцбанк» коштів в розмірі 336058,31 грн., відкритого на підставі виконавчого листа №755/1910/15-ц, виданого Дніпровським районним судом м.Києва 26.03.2015 року.

15.05.2015 року державним виконавцем ВДВС Кілійського РУЮ Одеської області Бурлаченко О.В., на підставі приписів ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: у звязку із несплатою Позивачем (боржником за виконавчим провадженням) виконавчого збору в установлений державним виконавцем строк, винесено постанову про стягнення з боржника (Позивача) виконавчого збору в розмірі 33605,83 грн. (а.с.80).

Зазначена постанова Позивачем в судовому порядку не оскаржувалась.

29.09.2015 року державним виконавцем ВДВС Кілійського РУЮ Одеської області Бурлаченко О.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження». Цією ж з постановою постанову про стягнення виконавчого збору виділено в окреме виконавче провадження (а.с.84)

Зазначена постанова Позивачем в судовому порядку не оскаржувалась.

02.10.2015 року державним виконавцем ВДВС Кілійського РУЮ Одеської області Бурлаченко О.В., на підставі приписів ст.17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №48908997 з примусового виконання постанови ВДВС Кілійського РУЮ Одеської області №47410736 від 15.05.2015 року про стягнення з боржника (Позивача) виконавчого збору в розмірі 33605,83 грн. (а.с.86).

Не погоджуючись із діями державного виконавця з винесення постанови, вважаючи її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, Позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі їх невиконання у добровільному порядку регулюються законом України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 року в редакції чинній на момент винесення оскаржуваної постанови (далі Закон України № 606). Окремі питання організації виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до законів підлягають примусовому виконанню регулюються Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року в редакції чинній на момент на винесення оскаржуваної постанови (далі Інструкція №512/5).

Відповідно до ст. 1 Закону України № 606, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України № 606, державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону України № 606, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.1 ст. 19 Закону України № 606, державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: 1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; 4) в інших передбачених законом випадках.

Так, щодо інших передбачених законом випадків, зазначених у п.4 ч.1 ст. 19 Закону України № 606, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.6 ст. 28 Закону України № 606, у разі завершення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 47, пунктами 2 і 8 частини першої статті 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

Порядок виведення постанови про стягнення виконавчого збору в окреме виконавче провадження, визначений положеннями п.3.7.4, п.3.7.5 Інструкцї №512/5

Відповідно до п.3.7.4 Інструкцї №512/5, у разі завершення виконавчого провадження з виконання рішення немайнового характеру, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 5, 8, 9, 11 - 13 частини першої статті 49 Закону України №606, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець у постанові про закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа) зазначає про виділення постанови про стягнення виконавчого збору в окреме провадження та не пізніше наступного робочого дня після завершення такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору, про що виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Строк для самостійного виконання боржнику в такому випадку не надається. До виконання постанови про стягнення виконавчого збору не застосовуються положення статті 21 Закону України №606.

Відповідно до п.3.7.5 Інструкцї №512/5, копія постанови про стягнення виконавчого збору з боржника залишається у виконавчому провадженні, за яким її винесено, з відміткою державного виконавця про розмір фактично стягнутого виконавчого збору. На постанові про стягнення виконавчого збору, за якою відкрито виконавче провадження, зазначається залишок суми виконавчого збору, що підлягає стягненню.

З системного аналізу зазначених норм, суд приходить до висновку, що чинним законодавством України передбачений окремий порядок відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору з боржника як окремого виконавчого документу. При цьому, підставою для виділення постанови про стягнення виконавчого збору, в разі його несплати боржником, в окреме провадження та відкриття провадження з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору з боржника є в тому числі закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 5, 8, 9, 11 - 13 частини першої статті 49 Закону.

Судом встановлено, що Позивачем виконавчий збір в розмірі 33605,83 грн. сплачено не було. Постанова про закінчення виконавчого провадження винесена на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України № 606.

З урахуванням вставлених фактів, враховуючи положення Закону України №606 та Інструкції №512/5, суд приходить до висновку, що державний виконавець ВДВС Кілійського РУЮ Одеської області Бурлаченко О.В. під час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №48908997 від 02.10.2015 року діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, обґрунтовано та правомірно, а тому позовні вимоги про визнання протиправний дій державного виконавця ВДВС Кілійського РУЮ Одеської області Бурлаченко О.В. та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №48908997 від 02.10.2015 року задоволенню на підлягають.

Суд не приймає до уваги посилання Позивача на несвоєчасне отримання ним постанови ВДВС Кілійського РУЮ Одеської області про стягнення виконавчого збору №47410736 від 15.05.2015 року в якості підстав для скасування постанови ВДВС Кілійського РУЮ Одеської області про відкриття виконавчого провадження №48908997 від 02.10.2015 року з огляду на наступне.

Законом України №606, крім іншого, встановлений порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Відповідно до ч.2 ст.82 Закону України №606, боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку. Відповідно до ч.3 ст.82 Закону України №606, рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що Позивач за виконавчим провадженням №47410736 є стороною виконавчого провадження, а саме: боржником. Виконавчим документом за виконавчим провадженням №47410736 є виконавчий лист Дніпровського районного суду м.Києва №755/1910/15-ц від 26.03.2015 року, виданий на виконання рішення Дніпровського районного суду м.Києва про примусове стягнення з Позивача на користь ПАТ «Укрсоцбанк» коштів в розмірі 336058,31 грн.

Відтак, в силу приписів ч.2 та ч.3 ст. 82 Закону України №606, доводи Позивача в частині неправомірності дій посадових осіб органів державної виконавчої служби, винесених постанов за виконавчим провадженням №47410736 під час виконання рішення суду по цивільній справі підлягають розгляду в порядку цивільного процесуального судочинства Дніпровським районним судом м.Києва.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо.

Згідно з ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 70 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Відповідно до ст. 6 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ч. 2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що Відповідачем надано достатні аргументи та доводи, які свідчать, що останній діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, обґрунтовано та правомірно, у зв'язку з чим, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 128, 159-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Кілійського районного управління юстиції Одеської області про визнання дій державного виконавця відділу державної виконавчої служби Кілійського районного управління юстиції Одеської області ОСОБА_2 щодо відкриття виконавчого провадження №48908997 від 02.10.2015 року такими, що суперечать діючому законодавству України, визнання постанови про відкриття виконавчого провадження №48908997 від 02.10.2015 року такою, що не відповідає чинному законодавству України та її скасування відмовити.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Стеценко О.О.