Справа № 2а/1770/4017/2011
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" грудня 2015 р. м. Київ К/9991/30729/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Олексієнка М.М., Рецебуринського Ю.Й., -

розглянувши в касаційній інстанції в порядку письмового провадження справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі філії Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Рівненського регіонального управління до Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції про визнання дій незаконними, визнання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору такою, що не підлягає виконанню, та її скасування, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі філії Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Рівненського регіонального управління на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2011 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2012 року, -

в с т а н о в и в :

У червні 2011 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» в особі філії Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Рівненського регіонального управління звернулося в суд з позовом, у якому просило визнати незаконними дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції по винесенню постанови від 23 липня 2009 року (ВП № 13746015) про стягнення з боржника виконавчого збору, визнати зазначену постанову такою, що не підлягає виконанню, та скасувати її.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 20 червня 2011 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за вказаним позовом на підставі пункту 1 частини 1 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 1 вересня 2011 року ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 20 червня 2011 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2012 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить Вищий адміністративний суд України скасувати постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2011 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2012 року і прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Судами встановлено, що постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції від 15 липня 2009 року було відкрито виконавче провадження з виконання наказу № 2н-292, виданого 11 червня 2009 року Рівненським міським судом, про стягнення з Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі філії Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Рівненського регіонального управління на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 1064000 гривень та витрат на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 43,85 гривень, боржникові надано термін для добровільного виконання судового наказу в строк до 22 липня 2009 року.

Оскільки у встановлений строк для добровільного виконання боржником судовий наказ виконано не було, 23 липня 2009 року головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції прийнято постанову (ВП № 13746015) про стягнення з боржника - Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі філії Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Рівненського регіонального управління виконавчого збору в розмірі 106404,38 гривень.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Розглядаючи справу суди попередніх інстанцій виходили з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів, і що відсутні підстави для задоволення позовних вимог, оскільки державний виконавець, приймаючи постанову від 23 липня 2009 року (ВП № 13746015) про стягнення з позивача виконавчого збору, діяв в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV).

Згідно частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства

України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У частині 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час звернення до суду з цим позовом) юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частиною 1 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державних виконавців) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Тобто, якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Компетенція судів щодо розгляду цивільних справ визначена статтею 15 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно статті 383 Цивільного процесуального кодексу України (у редакції, чинній на час звернення до суду з цим позовом) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ. Про подання скарги суд повідомляє відповідний відділ державної виконавчої служби не пізніше наступного дня після прийняття її судом (стаття 384 Цивільного процесуального кодексу України).

За приписами частини 4 статті 82 Закону № 606-XIV (у редакції, чинній на час звернення до суду з цим позовом) рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем оспорюються дії по винесенню постанови та постанова головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції від 23 липня 2009 року (ВП № 13746015) про стягнення з боржника виконавчого збору, яка прийнята в зв'язку з невиконанням позивачем у добровільному порядку у встановлений строк наказу № 2н-292, виданого 11 червня 2009 року Рівненським міським судом, про стягнення з Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі філії Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Рівненського регіонального управління на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 1064000 гривень та витрат на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 43,85 гривень, що, в свою чергу, виключає можливість розгляду даної справи за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 228 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства (пункт 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України).

Оскільки у справі, що розглядається, суди помилково прийняли до свого провадження і розглянули справу, яка не відноситься до юрисдикції адміністративних судів, ухвалені в цій справі судові рішення підлягають скасуванню із закриттям провадження в ній.

Спір, який виник між сторонами, може бути розглянутий за правилами цивільного судочинства.

Керуючись статтями 157, 220, 222, 223, 228, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі філії Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Рівненського регіонального управління - задовольнити частково.

Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2011 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2012 року - скасувати.

Провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі філії Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Рівненського регіонального управління до Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції про визнання дій незаконними, визнання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору такою, що не підлягає виконанню, та її скасування - закрити.

Роз'яснити позивачеві право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Олексієнко М.М.

Рецебуринський Ю.Й.