Справа № 816/4235/15
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2015-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 р.Справа № 816/4235/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Григорова А.М. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів у Полтавській області та Публічного акціонерного товариства "Кременчуцьке кар'єроуправління "Кварц" на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 22.10.2015р. по справі № 816/4235/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Кременчуцьке кар'єроуправління "Кварц"

до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів у Полтавській області

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, "Кременчуцьке кар'єроуправління "Кварц", звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 03.06.2015 №/1439 в частині зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 342559 грн., зобов'язання зі сплати податку на додану вартість в розмірі 128109 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 85638,75 грн.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 22.10.2015р. позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення від 03.06.2015 року №/1439 в частині зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 22 840,91 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 5 710,22 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Позивач, не погодившись з даним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та прийняти нову, якою позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач, не погодившись з даним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу позивача підтримав в повному обсязі з підстав та мотивів, викладених у скарзі, проти задоволення апеляційної скарги відповідача заперчував.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу відповідача підтримав в повному обсязі з підстав та мотивів, викладених у скарзі, проти задоволення апеляційної скарги позивача заперчував.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що позивач пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, перебуває на обліку як платник податків, зборів (обов'язкових платежів) в Кременчуцькій ОДПІ Головного управління Міністерства доходів у Полтавській області.

Вказані обставини сторонами визнаються, а тому в силу ч. 3 ст. 72 КАС України не доказуються перед судом.

В період з 12.05.2015 по 18.05.2015 Кременчуцькою ОДПІ на підставі направлення від 30.04.2015 №865/16-03-15-02 та згідно наказу №847 від 30.04.2015 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ "ККУ "Кварц" по питанню правильності, повноти та обґрунтованості відшкодування з бюджету залишку від'ємного значення попередніх (податкових) періодів, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку за лютий 2015 року.

Результати перевірки оформлені актом від 19.05.2015 № 644/16-03-15-02-08/35328439 (а.с. 10-34).

У висновках вказаного акту перевірки контролюючим органом відображено порушення позивачем приписів: п. 201.10 Податкового кодексу України, в результаті чого по декларації за лютий 2015 року: сума від'ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200.1.3 статті 200 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації (рядок 22- рядок 22.1), яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (рядок 3 Д3) зменшується на 128109 грн. та становить 108038 грн., замість 236147 (рядок 23.2 декларації за лютий 2015 року); сума залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (рядок 3 таблиці 2 Д2) зменшується на 216587 грн. та становить 24576 грн., замість 241163 грн. (рядок 30 декларації за лютий 2015 року).

ПАТ "ККУ "Кварц" подав заперечення на акт перевірки, в якому позивач вказує про незгоду із висновками акту від 19.05.2015 № 644/16-03-15-02-08/35328439.

За наслідками розгляду заперечень на акт перевірки, Кременчуцькою ОДПІ його висновки залишені без змін (а.с. 40-48).

З посиланням на висновки акту перевірки від 19.05.2015 № 644/16-03-15-02-08/35328439, Кременчуцькою ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення від 03.06.2015 №/1439, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі, заявленого в рахунок зменшення податкових зобовязань наступних періодів) з податку на додану вартість у загальному розмірі 344696 грн. та застосувано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 86174 грн.

Із даним рішенням в частині зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 342559 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 85638,75 грн. позивач не погодився та оскаржив податкове повідомлення - рішення в цій частині до суду.

З дослідженого акту перевірки слідує, що фактичною підставою для прийняття контролюючим органом рішення в цій частині, слугувало відображене в акті судження контролюючого органу про те, що податкова накладна від 20.01.2015 №31 складена ТОВ "Глобал Енерджі" не в день виникнення податкового зобов'язання продавця, тобто без урахування вимог Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 22.09.2014 № 957 (в редакції до 30.01.2015); податкові накладні від 31.05.2015 №159, від 10.02.2015 №30 та від 28.02.2015 №121 складені ТОВ "Глобал Енерджі" без урахуванням вимог Порядку заповнення податкової накладної (в редакції від 30.01.2015), тобто ТОВ "Глобал Енерджі" повинно було скласти податкові накладні (податкову накладну), в яких (якій) враховуються всі суми коштів, що надійшли в рахунок оплати за таку електричну енергію на поточні рахунки протягом відповідної декади; ТОВ "Глобал Енерджі" у січні, лютому 2015 року виписані податкові накладні з порушенням вимог чинного законодавства, у звязку з чим ПАТ "ККУ "Кварц" не мало права на віднесення сум з ПДВ за такими податковими накладними (№ 31 від 20.01.2015 на суму ПДВ 22480,91 грн., №159 від 31.01.2015 на суму ПДВ 193745,62 грн, № 30 від 10.02.2015 на суму ПДВ 17921,04 грн, № 121 від 28.02.2015 на суму ПДВ 108051,31 грн) до складу податкового кредиту січня, лютого 2015 року.

З урахуванням наведеного контролюючий орган дійшов висновку про те, що позивачем порушені вимоги пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, у результаті чого завищено суму податкового кредиту по взаємовідносинах з ТОВ "Глобал Енерджі" у розмірі: січень 2015 року 216587 грн, лютий 2015 року 128109 грн.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені субєктом владних повноважень в основу спірного правового акту індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України та з урахуванням приписів ст. 195 КАС України, колегія суддів виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Порядок формування податкового кредиту з податку на додану вартість визначено статтею 198 ПК України, згідно якої право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цьогоКодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з, зокрема, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з п. 198.6 статті 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11ст. 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно з п. 201.7 ст. 201 ПК України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов'язань.

Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу (пункт 201.8 ст. 201 ПК України).

Із системного аналізу положень Податкового кодексу України вбачається, що право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість виникає у платника податків за наявності сукупності таких елементів: наявності у сторін спеціальної податкової правосуб'єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник ПДВ); фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій постачальником на користь покупця; наявності причинно-наслідкового зв'язку між операцією з придбання товарів чи послуг та потребою використання в господарській діяльності; документального підтвердження факту здійснення господарської операції сукупністю належним чином складених (оформлених) первинних та інших документів (у т.ч. платіжних), які зазвичай супроводжують операції певного виду та підтверджують їх фактичне виконання; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної (має усі обов'язкові реквізити).

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Колегія суддів зазначає, що із системного аналізу положень цих норм законодавства України вбачається, що податковий кредит є правом платника податку щодо зменшення податкових зобов'язань звітного періоду, яке виникає виключно за наявності податкових накладних. Закон забороняє включення до податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених у складі ціни придбання товарів (робіт, послуг), якщо ці суми не підтверджені податковими накладними, та передбачає відповідальність платника податків за порушення цих вимог у вигляді фінансових санкцій.

З матеріалів справи судом встановлено, що 03.01.2012 між ТОВ "Глобал Енерджі" (постачальник) та ПАТ "ККУ "Кварц" (споживач) укладено договір купівлі-продажу електричної енергії № 7 (а.с. 73-80), за умовами якого постачальник постачає електричну енергію споживачу за цінами, зазначеними в додаткових угодах до даного договору, а споживач приймає та сплачує за електричну енергію.

На виконання умов договору ТОВ "Глобал Енерджі" протягом січня-лютого 2015 року здійснено поставку позивачу електричної енергії.

Обсяги спожитої електричної енергії підтверджені актами прийому-передачі електричної енергії від 31.01.2015, 28.02.2015 (а.с. 71-72).

Так, згідно акту прийому-передачі електричної енергії від 31.01.2015 року позивач прийняв електричну енергію від постачальника в січні 2015 року в обсязі 871,208 тис. кВт.год., всього на суму 1 299 519,22 грн., в тому числі, ПДВ 216586,54 грн.

Постачальником електричної енергії ТОВ "Глобал Енерджі" складена податкова накладна від 20.01.2015 №31 на електричну енергію 2 клас на загальну суму 137045,48 грн, у т.ч. ПДВ 22840,91 грн. та податкова накладна від 31.01.2015 № 159 на електричну енергію 2 клас на загальну суму 1162473,74 грн, у т.ч. ПДВ 193745,62 грн (а.с. 158-159).

При цьому, з матеріалів справи судом встановлено, що в рахунок оплати електричної енергії, поставленої у січні 2015 року позивачем: у третій декаді січня 2015 року сплачено суму ПДВ в розмірі 108 333,33 грн: платіжні доручення від 21.01.2015 № 107 на суму ПДВ 8333,33 грн., від 22.01.2015 № 126 на суму ПДВ 8333,33 грн., від 23.01.2015 № 141 на суму ПДВ 8333,33 грн., від 26.01.2015 № 147 на суму ПДВ 16666,67 грн., від 27.01.2015 № 164 на суму ПДВ 16666,67 грн., від 28.01.2015 № 181 на суму ПДВ 16666,67 грн., від 29.01.2015 № 189 на суму ПДВ 16666,67 грн., від 30.01.2015 № 205 на суму ПДВ 16666,67 грн.

Отже, враховуючи, що на дату виписки накладної від 31.01.2015 № 159 на електричну енергію 2 клас на загальну суму 1162473,74 грн, у т.ч. ПДВ 193745,62 грн, не відбулось перерахування коштів у повному обсязі, а накладні виписані на повну суму вартості поставки, вказані податкові накладні складені на суму ПДВ у складі вартості електричної енергії, поставленої у січні 2015 року, включеної позивачем до складу податкового кредиту січня 2015 року за першою подією датою отримання товару.

Колегія суддів також не приймає доводи представника позивача, на які вона посилалась у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, про те, що позивач має намір провести звірку проведення розрахунків з постачальником електроенергії на підтвердження здійснення оплати на момент складання податкових накладних, тобто із застосуванням касового методу, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що належними та допустимими доказами у розумінні ст 70 КАС України, в даному випадку, є платіжні доручення з відміткою банківської установи, в яких вказано суми оплати та призначення платежу.

В судовому засіданні представник позивача пояснила, що інших платіжних документів на підтвердження оплати за поставлену електроенергію, які підтверджували б складання податкових накладних № 159, № 30 та № 121 з урахуванням касового медоту, позивач не має.

Окрім того, з матеріалів справи встановлено, що згідно акту прийому-передачі електричної енергії від 28.02.2015 року позивач прийняв електричну енергію від постачальника в лютому 2015 року в обсязі 887,907 тис. кВт.год., всього на суму 1 154 834,09 грн., в тому числі, ПДВ 192 472,35 грн.

У першій декаді лютого 2015 року в рахунок оплати електричної енергії, поставленої у лютому 2015 року, позивачем сплачено суму ПДВ в розмірі 103333,35 грн.: платіжні доручення від 02.02.2015 № 214 на суму ПДВ 16666,67 грн, від 03.02.2015 № 228 на суму 16666,67 грн, від 04.02.2015 № 240 на суму 8333,33 грн, від 05.02.2015 № 245 на суму 16666,67 грн., від 06.02.2015 № 261 на суму 16666,67 грн., від 09.02.2015 № 266 на суму 11666,67 грн., від 10.02.2015 № 296 на суму 16666,67 грн.

У третій декаді лютого 2015 року ПАТ "ККУ "Кварц" в рахунок оплати електричної енергії сплачено суму ПДВ в розмірі 33333,32 грн.: платіжні доручення від 23.02.2015 № 501 на суму ПДВ 8333,33 грн, від 24.02.2015 № 530 на суму ПДВ 8333,33 грн, від 25.02.2015 № 563 на суму ПДВ 8333,33 грн, від 26.02.2015 № 568 на суму ПДВ 8333,33 грн.

Отже, враховуючи, що на дату виписки накладних від 10.02.2015 №30 на електричну енергію 2 клас на загальну суму 107526,26 грн, у т.ч. ПДВ 17921,04 грн. та податкова накладна від 28.02.2015 № 121 на електричну енергію 2 клас на загальну суму 648307,83 грн, у т.ч. ПДВ 108051,31 грн. не відбулось перерахування коштів, а накладні виписані на повну суму вартості поставки, вказані податкові накладні складені на суму ПДВ у складі вартості електричної енергії, поставленої у лютому 2015 року, включеної позивачем до складу податкового кредиту лютого 2015 року за першою подією датою отримання товару.

Відповідно до п. 201.4 ст. 201 ПК України (в редакції, чинній на момент здійснення операцій з поставки та складання податкових накладних) платники податку, які постачають електричну енергію, складають податкові накладні щодекадно на суму коштів, що надійшли в рахунок оплати за таку електричну енергію на їх поточні рахунки протягом відповідної декади. В останній день місяця такі платники податку складають податкові накладні/розрахунки коригування за результатами остаточного розрахунку зі споживачами електричної енергії з урахуванням поставленої електричної енергії та отриманих коштів протягом такого місяця.

З наведеного слідує, що для платників податку, постачальників електричної енергії, було передбачено особливий порядок складання податкової накладної, а саме за касовим методом, тобто при настанні події - надходження в рахунок оплати за таку електричну енергію на їх поточні рахунки протягом відповідної декади.

Таким чином, позивачем на дату виписки податкових накладних від 31.01.2015 року №159, від 10.02.2015 №30 та від 28.02.2015 року №121 не здійснено оплату за електричну енергію, а отже вказані податкові накладні складені з порушенням вимог ст. 201.4 ПК України.

Виходячи з наведеного, підтвердженим є висновок відповідача про те, що позивачем завищено суму податкового кредиту по взаємовідносинах з ТОВ "Глобал Енерджі" у розмірі: січень 2015 року 193745,62 грн, лютий 2015 року 125972,35 грн.

Щодо порушення правил складання податкової накладної від 20.01.2015 № 31 на електричну енергію клас 2 на загальну суму 137045,48 грн, у т.ч. ПДВ 22840,91 грн (а.с. 158) не в день виникнення податкового зобов'язання продавця, тобто без урахування вимог Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 22.09.2014 № 957 (в редакції до 30.01.2015), про що зазначено у акті перевірки, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з пунктом 201.2 статті 201 Податкового кодексу України форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до вказаного пункту наказом Міністерства фінансів України від 22.09.2014 № 957 затверджено форму та Порядок заповнення податкової накладної, пунктом 4 (в редакції, чинній на дату виписки податкової накладної) якого передбачено, що податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов'язань постачальника (продавця).

Крім того, пунктом 17 Порядку визначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

В абзаці 2 п.201.4 ст.201 ПК України (в редакції чинній на момент складання податкової накладної) зазначено, що платники податку, які постачають електричну енергію, складають податкові накладні щодекадно на суму коштів, що надійшли в рахунок оплати за таку електричну енергію на їх поточні рахунки протягом відповідної декади. В останній день місяця такі платники податку складають податкові накладні/розрахунки коригування за результатами остаточного розрахунку з. споживачами електричної енергії з урахуванням поставленої електричної енергії та отриманих коштів протягом такого місяця.

При цьому, відповідачем не спростовано той факт, що податкова накладна № 31, виписана 20.01.2015 року на суму коштів від споживача в рахунок оплати за електричну енергію, складена з порушенням подекадності.

Листом Державної фіскальної служби України від 23.02.2015р. №3706/6/99-99-19-03-02-15 Щодо порядку виписки податкових накладних постачальниками електроенергії зазначено, що платник податку, який постачає електричну енергію, не повинен складати окремі податкові накладні на кожне надходження коштів за електричну енергію.

Так, наприклад, у разі надходження на поточний рахунок платника податку, який постачає електричну енергію, коштів від споживача в рахунок оплати за електричну енергію 5-го, 7-го та 10-го числа місяця такий платник податку складає одну податкову накладну 10-го числа, в якій враховуються всі суми коштів, отримані 5-го, 7-го та 10-го числа такого місяця.

Отже, в даному випадку, податкова накладна виписана з дотриманням правил п. 201.4 ст. 201 ПК України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність висновків контролюючого органу в частині завищення суми податкового кредиту позивачем за січень 2015 року в розмірі 22 840,91 грн. (за податковою накладною № 31 від 20.01.2015).

Таким чином, податкове повідомлення рішення від 03.06.2015 №/1439 підлягає скасуванню в частині зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 22840,91 грн та застосування штрафних (фінансових) санкції у розмірі 5 710,22 (22840,91*25%) грн.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів відзначає, що суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційних скарг, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів у Полтавській області та Публічного акціонерного товариства "Кременчуцьке кар'єроуправління "Кварц" залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 22.10.2015р. по справі № 816/4235/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3
Повний текст ухвали виготовлений 21.12.2015 р.