Справа № 21-2821а15
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2015-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

головуючого Гриціва М.І.,
суддів:Волкова О.Ф., Коротких О.А., Кривенди О.В., Кривенка В.В., Маринченка В.Л., Панталієнка П.В., Самсіна І.Л., Терлецького О.О., -
розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Славенергопром» (далі -Товариство) до Східної митниці Міністерства доходів і зборів України (далі - Митниця) про визнання незаконним та скасування рішення про визначення коду товару,

встановила:

У жовтні 2013 року Товариство звернулося до суду з позовом про визнання незаконним та скасування рішення Митниці від 4 жовтня 2013 року № КТ-730-2013 про визначення коду товару та просило зобов'язати Митницю здійснити митне оформлення товарів, що ввезені Товариством за митною декларацією від 4 жовтня 2013 року № 700050000/2013/003707 за кодом товару згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТ ЗЕД) (Силікони у первинних формах: силіконові еластомери).

Вимоги мотивувало тим, що Митниця зазначила інший опис товару на противагу опису та коду товару, визначеного Товариством, - (Силікони у первинних формах: інші).

Суди встановили, що на підставі зовнішньоекономічного контракту на поставку товарів від 20 січня 2013 року № SW-01-13, укладеного між фірмою Wacker Chemie AG (Німеччина) як продавцем та Товариством як покупцем, Товариство ввезло на митну територію України товар - силіконові двокомпонентні еластомери в первинних формах: POWERSIL XLR 640 А та POWERSIL XLR 640 В.

Цей товар Товариство задекларувало у режимі ІМ-40 шляхом оформлення вантажної митної декларації (далі - ВМД) від 4 жовтня 2013 року № 700050000/2013/003231 за кодом товару згідно з УКТ ЗЕД (Силіконові еластомери).

4 жовтня 2013 року відділ контролю за класифікацією та кодуванням товарів Митниці прийняв рішення про визначення коду товару № КТ-730-2013, яким визначив його як (Інші).

Донецький окружний адміністративний суд постановою від 14 січня 2014 року позов задовольнив частково: скасував рішення Митниці про визначення коду товару від 4 жовтня 2013 року № КТ-730-2013 та відмовив у задоволенні іншої частини позовних вимог.

Донецький апеляційний адміністративний суд постановою від 25 лютого 2014 року скасував рішення суду першої інстанції та прийняв нове - про відмову в задоволенні позову.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 21 квітня 2015 року скасував рішення суду апеляційної інстанції та залишив у силі рішення суду першої інстанції.

Не погоджуючись з ухвалою суду касаційної інстанції, Митниця звернулась із заявою про її перегляд Верховним Судом України з підстави неоднакового застосування Вищим адміністративним судом України статей 68, 69, 544 Митного кодексу України (далі - МК), Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року № 428, Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затверджених наказом Державної митної служби України від 30 грудня 2010 року № 1561, Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Міністра фінансів України від 30 травня 2012 року № 650, Основних правил інтерпретації Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - Основні правила), яка є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України від 19 вересня 2013 року № 584-VII «Про Митний тариф України».

Як на приклад неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права у заяві робиться посилання на рішення Вищого адміністративного суду України від 17 березня 2010 року, 4 жовтня, 1, 29 листопада 2011 року, 12 січня, 2 лютого, 21, 26 квітня, 17 травня 2012 року, 3 жовтня 2013 року, 10 липня, 23 вересня 2014 року [справи №№ К-1001/09, К-14787/08, К-16769/09, К-26119/10, К-23104/10 (К-23536/10), К-22192/10, К/9991/15555/11, К/9991/43974/11, К/800/14458/13, 805/15336/13-а, К/800/14335/14, К/800/31634/13 відповідно].

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України перевірила наведені у заяві доводи і дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення.

У справі, що розглядається, суд касаційної інстанції, посилаючись на положення Основних правил, погодився із висновками суду першої інстанції про те, що Митниця не мала підстав відносити товар, задекларований за ВМД № 700050000/2012/003707, що є еластомером, в категорію «Інші», оскільки для еластомерів передбачена окрема категорія, яка більш конкретно описує товар - «Силіконові еластомери».

У рішеннях, наданих на підтвердження заявленої позиції, йдеться про те, що код товару, зазначений у документах, наданих позивачем, не є визначальним для класифікації при митному оформленні товарів, а має інформативний (довідковий) характер, висновки експертів не можуть вважатися підставою для визначення коду товарів, переміщуваних через митний кордон, оскільки визначення коду товарів відповідно до статті 69 МК є виключно компетенцією митного органу і його рішення в цій частині є обов'язковим.

Аналіз наведених судових рішень дає підстави вважати, що касаційний суд ухвалив їх за різних фактичних обставин справ, установлених судами, у зв'язку з чим не можна дійти висновку про неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

З огляду на те, що обставини, які стали підставою для перегляду справи Верховним Судом України, не підтвердилися, в задоволенні заяви Митниці слід відмовити.

Керуючись статтями 241, 242, 244 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

п о с т а н о в и л а:

У задоволенні заяви Східної митниці Міністерства доходів і зборів України відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає, крім випадку, встановленого пунктом 3 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий М.І. Гриців

Судді: О.Ф. Волков О.А. Коротких

О.В. Кривенда В.В. Кривенко

В.Л. Маринченко П.В. Панталієнко

І.Л. Самсін О.О. Терлецький