Справа № 825/1307/15-а
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2015-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/1307/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Поліщук Л.О.
Суддя-доповідач: Федотов І.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Ісаєнко Ю.А. та Оксененка О.М.,

за участю секретаря Полякової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Іванівка АГ" на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Іванівка АГ" до Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області, треті особи - Краснянська сільська рада Чернігівського району, Державна інспекція сільського господарства в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування акту і розрахунку, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Іванівка АГ" (далі - позивач, ТОВ "Агрофірма "Іванівка АГ") звернулось до суду з адміністративним позовом до Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування акту щодо визначення розмірів збитків, нанесених Краснянській сільській раді Чернігівського району від 03.03.2015 та про визнання протиправним та скасування розрахунку розмірів збитків нанесених Краснянській сільській раді Чернігівського району.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, у зв'язку із порушенням судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст.12, ч. 1 ст.41, ч. 4 ст.196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 201 КАС України підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, Чернігівською районною державною адміністрацією 03.03.2015 винесено акт щодо визначення розмірів збитків нанесених Краснянській сільській раді Чернігівського району та розрахунок розмірів збитків нанесених Краснянській сільській раді Чернігівської області.

Вважаючи протиправними та такими, що підлягають скасуванню прийнятий відповідачем акт та розрахунок розмірів збитків, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що акт та розрахунок, складені Чернігівською райдержадміністрацією згідно ст.156 Земельного кодексу України та Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 № 284 є правомірними.

При цьому, як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач просив суд визнати протиправними та скасувати акт щодо визначення розмірів збитків, нанесених Краснянській сільській раді Чернігівського району від 03.03.2015 та розрахунок розмірів збитків нанесених Краснянській сільській раді Чернігівського району.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково вийшов за межі предмету доказування досліджуючи питання про наявність підстав для відшкодування збитків.

Згідно ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Кодекс адміністративного судочинства України визначає, що в порядку адміністративного судочинства розглядаються спори щодо законності рішень суб'єкта владних повноважень як нормативно-правових актів та правових актів індивідуальної дії.

Колегія вважає, що обов'язковою ознакою рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, як предмета адміністративного спору, є прямий (безпосередній) вплив рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень на правовий статус фізичної чи юридичної особи, тобто обмеження її прав, свобод, покладення на неї обов'язків.

Отже, обов'язковою ознакою рішення суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер.

Зі спірного Акту щодо визначення розміру збитків, нанесених Краснянській сільській раді Чернігівського району колегією суддів встановлено, що він носить рекомендаційний характер, а саме, відповідно до п. 2 Акту, ТОВ «Агрофірма «Іванківка АГ» рекомендовано протягом одного року після затвердження Акту комісії провести відшкодування збитків.

Колегія суддів зазначає, що Акт та викладені у ньому факти і висновки не можна розглядати як рішення суб'єкта владних повноважень, оскільки наявність такого Акту сама по собі не створює та не припиняє права чи обов'язки для позивача.

Повноваження відповідача у даному випадку обмежуються лише затвердженням акта комісії щодо визначення розміру збитків у встановленому порядку. Що ж стосується відшкодування виявлених збитків, вони відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Отже, вирішуючи цей спір по суті, суд першої інстанції, не звернув увагу та не врахував те, що Акт Комісії від 03.03.2015 не є рішенням суб'єкта владних повноважень, яке підлягає оскарженню в порядку адміністративного судочинства.

Так само і розрахунок розмірів збитків, не є рішенням органу державної влади, нормативним актом чи актом індивідуальної дії та не створює, не припиняє права та обов'язки особи, а лише фіксує певні обставини, виявлені при проведенні перевірки. Жодних прав та обов'язків позивача складанням розрахунку не порушується.

Дані, викладені в розрахунку, та сам розрахунок, не породжують обов'язкових юридичних наслідків.

У цьому випадку розрахунок розмірів відшкодування збитків не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб'єкта господарювання.

Такі дані розрахунку можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про стягнення сум збитків, в основу яких покладені такі дані розрахунку.

Натомість, питання щодо наявності підстав для стягнення збитків з підприємства не може бути предметом розгляду в адміністративному суді, його належить вирішувати у порядку господарського судочинства під час розгляду справи про стягнення збитків.

Отже, Акт комісії та розрахунок є документами, які підтверджують факт діяльності комісії та є лише носієм доказової інформації, не містять обов'язкових для виконання приписів, не тягнуть за собою виникнення, зміну або припинення прав та обов'язків, не є рішенням суб'єкта владних повноважень в розумінні приписів ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України, їх скасування не призведе до захисту прав позивача, а тому позивачем обраний неправильний спосіб захисту порушеного права.

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправними та скасування акту щодо визначення розмірів збитків, нанесених Краснянській сільській раді Чернігівського району від 03.03.2015 та розрахунку розмірів збитків нанесених Краснянській сільській раді Чернігівського району задоволенню не підлягають.

Доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують зазначених вище обставин, у зв'язку з чим, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

З огляду на те, що судом першої інстанції правильно по суті вирішено справу, але із помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зміни мотивувальної частини постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 198, 201, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Іванівка АГ" задовольнити частково.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2015 року - змінити в частині мотивації та обґрунтування підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

В іншій частині постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2015 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Федотов І.В.

Судді: Оксененко О.М.

Ісаєнко Ю.А.