Справа № 352/1149/15а,2а/352/54/15
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2015-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 р. Справа № 876/11322/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 13 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції про визнання бездіяльності протиправною,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управліня юстиції про визнання протиправною бездіяльності відділу, яка полягає у не вчиненні належних заходів з примусового виконання рішення за виконавчим листом Тисменицького районного суду від 8 грудня 2011 року у справі № 2-826/11 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 86751,60 грн.

У подальшому позивач подала заяву про збільшення позовних вимог і просила визнати протиправною бездіяльність відділу державної виконавчої служби, яка полягає у невчиненні належних заходів з примусового виконання рішення суду, зобовязати ВДВС Івано-Франківського МУЮ по виконавчому провадженню № 30305774 від 12.12.2011 р. про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 перевірити майновий стан боржника та скласти акт опису та арешту майна, вчинити дії з розшуку нерухомого майна боржника землі, по розшуку коштів боржника, по притягненню боржника до відповідальності.

13 жовтня 2015 року позивач подала заяву про зменшення позовних вимог, згідно якої просила визнати протиправною бездіяльність відділу державної виконавчої служби, яка полягала у неналежному виконанні рішення суду у справі № 2-826/11 ВП № 30305744.

ОСОБА_3 обґрунтувала позовні вимоги тим, що бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб ДВС Івано-Франківського МУЮ стала причиною тривалого невиконання рішення суду у справі № 2-826/11 про стягнення на її користь з ОСОБА_2 боргу в сумі 86751 грн. 60 коп., чим порушено права та інтереси позивача. Так, виконавче провадження № 30305774 від 12.12.2011 року за виконавчим листом Тисменицького районного суду від 08.12.2011 року у справі № 2-826/11 безпідставно не виконувалось 3 роки 9 місяців 25 днів, не було вжито всіх заходів для розшуку майна та грошей боржника.

Постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 13 жовтня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Із таким судовим рішенням не погодилася ОСОБА_1 та подала апеляційну скаргу, в якій вказала, що судом першої інстанції неповно досліджені обставини справи, не встановлено всіх фактів, не надано їм належної оцінки, неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права. Зокрема апелянт зазначила, що відділ виконавчої служби не вчиняв належних заходів з примусового виконання рішення суду за виконавчим листом Тисменицького районного суду від 8 грудня 2011 року у справі № 2-826/11 про стягнення з ОСОБА_2 боргу в сумі 86751,60 грн., що призвело до тривалого невиконання рішення, чим завдано їй значної матеріальної шкоди.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 підтримала апеляційну скаргу та дала пояснення, аналогічні доводам, що в ній викладені.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні у відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження щодо примусового виконання листа Тисменицького районного суду № 2-826 від 08 грудня 2011 року про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в сумі 86751,60 грн.

Цей виконачий лист було видано на підставі судового рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 листопада 2011 року у цивільній справі № 2-826/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для визнання протиправною бездіяльності відділу виконавчої служби відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження».

Розглядаючи справу, суд виходив з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» визначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини 1 статті 3 КАС України).

Частиною 1 статті 181 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державних виконавців) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Тобто, якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Частиною 4 статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до статті 383 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Таким чином, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові спори щодо оскарження дій органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов цивільних судів.

Оскільки у справі, що розглядається, суд помилково прийняв до свого провадження і розглянув справу, яка не відноситься до юрисдикції адміністративних судів, ухвалене в цій справі судове рішення підлягає скасуванню із закриттям провадження в ній.

За таких обставин, враховуючи те, що позивач (сторона виконавчого провадження) оскаржує бездіяльність відділу ДВС, вчинені (допущені) ними при виконанні рішення суду, яке ухвалено в порядку цивільного судочинства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що вказаний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Частиною 1 статті 203 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених ст.ст. 155, 157 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За встановлених обставин, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст. 157, ч. 3 ст. 160, ст. 198, 203, 205, 206, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 13 жовтня 2015 року по справі № 352/1149/15а скасувати, а провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді І.В. Глушко

ОСОБА_4

Повний текст виготовлено 22 грудня 2015 року.