Справа № 826/22951/15
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2015-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 грудня 2015 року № 826/22951/15

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі судді Добрянської Я.І., розглянув відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 КАС України в порядку письмового провадження адміністративну справу:

за позовомОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2
до відповідача Головного Управління Державної міграційної служби України в м. Києві
треті особиКомунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» ОСОБА_3
провизнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного Управління Державної міграційної служби України в м. Києві, треті особи Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» та ОСОБА_3 в якому просить:

- визнати дії Головного Управління Державної міграційної служби України в м. Києві (Оболонський районний відділ в м. Києві) щодо відмови в реєстрації місця проживання ОСОБА_1; ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1;

- зобов'язати Головне Управління Державної міграційної служби України в м. Києві (Оболонський районний відділ в м. Києві) здійснити реєстрацію місця проживання ОСОБА_1; ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 21.05.2001 на підставі спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету ВАТ "Київоздоббуд" ОСОБА_1 надано право на заняття житлового приміщення в гуртожитку для сімейних за адресою: АДРЕСА_1 на сімю із двох осіб, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_3. З 2002 року ОСОБА_2 користується спірним жилим приміщенням як член сімї наймачів.

На підставі розпорядження Київської міської державної адміністрації від 20.10.2004 № 1915 «Про будинки акціонерного товариства холдингової компанії «Київміськбуд», змінено статус гуртожитку по АДРЕСА_1 на житловий будинок для малосімейних за планом експлікації БТІ м. Києва та журналу внутрішніх обмірів, розрахунків площ та кімната АДРЕСА_1 гуртожитку вважається кімнатою АДРЕСА_1.

Листом від 02.09.2015 № 6/вх.б-387 відповідач відмовив позивачу у реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач вважає що їй не правомірно відмовлено у реєстрації місця проживання, а тому і звернулась з відповідним позовом до суду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.10.2015 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.11.2015 викликано свідка по справі ОСОБА_4

В судове засідання 30.11.2015 не зявились треті особи, хоча належним чином повідомленні про дату, час та місце слухання справи.

Представник позивача у судовому засіданні надав додаткові докази по справі.

Також в судовому засіданні суд заслухав свідка ОСОБА_4, який підтвердив факт проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 впродовж приблизно десяти останніх років.

Зважаючи на не прибуття представників третіх осіб в судове засідання, суд відповідно до ч. 6 статті 128 КАС України перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Станом на час розгляду справи по суті жодних інших документів від сторін по справі до суду не надходилою

Отже, розглянувши надані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представників відповідача та свідка в судових засіданнях, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, а також вивчивши норми чинного законодавства з приводу даного спору, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з наявних матеріалів справи та підтверджується показаннями свідка ОСОБА_4 ОСОБА_1 з 2001 року фактично проживає в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1, підставою вселення на проживання позивача у зазначеній оселі є спільне рішення адміністрації та профспілкового комітету ВАТ "Київоздоббуд" від 21.05.2001, що підтверджується витягом з протоколу № 6 від 21.05.2001 спільне рішення адміністрації та профспілкового комітету ВАТ "Київоздоббуд", згідно з яким ОСОБА_1 та її чоловіку ОСОБА_3 надано кімнату АДРЕСА_1.

На підставі розпорядження Київської міської державної адміністрації від 20.10.2004 № 1915 «Про будинки акціонерного товариства холдингової компанії «Київміськбуд», змінено статус гуртожитку по АДРЕСА_1 на житловий будинок для малосімейних за планом експлікації БТІ м. Києва та журналу внутрішніх обмірів, розрахунків площ кімната АДРЕСА_1, що підтверджується копією довідки житлового управління "Лівобережне" від 28.04.2009 № 466 та не спростовувалось відповідачем.

Після звернення до відповідача про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2, позивачам листом від 02.09.2015 № 6/вх.б-387 відповідач відмовив у реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 з підстав відсутності документів, що дають право на проживання у зазначеній кімнаті.

Позивач вважає таку відмову відповідача протиправною та такою, що порушує її законні права та інтереси.

Відповідач в свою чергу не надав до суду заперечень проти адміністративного позову.

Дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін в минулих судових засіданнях, а також вивчивши норми чинного законодавства з приводу даного спору, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача, зважаючи зокрема на наступне.

Відповідно до ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно із Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.

Відповідно до розділу ІІ Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом МВС України від 22.11.2012 № 1077 для реєстрації місця проживання особа або її законний представник подає до територіального підрозділу ДМС України, а після утворення центрів надання адміністративних послуг (далі - центр) - до відповідного центру:

- письмову заяву про реєстрацію місця проживання (додаток 5);

- документ, до якого вносяться відомості про місце проживання;

- квитанцію про сплату державного мита або документ про звільнення від його сплати;

- талон зняття з реєстрації місця проживання в Україні (у разі зміни місця проживання в межах України). Талон зняття з реєстрації місця проживання в Україні не подається у разі оформлення реєстрації місця проживання з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання;

Документи, зокрема, що підтверджують:

- право на проживання в житлі - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім'ї на реєстрацію місця проживання. У разі реєстрації місця проживання у центрі договір оренди житлового приміщення може бути засвідчено адміністратором центру;

- право на перебування або взяття на облік у закладі/установі - довідка про прийняття на обслуговування в спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту особи (додаток 6), копія посвідчення про взяття на облік бездомної особи, форма якого затверджена наказом Міністерства соціальної політики України від 28 грудня 2011 року N 574 "Про деякі питання діяльності центру обліку бездомних громадян", зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 січня 2012 року за N 84/20397;

Відповідно до статті 52 Житлового кодексу України жилі приміщення в будинках відомчого житлового фонду надаються громадянам за спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету підприємства, установи, організації, затвердженим виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів, а у випадках, передбачених Радою Міністрів СРСР, - за спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету з наступним повідомленням виконавчому комітетові відповідної Ради народних депутатів про надання жилих приміщень для заселення.

Згідно із п. 11 розяснення Верховного суду України «Правові позиції щодо розгляду судами окремих категорій судових справ (Житлове право)» У випадках, коли згідно із законодавством жиле приміщення надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації та профкому або за спільним рішенням громадської організації та її профспілкового органу з наступним повідомленням виконкому місцевої ради або місцевої державної адміністрації (статті 52, 53 ЖК), право на жиле приміщення виникає з часу його надання, тому в разі відмови у видачі ордера може бути заявлено позов про його видачу.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 з 2001 року фактично проживає в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1, підставою вселення на проживання позивача у зазначеній оселі є спільне рішення адміністрації та профспілкового комітету ВАТ "Київоздоббуд" від 21.05.2001, що підтверджується витягом з протоколу № 6 від 21.05.2001 спільне рішення адміністрації та профспілкового комітету ВАТ "Київоздоббуд", згідно з яким ОСОБА_1 та її чоловіку ОСОБА_3 надано кімнату АДРЕСА_1.

На підставі розпорядження Київської міської державної адміністрації від 20.10.2004 № 1915 «Про будинки акціонерного товариства холдингової компанії «Київміськбуд», змінено статус гуртожитку по АДРЕСА_1 на житловий будинок для малосімейних за планом експлікації БТІ м. Києва та журналу внутрішніх обмірів, розрахунків площ кімната АДРЕСА_1 гуртожитку вважається кімнатою АДРЕСА_1, що підтверджується копією довідки житлового управління "Лівобережне" від 28.04.2009 № 466 та не спростовувалось відповідачем.

Показання свідка ОСОБА_4, підтверджують обставину, що позивач вже довгий час проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Також в матеріалах справи є копії квитанцій за серпень 2015 року про сплату житлово-комунальних послуг позивачкою в кімнаті АДРЕСА_1., а також довідка видана Центром комунального сервісу № 67 про те, що станом на 01.11.2015 у позивача відсутня заборгованість по утриманню будинку та прибудинкової території за зазначеною адресою.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір на надання житлово-комунальних послуг (крім послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою.

Згідно зі статтею 92 Конституції України права і свободи людини та громадянина, гарантії цих прав і свобод, а також основні обов'язки громадянина визначаються виключно законами України. При цьому, частина 2 статті 19 Конституції України зобов'язує органи державної влади діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та іншими законами України.

Реєстрація місця проживання особи є адміністративною дією, яка встановлює додатковий зв'язок особи з державою і не є обставиною, яка підтверджує чи спростовує право особи на користування житлом.

Реєстрація місця проживання є лише фактом, підтверджуючим місцезнаходження особи і ніяким чином не може вплинути на володіння чи користування нерухомим майном, право на яке встановлюється у визначеному законодавством порядку.

Зважаючи на викладене, оскільки в матеріалах справи наявна копія корінця розпорядження "на жиле приміщення в гуртожитку для сімійних жильців" виданого 21.05.2001 на підставі спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету ВАТ "Київоздоббуд" від 21.05.2001, яка надавалась позивачами відповідачу, як документ, що дає право на проживання в житлі та те, що позивачі впродовж більш ніж десяти років проживають у зазначеному приміщенні, що підтверджується показаннями свідка ОСОБА_4 та впродовж всього часу справно сплачують комунальні послуги, а тому суд приходить до висновку, що відповідач неправомірно відмовив у реєстрації місця проживаннчя позивачам.

Згідно з вимогами ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Також, згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В даному випадку, наведені вище обставини, наявні матеріали справи та норми зазначеного законодавства свідчать про обґрунтованість позовних вимог позивача, що не спростовані відповідачем, зважаючи на що, позов підлягає задоволенню

Враховуючи вищенаведене в сукупності, та керуючись ст.ст. 2, 71, 86, 94, 97, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати дії Головного Управління Державної міграційної служби України в м. Києві (Оболонський районний відділ в м. Києві) щодо відмови в реєстрації місця проживання ОСОБА_1; ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 протиправними.

3. Зобов'язати Головне Управління Державної міграційної служби України в м. Києві (Оболонський районний відділ в м. Києві) здійснити реєстрацію місця проживання ОСОБА_1; ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1.

4. Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Державної міграційної служби України в м. Києві на користь ОСОБА_1 974,40 грн. судового збору.

Строк і порядок набрання судовим рішенням законної сили встановлені у статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя: Я.І. Добрянська