Справа № 804/6052/15
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2015-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2015 р. Справа № 804/6052/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Західно-Донбаської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії, -
Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Західно-Донбаської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області з позовними вимогами про: - визнання бездіяльності Західно-Донбаської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо не виготовлення ним висновку про повернення позивачу помилково сплачених ним за 2013 рік сум єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування фізичними особами - підприємцями, які обрали особливий спосіб оподаткування, у розмірі 3582,09грн. та не передачі висновку на виконання до Головного управління Державної Казначейської Служби України у Дніпропетровській області незаконною; - стягнення з Державного Бюджету України на користь позивача помилково сплачені ним за 2013 рік суми єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування фізичними особами - підприємцями, які обрали особливий спосіб оподаткування, у розмірі 3582,09грн.
В обґрунтування адміністративного позову, позивач зазначає, що він, як субєкт підприємницької діяльності, не має заборгованості перед бюджетом зі сплати обов'язкових податків, внесків та зборів, в установленому законом порядку надав до відповідача заяву про повернення йому помилково сплаченого ним до бюджету внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування фізичними особами-підприємцями, які обрали особливий спосіб оподаткування за 2013 рік у розмірі 3582,09грн., але відповідач в порушення вимог Податкового кодексу України висновок не виготував та не подав його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, чим порушив його права.
Від відповідача-1 надійшло заперечення в яких він посилається на те, що позивач має заборгованість перед бюджетом зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування фізичними особами - підприємцями у сумі 7392,19грн., сплачував ЄСВ не на рахунки відповідача, а на рахунки УПФУ (окрім одного платежу у розмірі 398,01грн.), у звязку з чим, дії ОДПІ щодо не виготовлення висновку про повернення позивачу ЄСВ та передачі його ГУ ДКСУ є правомірними.
Позивач у судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи без його участі.
Представник відповідача-1 у судове засідання не зявився, про дату, час та місце проведення якого повідомлений належним чином.
Представник відповідача-2 у судове засідання не зявився, про дату, час та місце проведення якого повідомлений належним чином.
Ухвалою суду від 13.07.2015р. відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України справу призначено до розгляду у письмовому провадженні на підставі наявних в справі доказів, за відсутності сторін.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
ОСОБА_3 Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця В02 №576260, ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа-підприємець 20.04.2007р. Виконавчим комітетом Павлоградської міської ради Дніпропетровської області.
Відповідно до Свідоцтва платника єдиного податку серія Б №344555, видане ОСОБА_2, дата обрання або переходу на спрощену систему оподаткування 01.01.2012р., ставка єдиного податку 15% група друга.
ОСОБА_2 звернувся до відповідача-1 із заявою №05/02/2015/1 від 05.02.2015р., в якій просив повернути на його банківський рахунок помилково сплачені ним за 2013р. суми єдиного соціального внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування фізичними особами-підприємцями, які обрали особливий спосіб оподаткування, у розмірі 3582,09грн. або зарахувати дані кошти як авансові внески в рахунок сплати по єдиному податку.
07.05.2015р. позивач звернувся до Західно-Донбаської ОДПІ із листом від 05.05.15р. №05/05/2015/1, в якому зазначив, що він так і не отримав відповіді про повернення неправомірно стягнутих з нього коштів у розмірі 3582,09грн., до теперішнього часу йому не зрозуміло яким чином їх повернути з Держбюджету, тому змушений знову звернутися до суду. До листа додавались наступні документи, копії яких наявні в матеріалах справи:
- виписка з особового рахунку позивача в otpbank від 10.09.13р. про сплату ЄСВ у сумі 398,01грн., за серпень 2013р. на рахунок УПФУ в м.Павлограді та Павлоградському районі;
- виписка з особового рахунку позивача в otpbank від 18.04.13р. про сплату ЄСВ у сумі 398,01грн. за березень 2013р. на рахунок УПФУ в м.Павлограді та Павлоградському районі;
- виписка з особового рахунку позивача в otpbank від 13.05.13р. про сплату ЄСВ у сумі 398,01грн. за червень 2013р. на рахунок УПФУ в м.Павлограді та Павлоградському районі;
- виписка з особового рахунку позивача в otpbank від 10.06.13р. про сплату ЄСВ у сумі 398,01грн, за липень 2013р. на рахунок УПФУ в м.Павлограді та Павлоградському районі;
- квитанція №ПН9192 від 11.02.13 про сплату ЄСВ у сумі 398,01грн. за лютий 2013р. на рахунок УПФУ в м.Павлограді та Павлоградському районі:
За результатами розгляду вказаного листа (від 05.05.15р. №05/05/2015/1), відповідач направив до позивача відповідь №111436/10/17-02 від 15.05.2015р., якою повідомив позивача про проведення скасування нарахування ЄСВ за II, III, IV квартали 2014р. у сумі 3803,85грн., зробленого на виконання листа ДФС України від 24.07.2014р. №237/7/99-99-17-03-01-17 «Про розгляд листів» та зазначив, що станом на дату звернення його заборгованість з ЄСВ складає 7392,19грн. Крім того, повторно розяснив положення Порядку 450, що поверненню піддягають лише помилково (надмірно) сплачені суми ЄСВ, що надійшли на рахунки органу доходів і зборів, і про те, що до заяви про повернення коштів необхідно обовязково додавати розрахункові документи, що підтверджують сплату коштів на рахунки органів доходів і зборів.
Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
ОСОБА_3 п.14.1.115 ст.14 Податкового кодексу України, надміру сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.
Статтею 43 Податкового кодексу України передбачено, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.
У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.
Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.
Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.
ОСОБА_3 п.1.35 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» розрахунковий документ - документ на переказ коштів, що використовується для ініціювання переказу з рахунка платника на рахунок отримувача.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування
Частиною 4 вказаної статті, передбачено, що особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.
ОСОБА_3 ч.8 ст.9 вказаного Закону, платники єдиного внеску, зазначені у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року, крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, які сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.
Відповідно до ч.1 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов'язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.
ОСОБА_3 п.4 Порядку зарахування в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України №450 від 09.09.2013р., повернення коштів здійснюється у випадках: надміру або помилково сплачених сум єдиного внеску, безпідставно стягнених сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій або інших коштів (далі - кошти) на відповідний рахунок органу доходів і зборів, відкритий в органі Казначейства за балансовим рахунком 3719; помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на невідповідний рахунок органу доходів і зборів.
П.5 Порядку №450 передбачено, що повернення коштів у випадках, передбачених пунктом 4 цього Порядку (окрім випадку надходження до органу доходів і зборів рішення суду про визнання безпідставним стягнення ним з юридичних і фізичних осіб сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій), здійснюється виключно на підставі заяви платника про повернення надміру або помилково сплачених коштів (далі - заява), яка подається в довільній формі до органу доходів і зборів.
До заяви платник обовязково додає оригінал або завірену ним копію розрахункового документа (квитанцію, платіжне доручення тощо), який підтверджує сплату коштів на рахунок відповідного органу доходів і зборів.
Відповідно до абз.2 п.6 Порядку №450, у разі наявності у платника єдиного внеску заборгованості зі сплати єдиного внеску або фінансових санкцій за іншими рахунками, повернення надміру або помилково сплачених коштів здійснюється після погашення платником такої заборгованості.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 звернувся до Західно-Донбаської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області із заявою №05/02/2015/1 від 05.02.2015р., в якій просив повернути на його банківський рахунок помилково сплачені ним за 2013р. суми єдиного соціального внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування фізичними особами-підприємцями, які обрали особливий спосіб оподаткування, у розмірі 3582,09грн. або зарахувати дані кошти як авансові внески в рахунок сплати по єдиному податку.
Крім того, листом №111436/10/17-02 від 15.05.2015р., на лист позивача від 05.05.2015р. №05/05/2015/1 відповідач-1 повідомив позивача про проведення скасування нарахування ЄСВ за II, III, IV квартали 2014р. у сумі 3803,85грн., зробленого на виконання листа ДФС України від 24.07.2014р. №237/7/99-99-17-03-01-17 «Про розгляд листів» та зазначив, що станом на дату звернення його заборгованість з ЄСВ складає 7392,19грн. Крім того, повторно розяснив положення Порядку 450, що поверненню піддягають лише помилково (надмірно) сплачені суми ЄСВ, що надійшли на рахунки органу доходів і зборів, і про те, що до заяви про повернення коштів необхідно обовязково додавати розрахункові документи, що підтверджують сплату коштів на рахунки органів доходів і зборів.
Суд звертає у вагу, що п.1.35 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» встановлено, що розрахунковий документ - документ на переказ коштів, що використовується для ініціювання переказу з рахунка платника на рахунок отримувача, у звязку з чим, виписка з облікового рахунку позивача в otpbank не с розрахунковим документом, надання якого вимагає Порядок 450.
Таким чином, враховуючи вимоги п. 4 Порядку 450, вказані суми не підпадають під поняття помилково (надмірно) сплачених сум, що підлягають поверненню.
Також, судом встановлено, що відповідачем було проведено скасування позивачу нарахувань ЄСВ за II, III, IV квартали 2014р. у сумі 3803,85грн., зробленого на виконання листа ДФС України від 24.07.2014р. №237/7/99-99-17-03-01-17 «Про розгляд листів» та у позивача мається недоїмка зі сплати ЄСВ у сумі 7392,19грн, що підтверджується Витягом обліку платежів від 11.06.2015р.
Аналізуючи вищевикладене, враховуючи вимоги ст.43 Податкового кодексу України та Порядку №450, у відповідача відсутні підстави для виготовлення ним висновку про повернення позивачу помилково сплачених останнім за 2013 рік сум єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування фізичними особами - підприємцями, які обрали особливий спосіб оподаткування, у розмірі 3582,09грн.
Частина 2 статті 71 КАС України, покладаючи обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності на відповідача - суб'єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти адміністративного позову, разом з тим, не звільняє позивача від встановленого частиною 1 цієї ж статті від обовязку довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
Частина 2 ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Враховуючи вищевикладене суд вважає, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, правомірність своїх дій ним доведена.
На підставі наведеного, суд приходить до висновку в необхідності відмови в задоволенні поданого адміністративного позову.
Керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Західно-Донбаської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду..

Суддя ОСОБА_1