Справа № 810/3101/13-а
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2015 року м. Київ К/800/3577/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ємельянової В.І.

Заїки М.М., Рецебуринського Ю.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 16 липня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2013 року по справі №810/3101/13-а

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4

(далі - ФОП ОСОБА_4)

до Управління Пенсійного фон

ду України у м. Славутичі Київської

області (далі - Управління)

про визнання протиправними та скасування вимоги і рішення,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2013 року ФОП ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати вимогу Управління від 11 квітня 2013 року № Ф-348 про сплату боргу по єдиному внеску в сумі 4525,61 грн. та Рішення від 11 квітня 2013 року № 291 про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» у сумі 170 грн.

На обґрунтування позовних вимог ФОП ОСОБА_4 послався на те, що він отримує пенсію за віком, яка призначена йому відповідно до статті 55 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-ХІІ), і, будучи ФОП, перебуває на спрощеній системі оподаткування, а тому відповідно до частини четвертої статті 4 Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 2464-VІ) він звільнений від сплати за себе єдиного внеску. У зв'язку з цим вимога відповідача про сплату боргу та рішення про застосування штрафних санкцій є протиправними.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 16 липня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2013 року, позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано вимогу Управління від 11 квітня 2013 року № Ф-348 про сплату боргу по єдиному внеску в сумі 4525,61 грн. та Рішення від 11 квітня 2013 року № 291 про застосування штрафних санкцій у сумі 170 грн.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, Управління подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що ОСОБА_4, як фізична особа - підприємець, зареєстрований 19 вересня 2008 року державний реєстратором Виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області.

Відповідно до пенсійного посвідчення Серія ААБ № НОМЕР_1, виданого ПФУ, ОСОБА_4 з 26 вересня 2007 року призначена пенсія за віком довічно.

Відповідач 11 квітня 2013 року сформував вимогу № Ф-348, у якій зазначено, що станом на 1 квітня 2013 року заборгованість зі сплати єдиного внеску ФОП ОСОБА_4, становить 4525,61 грн. Рішенням від 11 квітня 2013 року № 291 про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі у 170 грн.

Задовольняючи позовні вимоги ФОП ОСОБА_4 та скасовуючи оскаржувані вимогу та рішення, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з наступного.

Право на пенсійне забезпечення, загальні умови призначення пенсій, порядок їх нарахування та розміри визначаються, зокрема, Законом України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» з наступними змінами (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV) з наступними змінами.

Право чоловіків на пенсію за віком, що було передбачене частиною першою статті 12 Закону № 1788-ХІІ та частиною першою статті 26 Закону № 1058-ІV у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, пов'язується, зокрема, з досягненням 60 років.

Пунктом першим частини першої статті 9 Закону № 1058-ІV передбачено такий вид пенсій, як пенсія за віком.

У пункті 13 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV зазначено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії, щомісячного грошового утримання, зокрема й відповідно до Закону № 796-ХІІ, призначається одна пенсія, щомісячне довічне грошове утримання за її вибором.

Разом з тим відповідно до статті 15 Закону № 1788-ХІІ умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом № 796-ХІІ або їм надається право на одержання пенсії на підставах, передбачених цим Законом. Статтею 2 Закону № 1788-ХІІ (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних відносин) передбачено такі види пенсій: трудові пенсії (за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років), соціальні пенсії.

Частиною першою статті 55 Закону № 796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону № 1058-ІV.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

За приписами частини четвертої статті 4 зазначеного Закону (зі змінами та доповненнями, внесеними Законом № 3609-VI, які набрали чинності 6 серпня 2011 року) особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Статтею 26 Закону № 1058-ІV та статтею 12 Закону № 1788-ХІІ для громадян України встановлений загальний пенсійний вік, з настанням якого вони можуть претендувати на виплату пенсії за віком (зокрема для чоловіків він становив 60 років). Відповідно до статті 55 Закону № 796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону № 1058-ІV.

У зв'язку з викладеним особи, яким призначені пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-XII, є пенсіонерами за віком, і це відповідає Прикінцевим положенням Закону № 1058-ІV. Таким чином, фізичні особи-підприємці, які отримують зазначену пенсію і які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на підставі частини четвертої статті 4 Закону № 2464-VI, проте не позбавлені права сплачувати цей внесок на добровільній основі.

Таким чином, суди першої та апеляційної інстанцій, встановивши фактичні обставини та аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, дійшли обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_4

Аналогічна правова позиція зі спірного питання висловлена Верховним Судом України у постановах від 20 травня 2014 року № 21-149а14, від 3 червня 2014 року № 21-125а14 та № 21-153а14.

В частині позовних вимог, що стосуються скасування рішення Управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області від 11 квітня 2013 року №291 про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом № 2464-VІ, суд касаційної інстанції також погоджується із висновками судів першої та апеляційної інстанцій.

Так, відповідно до пункту 3 розділу 3 постанови правління Пенсійного фонду України «Про внесення змін до постанови правління Пенсійного фонду України від 8 жовтня 2010 року № 22-2» від 10 грудня 2012 року № 24-1, фізичні особи-підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу, в такому випадку звіт зазначеними особами не подається. Тобто, в даному випадку позивач звільняється від необхідності подання звіту по сплаті єдиного внеску, а оскаржуване рішення про застосування штрафних санкцій за не подання такого звіту підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 16 липня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ємельянова В.І.

Судді Рецебуринський Ю.Й.

Стародуб О.П.