Справа № 820/5848/15
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 р.Справа № 820/5848/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Кудіної Я.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2015р. по справі № 820/5848/15

за позовом ОСОБА_1

до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області третя особа Начальник Головного управління Міністерства внутрішніх справ в Харківській області ОСОБА_2

про скасування наказу,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 Г.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області (далі по тексту відповідач), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - начальник ГУ МВС України в Харківській області ОСОБА_3А (далі по тексту третя особа, начальник ГУ МВС) в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд скасувати п. 1 наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області від 05.05.2015 року № 341 щодо оголошення догани.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він працює у слідчому відділі Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області на посаді начальника відділення з розслідування злочинів у сфері господарської діяльності з 12.03.2014 р. і наказом ГУМВС України в Харківській області від 05.05.2015 № 341 йому незаконно оголошено догану за порушення вимог ст.ст. 2, 8, 9, 28, 40, 93, 104, 105, 214 та 271 КПК України при проведенні досудового розслідування по кримінальному провадженню №0001446 від 25.03.2015 за ч. 1 ст. 368 КК України оскільки він не допускав порушення вказаних процесуальних норм у вказаному кримінальному провадженні, за яким на час розгляду цієї адміністративної справи вже винесено остаточне судове рішення.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2015 року позов задоволено.

Скасовано пункт 1 наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області від 05.05.2015 року № 341 "Про накладення дисциплінарного стягнення на майора міліції ОСОБА_1, начальника відділення СВ Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області" про оголошення догани майору міліції ОСОБА_1 начальникові відділення СВ Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області.

Відповідач не погодився із таким рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції доводи скарги підтримав у повному обсязі з підстав і мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, наполягаючи на законності постанови суду першої інстанції.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін дослідивши матеріали справи, рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, письмових заперечень приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 працює в лавах МВС з 2005 року та на час розгляду справи перебуває на посаді начальника відділення з розслідування злочинів у сфері господарської діяльності слідчого відділу Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області з 12.03.2014 р. згідно наказу ГУ МВС України в Харківській області № 56/ос.

За час роботи в ОВС ОСОБА_1 сім разів отримував відзнаки та був заохочений грошовою премією, за час служби 7 разів притягався до дисциплінарної відповідальності та перед притягненням до відповідальності згідно оскаржуваного у цій справі наказу мав діюче дисциплінарне стягнення у вигляді «зауваження», оголошеного наказом ГУ МВСУ в Харківській області № 427 від 12.08.2014 р.

Як встановлено судом першої інстанції 25.03.2015 р. о 20.00 год. до чергової частини Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області надійшла заява ОСОБА_4 про те, що лікар ОСОБА_5 вимагає 2000 гривень.

25.03.2015 р. першим заступником начальника начальником СВ Київського РВ ХМУ ГУ МВСУ в Харківській області ОСОБА_6 позивачу дано доручення про проведення досудового розслідування за вказаним вище фактом.

25.03.2015 р. начальником відділення СВ Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_1 відомості за вказаним фактом внесені до ЄРДР за №0001446 та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

25-26.03.2015 року ОСОБА_1 була допитана у якості свідка ОСОБА_4, що підтверджується копіями протоколів допиту свідка та додаткового допиту свідка, співробітником ОСОБА_7 була допитана у якості свідка ОСОБА_4, що підтверджується копією протоколу допиту свідка, слідчим СВ Київського РВ ОСОБА_8 були проведені слідчі дії допити свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, оглянуто місце події, що підтверджується копією протоколу від 26.03.2015 року.

Крім того, в рамках розслідування кримінальної справи складено о/у СДСБЕЗ ОСОБА_11 протокол помітки грошових купюр від 26.03.2015 року та винесено постанову про зміну кваліфікації від 26.03.2015 р.

26.03.2015 р. кримінальну справу від СВ Київського РВ було витребувано та передано до начальника ОМВ СВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області ОСОБА_12, який написав рапорт на імя т.в.о. начальника СУ ГУ МВС України в Харківській області ОСОБА_13 про виявлені порушення, який став підставою для винесення першим заступником начальника ГУ МВС У в Харківській області наказу № 408 від 01.04.2015 року «Про призначення службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни працівниками слідчого відділу Київського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області».

22.04.2015 р. начальником ОМВ СВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області ОСОБА_12 від ОСОБА_1 були відібрані письмові пояснення, згідно яких по кримінальному провадженню №0001446 проведено ряд слідчо розшукових дій на прийняття законного рішення.

28.04.2015 року першим заступником начальника ГУ МВС начальником СУ ГУ МВС України в Харківській області полковником міліції ОСОБА_14 був затверджений висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни працівниками слідчого відділу Київського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області, складеного за результатами розгляду матеріалів службового розслідування начальником ОМВ СВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області майором міліції ОСОБА_12.

Згідно п. 3 висновку вказаного службового розслідування за порушення службової дисципліни, що виразилось у порушенні вимог ст.ст. 2, 8, 9, 28, 40, 93, 104, 105, 214, 217 КПК України під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №960001446 майору міліції ОСОБА_1, начальникові відділення СВ Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, оголошено догану.

Як вбачається з матеріалів справи у зазначеному висновку вказано, що 26.03.2015 р. під час вивчення матеріалів кримінального провадження №0001446, встановлено ряд порушень кримінального процесуального законодавства, а саме:

- в порушення вимог ст.ст. 39 КПК доручення про проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні не підписано начальником СВ Київського РВ ХМУ ГУМВС в області;

- в порушення ст.214 КПК не надано повідомлення до прокурора Київського району м. Харкова про початок досудового розслідування кримінальному провадженні № 0001446;

- не зважаючи на те, що слідчі дії проводились різними слідчими, постанова про створення слідчої групи у кримінальному провадженні відсутня;

- ініціативні рапорти працівників СДСБЕЗ Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області не зареєстровані в РСЧ райвідділу, крім того не мають дати та резолюцій начальника слідчого відділу;

- відсутня довідка про результати вивчення матеріалів оперативно - розшукової справи;

- ксерокопії документів (копія форми № 1 паспорта ОСОБА_5, копії паспорта ОСОБА_4, копія довідки АСБ стосовно ОСОБА_5, копія Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності) долучених матеріалів кримінального провадження, не мають супровідних документів та завірені печаткою;

- допит заявниці ОСОБА_4, як свідка від 25.03.2015 р., з 18.30 до 20.00 проведений неналежним чином, під час допиту не встановлені всі обставини, що стали підставою для відкриття кримінального провадження допит проведений співробітником СДСБЕЗ Київського РВ ХМУ ОСОБА_7 без наявності в матеріалах кримінального провадження доручення слідчого, наданого у порядку ст. 40 КПК України, на проведення слідчих (розшукових) дій;

- протокол огляду місця події від 26.03.2015 р., під час якого у ОСОБА_5 вилучені грошові кошти, складений слідчим СВ Київського РВ ОСОБА_8 (постанова про створення слідчої групи відсутня) неналежним чином, у протоколі відсутні відомості щодо огляду рук ОСОБА_5 перед проведенням змивів;

- не проведено слідчі дії, направлені на встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення;

- в порушення вимог ст. 271 КПК України, відсутня постанова про встановлення контролю за вчиненням злочину, крім того, не складено протокол огляду та видачі ОСОБА_4 грошових коштів;

- відсутні протоколи допиту понятих, залучених у огляді грошових купюр, виданих ОСОБА_4 та подальшому огляді місця події.

Також висновком службового розслідування встановлено, що виявлені 26.03.2015 р. при попередньому вивченні кримінального провадження недоліки частково усунуті. Станом на 22.04.2015 у кримінальному провадженні проведено ряд слідчих (розшукових) дій, а саме:

- до матеріалів кримінального провадження долучено наказ начальника Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 25.03.2015 №87 про створення слідчої групи. Зазначений наказ не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства України, оскільки до складу слідчої групи, окрім слідчих, включено співробітників СДСБЕЗ Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області;

- протокол допиту свідка ОСОБА_4, проведений начальником відділення СВ Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_1 від 25.03.2015, проведений з 19.00 до 20.00. неналежним чином, під час допиту не встановлені всі обставини, що стали підставою для відкриття кримінального провадження;

- у порушення вимог_ст. 28 КПК України, начальник відділення СВ Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_1, лише через тиждень, а саме 22.04.2015 звернувся до Київського районного суду м. Харкова із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, а саме: до оригіналів медичної документації та історії хвороби на ім'я ОСОБА_4, копій наказу про прийняття на роботу, характеристики, посадових інструкцій та функціональних обов'язків лікаря-гінеколога ОСОБА_5, які знаходяться у приміщенні КЗОЗ "Обласна клінічна лікарня центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф", з одночасним їх вилученням.

Висновком службового розслідування також встановлено, що:

- протокол огляду місця події від 26.03.2015 р. проведений на неналежному рівні;

- до матеріалів кримінального провадження не долучено відеозапис з місця події;

- протокол помітки грошових купюр та вручення 1500 гривень ОСОБА_4 від 26.03.2015 складений оперуповноваженим СДСБЕЗ Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_15 при відсутності у матеріалах кримінального провадження доручення слідчого у порядку ст. 40 КПК України на проведення слідчих (розшукових) дій. У протоколі відсутні посилання на статті КПК України, на підставі яких проводиться зазначена слідча дія;

- вилучені під час огляду місця події грошові кошти у сумі 1500 гривень та ватні тампони зі змивами з долонь рук ОСОБА_5 не долучені до кримінального провадження у якості речових доказів та 20.04.2015 передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області (Квитанція №1249 від 20.04.2015).

05.05.2015 року згідно п. 1 наказу № 341 "Про накладення дисциплінарного стягнення на майора міліції ОСОБА_1, начальника відділення СВ Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області" за порушення службової дисципліни, що виразилось у порушенні вимог ст.ст. 2, 8, 9, 28, 40, 93, 104, 105, 214, 217 КПК України під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №960001446 майору міліції ОСОБА_1, начальникові відділення СВ Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, оголошено догану.

08.06.2015 року Дзержинським районним судом м. Харкова у справі № 1-кп/638/46/15 (суддя Руднєва О.О.) було винесено ухвалу, якою кримінальне провадження №960001446 відносно ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення (злочину) за ч. 1 ст. 366 КК України було закрито й останнього було звільнено від кримінальної відповідальності у звязку із дійовим каяттям. Зазначеною ухвалою суду, зокрема, встановлено, що кримінальним правовопорушенням шкоди не завдано, потерпілих не встановлено. Винність ОСОБА_5 повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Позивач, ОСОБА_1, не погодився з доганою та звернувся до суду за захистом своїх прав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, з урахуванням всіх обставин, діяв необґрунтовано, не у спосіб, що передбачений законами та Конституцією України. Заперечення та документи, надані відповідачем, не містять доказів того, що наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області від 05.05.2015 року № 341 є правомірними в частині притягнення ОСОБА_1 до відповідальності у вигляді догани.

В доводах апеляційної скарги відповідач зазначив, що звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, як факт законності та відсутності порушень слідчим розслідування кримінального провадження не є виправданням позивача; що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність процесуальних дій; що порушення допущені підлеглими позивача по кримінальному провадженню обумовлені порушеннями позивача.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Стосовно порушення позивачем ст. 39 КПК згідно з яким доручення про проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні не підписано начальником СВ Київського РВ ХМУ ГУМВС в області колегія суддів зауважує зазначає про наявність підпису першого заступника начальника начальника СВ Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_6.

Щодо порушення ст. 214 КПК в частині не направлення прокурору повідомлення про початок судового розслідування. Після внесення заяви до ЄРДР, позивач почав проводити допит заявниці ОСОБА_4, який почався о 19-00 та закінчився о 20-00. Повідомлення про початок досудового розслідування ним було надруковано 25.03.2015 р. та направлено в прокуратуру Київського району м. Харкова без вихідного номеру - у зв'язку з тим, що канцелярія РВ вже не працювала, що підтверджується постановою про призначення прокурора по кримінальному провадженню від 25.03.2015 р.

Як свідчать матеріали справи, у висновку службового розслідування зазначається, що постанова про створення слідчої групи у кримінальному провадженні відсутня. В той же час, всупереч зазначеному вище, далі вказано, щодо матеріалів кримінального провадження долучено наказ начальника Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 25.03.2015 № 87 про створення слідчої групи, який не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства України, оскільки до складу слідчої групи, окрім слідчих, включено співробітників СДСБЕЗ Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області. При цьому зазначене ставиться у провину позивачу не дивлячись на те, що наказ видано начальником РВ на підставі п. 1 ч. 2 ст. 39 КПК України, де саме керівник органу досудового розслідування уповноважений визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих, а не ОСОБА_1, який не є начальником Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області.

Порушення ОСОБА_16 норм КПК в звязку з тим, що ініціативні рапорти працівників СДСБЕЗ Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області не зареєстровані в РСЧ райвідділу, крім того не мають дати та резолюцій начальника слідчого відділу не мають під собою підґрунтя, оскільки такі вимоги у КПК України та Положенні про організацію діяльності органів досудового розслідування Міністерства внутрішніх справ України, затверджене наказом МВС від 09.08.2012 р. № 686 відсутні.

Щодо відсутності довідки про результати вивчення матеріалів оперативно - розшукової справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що чинний Кримінальний процесуальний кодекс України від 13.04.2012 р. № 4651-VI та Положення № 686 не передбачають складання слідчим (слідчими) під час вивчення матеріалів оперативно - розшукової справи (ОРС) складання подібної довідки.

Як вбачається з матеріалів справи, у висновку службового розслідування, як на порушення вимог КПК України позивачу в провину ставиться те, що ксерокопії документів (копія форми № 1 паспорта ОСОБА_5, копії паспорта ОСОБА_4, копія довідки АСБ стосовно ОСОБА_5, копія Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності) долучених матеріалів кримінального провадження, не мають супровідних документів та завірені печаткою. При цьому відповідач не вказав, які саме норми КПК на Положення №686 позивачем порушено. Зазначених вимог КПК України та Положення № 686 не містить.

Зазначення у висновку службового розслідування про те, що допит заявниці ОСОБА_4, як свідка від 25.03.2015 р., з 18.30 до 20.00 проведений неналежним чином, під час допиту не встановлені всі обставини, що стали підставою для відкриття кримінального провадження допит проведений співробітником СДСБЕЗ Київського РВ ХМУ ОСОБА_7 без наявності в матеріалах кримінального провадження доручення слідчого, наданого у порядку ст. 40 КПК України, на проведення слідчих (розшукових) дій не має юридичного значення для притягнення до відповідальності позивача, оскільки не зазначено, які саме обставини не встановлені та допит проводився не позивачем. Крім того, як зазначено в ухвалі від 08.06.2015 року Дзержинського районного суду м. Харкова у справі № 1-кп/638/46/15 винність ОСОБА_5 повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності. Згідно п. 5.7. Положення № 686 слідчий має право в порядку, передбаченому КПК, доручати відповідним оперативним підрозділам органів внутрішніх справ проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій. Доручення слідчого щодо проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій є обов'язковими для виконання. Таким чином, таке доручення має бути не обовязково у письмові формі.

У вину позивачу ставиться те, що протокол огляду місця події від 26.03.2015 р., під час якого у ОСОБА_5 вилучені грошові кошти, складений слідчим СВ Київського РВ ОСОБА_8 (постанова про створення слідчої групи відсутня) неналежним чином, у протоколі відсутні відомості щодо огляду рук ОСОБА_5 перед проведенням змивів є безпідставним, оскільки не зазначено у службовому розслідуванні та в письмових запереченнях відповідача, в чому саме полягає неналежність складення протоколу огляду та протокол складався не ОСОБА_1

У висновку службового розслідування зазначено, що не проведено слідчі дії, направлені на встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, при цьому не вказано які саме слідчі дії не проведено.

Щодо порушення позивачем вимог ст. 271 КПК України, через відсутність постанови про встановлення контролю за вчиненням злочину, крім того, не складено протокол огляду та видачі ОСОБА_4 грошових коштів колегія суддів зазначає, що частиною другою статті 246 КПК України встановлено, що негласні слідчі (розшукові) дії проводяться у випадках, якщо відомості про злочин та особу, яка його вчинила, неможливо отримати в інший спосіб. Негласні слідчі (розшукові) дії, передбачені статтями 260, 261, 262, 263, 264 (в частині дій, що проводяться на підставі ухвали слідчого судді), 267, 269, 270, 271, 272, 274 цього Кодексу, проводяться виключно у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено ухвалою від 08.06.2015 року Дзержинського районного суду м. Харкова у справі № 1-кп/638/46/15, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_5, що передбачене ч. 1 ст. 366 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості. Відтак, відсутня необхідність складати постанову про контроль за вчиненням злочину в даному випадку, оскільки злочин не підпадає під критерій тяжких або особливо тяжких злочинів. До того ж, у статті 271 КПК України не міститься обовязку слідчого складати протокол огляду та видачі заявнику грошових коштів та не встановлено строку його складання.

Висновок відповідача про відсутність протоколів допиту понятих, залучених у огляді грошових купюр, виданих ОСОБА_4 та подальшому огляді місця події спростовується наявністю у кримінальній справі протоколів допиту свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9

Твердження відповідача про те, що протокол допиту свідка ОСОБА_4, проведений начальником відділення СВ Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_1 від 25.03.2015, проведений з 19.00 до 20.00 неналежним чином, під час допиту не встановлені всі обставини, що стали підставою для відкриття кримінального провадження є необгрунтованим, оскільки не зазначено, які саме обставини не встановлені. Крім того, як зазначено в ухвалі від 08.06.2015 року Дзержинського районного суду м. Харкова у справі № 1-кп/638/46/15 винність ОСОБА_5 повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Як встановлено у ході службового розслідування у порушення вимог ст. 28 КПК України, начальник відділення СВ Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_1, лише через тиждень, а саме - 22.04.2015 звернувся до Київського районного суду м. Харкова із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, а саме: до оригіналів медичної документації та історії хвороби на ім'я ОСОБА_4, копій наказу про прийняття на роботу, характеристики, посадових інструкцій та функціональних обов'язків лікаря-гінеколога ОСОБА_5, які знаходяться у приміщенні КЗОЗ "Обласна клінічна лікарня центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф", з одночасним їх вилученням.

Згідно з ч. 1 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об'єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. При цьому, відповідачем не надано доказів порушення позивачем строків, які встановлені КПК для звернення до суду із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, та в чому саме полягає порушення позивачем розумного строку і який саме строк є розумним та впливає на обєктивність розслідування справи.

У висновку службового розслідування також вказано, що протокол огляду місця події від 26.03.2015 р. проведений на неналежному рівні. Протокол огляду місця події від 26.03.2015 р., під час якого у ОСОБА_5 вилучені грошові кошти, складений слідчим СВ Київського РВ ОСОБА_8 та є безпідставним, оскільки не зазначено у службовому розслідуванні та в письмових запереченнях відповідача, в чому саме полягає неналежність складення протоколу огляду, крім того, вказаний протокол складався не ОСОБА_1

Позивачу ставиться в провину те, що до матеріалів кримінального провадження не долучено відеозапис з місця події. Але, слід зазначити, що ст. 105 КПК України не регламентує строк долучення до протоколу додатків, у тому числі, і у вигляді відеозапису.

Щодо встановлення у висновку службового розслідування обставини, що протокол помітки грошових купюр та вручення 1500 гривень ОСОБА_4 від 26.03.2015 складений оперуповноваженим СДСБЕЗ Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_15 при відсутності у матеріалах кримінального провадження доручення слідчого у порядку ст. 40 КПК України на проведення слідчих (розшукових) дій та що у протоколі відсутні посилання на статті КПК України, на підставі яких проводиться зазначена слідча дія, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно п. 5.7. Положення № 686 слідчий має право в порядку, передбаченому КПК, доручати відповідним оперативним підрозділам органів внутрішніх справ проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій. Доручення слідчого щодо проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій є обов'язковими для виконання. Таким чином, таке доручення має бути не обовязково у письмові формі. Також, оскільки, зазначений протокол складався не позивачем, то він не може нести відповідальність за його зміст.

Щодо ставлення в провину позивачу того, що вилучені під час огляду місця події грошові кошти у сумі 1500 гривень та ватні тампони зі змивами з долонь рук ОСОБА_5 не долучені до кримінального провадження у якості речових доказів та 20.04.2015 передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області (Квитанція №1249 від 20.04.2015), колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності у службовому розслідуванні посилання на порушену позивачем норму, яка його зобовязує долучати до кримінального провадження у якості речових доказів грошові кошти та ватні тампони зі змивами.

Виходясчи з наведеного, відповідачем не доведено наявність порушень позивачем при розслідуванні кримінальної справи вимог Кримінального процесуального кодексу України, посадових інструкції та перевищення повноважень слідчого.

Крім того, пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов'язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії (ч. 1 ст. 304 КПК України).

У ч. 1 ст. 306 КПК України визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідачем не надано скарг на дії слідчого під час проведення слідчих дій та прийняття ним відповідних процесуальних рішень. Судових рішень, які б були прийняті за результатами вказаних скарг відповідачем до матеріалів справи не надано.

Статтею 1 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" від 22.02.2006 р. № 3460-IV (далі по тексту Закон № 3460) визначено поняття «службова дисципліна». Це - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни (ст. 2 Закону № 3460).

Згідно п. 2.1. Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС від 12.03.2013 р. № 230 (далі по тексту Інструкція № 230) підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни.

Підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника (п. 2.6. Інструкції № 230).

Пунктом 5.2. Інструкції № 230 визначено, що початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення.

У п. 8.3. Інструкції № 230 містяться вимоги до описової частини висновку службового розслідування, в якій викладаються встановлені при проведенні службового розслідування відомості про:

обставини, за яких особа (особи) РНС скоїла(и) дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі;

час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв'язку з цим;

посаду, звання, прізвище, ім'я та по батькові, персональні дані (дата та місце народження, освіта, період служби в органах внутрішніх справ і на займаній посаді - з дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних"), характеристику особи (зокрема, про наявність або відсутність у неї діючих дисциплінарних стягнень), винної в учиненні дисциплінарного проступку, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли вказаним обставинам;

наявність причинного зв'язку між неправомірними діяннями особи РНС та їх наслідками;

умови, що передували скоєнню дисциплінарного проступку або спонукали до цього;

вимоги законодавства або посадові обов'язки, які було порушено;

наявність вини особи (осіб) РНС, обставини, що пом'якшують чи обтяжують ступінь відповідальності, а також ставлення до скоєного.

Висновок від 28.04.2015 року, складений начальником ОМВ СВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області майором міліції ОСОБА_12, всупереч вимог пункту 8.3. Інструкції № 230 не містить інформації про: -мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв'язку з цим; - посаду, звання, прізвище, ім'я та по батькові, персональні дані (дата та місце народження, освіта, період служби в органах внутрішніх справ і на займаній посаді - з дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних"), характеристику особи (зокрема, про наявність або відсутність у неї діючих дисциплінарних стягнень), винної в учиненні дисциплінарного проступку; -наявність причинного зв'язку між неправомірними діяннями ОСОБА_1 та їх наслідками; -умови, що передували скоєнню дисциплінарного проступку або спонукали до цього; - вимоги законодавства або посадові обов'язки, які було порушено; -наявність вини особи (осіб) РНС, обставини, що пом'якшують чи обтяжують ступінь відповідальності, а також ставлення до скоєного.

Таким чином, посадовою особою, яка проводила службове розслідування не було встановлено обовязкових обставин задля обєктивного вирішення питання про подальше притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності та визначення його виду.

Пунктом 5.4. Інструкції № 230 визначено, якщо вину особи РНС повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

У ч.ч. 10-14 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" вказано, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

У разі вчинення незначного порушення службової дисципліни начальник може обмежитись усним попередженням особи рядового або начальницького складу щодо необхідності суворого додержання службової дисципліни.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє.

У разі повторного вчинення особою рядового або начальницького складу незначного проступку з урахуванням його нетяжкості, сумлінного ставлення цієї особи до виконання службових обов'язків, нетривалого перебування на посаді (до шести місяців) та з інших поважних причин начальник може обмежитися раніше накладеним на таку особу дисциплінарним стягненням.

Відповідачем не доведено скоєння позивачем дисциплінарного проступку, а при проведенні службового розслідування не були дотримані вимоги, які безпосередньо впливають на обрання виду дисциплінарних стягнень.

Згідно ч. 6 статті 14 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено. Зміст наказу доводиться до відома особи РНС, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис (п. 5.4. Інструкції № 230).

В порушення вказаних норм зміст оскаржуваного наказу не оголошувався. В матеріалах справи відсутні докази оголошення змісту оскаржуваного наказу.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову та зазначає, що доводи апеляційної скарги не впливають на правомірність висновків суду. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2015р. по справі № 820/5848/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_17
Судді ОСОБА_18 ОСОБА_19
Повний текст ухвали виготовлений 21.12.2015 р.