Справа № 815/2743/15
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2015-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/2743/15

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І. В.
Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Федусик А.Г.,

суддів Шевчук О.А. та Золотнікова О.С.,

при секретарі Пальоній І.М.,

за участю: представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_2 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нєман" на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22 червня 2015 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нєман" до Одеської митниці ДФС Державної митної служби України про скасування рішень,-

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Нєман" (далі ТОВ) звернулось до суду з адміністративним позовом до Одеської митниці ДФС Державної митної служби України (далі ДФС) про скасування рішення державного інспектора Митного посту "Одеса-порт" Одеської митниці ДФС №500060001/2015/610031/2 від 29 березня 2015 року про коригування митної вартості товарів, які ввозилися ТОВ на митну територію України згідно ВМД №500060001/2015/007227 від 27 березня 2015 року, та скасування оформленої ДФС картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060001/2015/00085 від 29 березня 2015 року, якою було відмовлено в митному оформленні вказаних товарів.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 22 червня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду ТОВ подало апеляційну скаргу, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 27 березня 2015 року декларантом ТОВ до ДФС була подана електронна митна декларація, якій присвоєно номер 500060001/2015/007227.

Для підтвердження заявленої у ЕМД митної вартості товару декларантом ТОВ до ДФС були надані наступні документи: інвойс від 02 лютого 2015 року № 9836Т224; інвойс від 27 березня 2015 року № 9836Т224/1; зовнішньоекономічний договір (контракт) від 29 червня 2014 року № 2014QW; інші товаросупровідні документи.

За результатами візуальної перевірки документів та співставлення даних, поданих декларантом для підтвердження заявленої митної вартості зазначених товарів, та відомостей, що необхідні для здійснення митного контролю та оформлення, на етапі контролю митної вартості було встановлено, що у поданих документах містяться розбіжності та не містяться всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

У зв'язку із виявленням під час перевірки розбіжностей та встановлення, що у 7 документах, які було подано разом із декларацією, не міститься всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, у митного органу виникли підстави вважати, що в наданих для здійснення митного оформлення товару документах та відомостях міститься недостовірна інформації щодо митної вартості товару, у зв'язку із чим 27 березня 2015 року о 21:01 год. на підставі ч.ч. 3, 6 ст.53 МК України, п.2.3 Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 р. № 599, посадова особа митниці направила на електронну адресу декларанта повідомлення про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів, а саме: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний із договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначених договором; 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, повязаних із виконанням умов договору; 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 6) копію митної декларації країни відправлення (з перекладом на українську мову відповідно до ст.354 МКУ); 7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У зв'язку із тим, що декларантом до відповідача вимога щодо проведення з ним письмової консультації не висувалася, митним органом за допомогою інформації, отриманої за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номерів відповідних митних декларацій, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі ЄАІС ДФС виявлено МД від № 807100000/2015/001758 від 23 січня 2015 року з рівнем вартості товару 1 - 1,72 дол. США за шт. (замість 0,85 дол. США за шт.), та МД № 100250003/2015/073338 від 26 січня 2015 року з рівнем вартості товару для товару 2 0,47 дол. США за шт. (замість, 0,21 дол. США за шт.).

Витребувані в порядку ст.53 МК України додаткові документи у відведений законодавством термін ТОВ до митного органу надані не були, у зв'язку із чим за результатами перевірки вищевказаної митної декларації посадовою особою митного органу складено рішення про коригування митної вартості товарів № 500060001/2015/610031/2 від 29 березня 2015 року, яким позивачу скориговано (збільшено) митну вартість товару.

На підставі вищевказаного рішення про коригування митної вартості товарів митним органом видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060001/2015/00085 від 29 березня 2015 року на підставі ст.256 МК України.

Коригування митної вартості товару та видання картки відмови в митному оформленні і стало підставами для звернення ТОВ з позовом до суду.

Вирішуючи справу та відмовляючи в задоволенні вимог суд першої інстанції виходив з того, що митним органом обґрунтовано та правомірно прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від №500060001/2015/610031/2 від 29 березня 2015 року, оскільки відповідачем дотримані вимоги ст.55 МК України та Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598. Також суд вважав, що при винесені рішення про коригування митної вартості №500060001/2015/610031/2 від 29 березня 2015 року та видачі картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060001/2015/00085 від 29 березня 2015 року, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, пропорційно, своєчасно та з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Колегія суддів частково не погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Пунктом 1 ст.49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно до ч.1 та 2 ст.51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст.57 МК України (Глава 9) визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Приймаючи оскаржувану картку відмови в прийнятті митної декларації та не застосовуючи основний метод визначення митної вартості відповідач виходив з того, що подані позивачем документи не містять всіх даних, що дозволяють встановити митну вартість товару.

Частиною 2 ст.53 МК України визначено документи, які підтверджують митну вартість товарів, якими є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах пятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є обєктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

З аналізу ст.53 МК України вбачається, що МК України передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. Основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є: зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, то банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15 лютого 2011 року № 3018-IV Про внесення змін до Закону України "Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур", якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем було надано митному органу: інвойс від 02 лютого 2015 року № 9836Т224; інвойс від 27 березня 2015 року № 9836Т224/1; зовнішньоекономічний договір (контракт) від 29 червня 2014 року № 2014QW, а пізніше на запит митного органу - прайс-лист б/н від 27 березня 2015 року.

В той же час, відповідачем зазначено, що у поданих документах містяться розбіжності та не містяться всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Аналізуючи перелік документів, що міститься в матеріалах справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність певних неточностей та розбіжностей (в тому числі щодо розбіжностей в інвойсі, що підтверджено самим ТОВ) первинної документації, наданої ТОВ митному органу, внаслідок чого у останнього могли виникнути обґрунтовані сумніви в обєктивності заявленої ТОВ митної вартості товарів. Наведені висновки також узгоджуються з відповіддю ТОВ на запит відповідача, в якій зазначено про неможливість надання більшості запитуваних документів для підтвердження митної вартості товару (крім прайс-листа б/н від 27 березня 2015 року та лист від 28 березня 2015 року).

Разом з тим, згідно до ч.2 та 3 ст.57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Приймаючи рішення про коригування митної вартості товарів ДФС зазначено про відсутність інформації щодо вартості операцій з ідентичними товарами, з подібними (аналогічними товарами) та інформації, необхідної для обчислення вартості на основі віднімання та додавання вартості. В той же час, відповідачем було зазначено, що ДФС буде здійснено коригування митної вартості, заявленої декларантом, за резервним методом до рівня митної вартості аналогічних товарів, що суперечить вищевказаним посиланням ДФС стосовно відсутності інформації щодо вартості операцій з аналогічними товарами та не узгоджується з положеннями ч.3 ст.57 МК України відносно застосування спершу метода за ціною договору щодо аналогічних товарів та не застосування метода за ціною договору щодо ідентичних товарів.

Отже, з враховуючи відсутність обґрунтування митним органом причин неможливості застосування другорядних методів по порядку, визначеному ст.57 МК України, та передчасне застосування резервного методу, за яким була відкоригована митна вартість товару, колегія суддів приходить до висновку, що рішення державного інспектора Митного посту "Одеса-порт" Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № 500060001/2015/610031/2 від 29 березня 2015 року, які ввозилися ТОВ на митну територію України згідно ВМД № 500060001/2015/007227 від 27 березня 2015 року є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Стосовно картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060001/2015/00085 від 29 березня 2015 року, колегія суддів зазначає таке. З аналізу вказаної картки вбачається, що остання прийнята на підставі та за наслідком винесення рішення про коригування митної вартості товарів № 500060001/2015/610031/2 від 29 березня 2015 року, а тому з огляду на протиправність зазначеного рішення, колегія приходить до висновку, що картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060001/2015/00085 від 29 березня 2015 року також є протиправною та повинна бути скасована.

Таким чином, враховуючи все вищезазначене у сукупності, колегія у суддів приходить до висновку, що митний орган під час здійснення митного контролю правильності визначення позивачем митної вартості товарів і митного оформлення діяв у спосіб, який не відповідає вимогам МК України, в зв'язку з чим позовні вимоги ТОВ є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Отже, враховуючи все вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при ухвалені постанови припустився порушень норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у звязку з чим судове рішення підлягає скасуванню з постановленням по справі нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нєман" задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22 червня 2015 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Нєман" до Одеської митниці ДФС Державної митної служби України про скасування рішень задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № 500060001/2015/610031/2 від 29 березня 2015 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060001/2015/00085 від 29 березня 2015 року.

Стягнути з Одеської митниці ДФС Державної митної служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нєман" () судовий збір в розмірі 5 386 (п'ять тисяч триста вісімдесят шість) грн. 48 коп.

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_3
Суддя: Суддя: ОСОБА_2 ОСОБА_4