Справа № 826/10353/15
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2015-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" грудня 2015 р. м. Київ К/800/39792/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А. (доповідач)
СуддівМороз Л.Л.
Шведа Е.Ю.
провівши у письмовому порядку касаційний розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Український фінансовий світ" (далі - ПАТ "КБ "Український фінансовий світ") Гончарова Сергія Івановича про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії за касаційною скаргою ОСОБА_6 - представника ОСОБА_4 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2015 року

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року ОСОБА_4 в Окружному адміністративному суді

м. Києва пред'явив позов до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Український фінансовий світ" Гончарова С.І. про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

Просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Український фінансовий світ" Гончарова С.І. від 18 листопада 2014 року № 6 в частині визнання договору банківського вкладу від 02 липня 2014 року № 43484, укладеного між вкладником ОСОБА_4 та ПАТ "КБ "Український фінансовий світ" нікчемним;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Український фінансовий світ" Гончарова С.І. надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо вкладника ОСОБА_4, стосовно якого необхідно здійснити виплату відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб відшкодувати ОСОБА_4 кошти за вкладом, які було внесено за договором банківського вкладу від 02 липня 2014 року № 43484, укладеного між ОСОБА_4 та ПАТ "КБ "Український фінансовий світ".

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 липня 2015 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Український фінансовий світ" Гончарова С.І. від 18 листопада 2014 року № 6 в частині визнання договору банківського вкладу від 02 липня 2014 року № 43484, укладеного між вкладником ОСОБА_4 та ПАТ "КБ "Український фінансовий світ" нікчемним.

Зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Український фінансовий світ" Гончарова С.І. подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_4, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ"КБ "Український фінансовий світ" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2015 року апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ "КБ "Український фінансовий світ" Гончарова С.І. на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 липня 2015 року задоволено.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 липня 2015 року скасовано та прийнято нову постанову, якою відмовлено у задоволенні адміністративного позову.

ОСОБА_4, не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, в касаційній скарзі вказує на те, що оскаржуване рішення судом прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить його скасувати та залишити в силі постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 липня 2015 року.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття судом касаційної інстанції рішення, перевіривши і обговоривши доводи касаційних скарг, проаналізувавши правильність застосування судами першої і апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що між ОСОБА_4 та ПАТ "КБ "Український фінансовий світ" 02 липня 2014 року укладено договір банківського вкладу (депозиту) "Планер" № 43484, відповідно до пункту 1.1 якого Банк приймає від Вкладника на вкладний (депозитний) рахунок грошові кошти в сумі 185520,33 грн. у тимчасове строкове користування на строк до 06 серпня 2014 року (дата повернення вкладу) та зобов'язується сплачувати проценти за його користування в розмірі, встановленому пунктом 1.2 цього договору.

Відповідно до платіжних доручень № TR.57786.456.384 та

№ TR.57786.457.384 від 02 липня 2014 року ПАТ "КБ "Український фінансовий світ" прийняв від ОСОБА_4 кошти на загальну суму 185520,33 грн. з призначенням платежу - перерахування коштів на депозитний рахунок.

На підставі постанови Правління НБУ від 14 серпня 2014 року № 491 "Про віднесення ПАТ "КБ "Український фінансовий світ" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 14 серпня 2014 року № 69 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "КБ "Український фінансовий світ". Уповноваженою особою тимчасової адміністрації призначено Гончарова С.І.

Постановою Правління НБУ від 10 листопада 2014 року № 717 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії ПАТ "КБ "Український фінансовий світ" та вирішено розпочати ліквідацію ПАТ "КБ "Український фінансовий світ".

На підставі вказаної постанови Правління НБУ рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13 листопада 2014 року № 119 вирішено розпочати ліквідаційну процедуру виведення ПАТ "КБ "Український фінансовий світ" та введено тимчасову адміністрацію, Уповноваженою особою призначено Гончарова С.І.

Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Український фінансовий світ" Гончарова С.І. від 18 листопада 2014 року № 6 визнано нікчемними трансакції та правочини згідно з переліком та, зокрема, договір банківського вкладу (депозиту) "Планер" від 02 липня 2014 року № 43484.

Листом від 03 грудня 2014 року № 001/524 Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "КБ "Український фінансовий світ" Гончаровим С.І. позивача повідомлено про те, що правочини, в тому числі договір банківського вкладу від 02 липня 2014 року № 43484, та операції з внесення та перерахування грошових коштів по рахунку, відкритому на виконання вказаного договору, є нікчемними відповідно до вимог статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та статті 228 Цивільного кодексу України.

Позивач, не погодившись з такими діями відповідача, звернувся до суду з даним позовом про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відповідачами не надано доказів наявності підстав, визначених частиною третьою статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", внаслідок яких правочин позивача з ПАТ "КБ "Український фінансовий світ" є нікчемним.

Скасовуючи таке рішення та відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що укладання договору банківського вкладу та проведення фінансових операцій щодо зарахування коштів на рахунок, відкритий на ім'я позивача, здійснено з метою створення обов'язку Фонду щодо відшкодування грошових коштів, яке Фонд здійснюватиме за рахунок державних коштів, а отже такі правочини спрямовані на заволодіння державними коштами, а відповідно порушують публічний порядок та є нікчемними.

Колегія суддів вважає правову позицію суду апеляційною інстанції такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, та зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої, другої статті 4 Закону України "Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції, зокрема: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

За змістом частин першої та другої статті 26 Закону України "Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб" Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, врегульований статтею 27 вказаного Закону.

Так, за приписами цієї статті уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

З метою забезпечення прав Фонду, Уповноважена особа, як зазначено в частині другій статті 38 Закону України "Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб", забезпечує перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

За змістом частини третьої статті 38 зазначеного Закону правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Отже, Уповноважена особа Фонду наділена повноваженнями перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних.

Проте, таке право не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину. Одного лише твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно, у випадку який розглядається, нівелюється протилежним твердженням особи про дійсність вкладу.

Таким чином, за обставин відсутності у розпорядчому рішенні посилань на передбачені законом підстави визнання правочину нікчемним, таке рішення суб'єкта владних повноважень є необґрунтованим.

Загальне поняття нікчемності правочинів наведено в статті 228 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частин першої, другої статті 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

До таких правочинів відносяться правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об'єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об'єктів цивільного права тощо.

Усі інші правочини, спрямовані на порушення інших об'єктів права, передбачені іншими нормами публічного права, не є такими, що порушують публічний порядок.

Судами встановлено, що позивач вніс на рахунок банку 02 липня 2014 року 185 520,33 грн. з призначенням платежу: перерахування коштів на депозитний договір від 02 липня 2014 року № 43484, банк отримувача ПАТ "КБ "Український фінансовий світ". На квитанції міститься підпис уповноваженої особи банку та штампу банківської установи із зазначенням МФО та коду ЄДРПОУ.

Відповідно до пункту 2.9 Розділу IV Інструкції про проведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного Банку України від 01 червня 2011 року № 174, банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп "вечірня" чи "післяопераційний час"), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

На підтвердження факту внесення грошових коштів на рахунок до банку позивачем надано належним чином оформлений документ банківської установи, який свідчить про те, що грошові кошти відповідно до укладеного договору внесені. Факт отримання банком коштів не заперечується і відповідачем.

Наведені обставини спростовують твердження відповідача про нікчемність укладеного між позивачем та банком правочину.

З наведеного слідує висновок, що за відсутності підстав нікчемності правочину Уповноважена особа Фонду Гончаров С.І. зобов'язаний був надати до Фонду інформацію щодо вкладника ОСОБА_4, стосовно якого необхідно здійснити виплату відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення повинні бути законними і обґрунтованими.

Суд апеляційної інстанції не виконав вказаних вимог процесуального законодавства й ухвалив у цій справі незаконне і не обґрунтоване рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що постанова апеляційного суду як така, що прийнята з порушенням норм матеріального права, підлягає скасуванню.

Водночас постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 липня 2015 року є законною і обґрунтованою, а отже, судом апеляційної інстанції вона скасована помилково.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210, 220, 222, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 - представника ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2015 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_4 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Український фінансовий світ" Гончарова Сергія Івановича про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії скасувати, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 липня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Судді Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Швед Е.Ю.