Справа № 21-5715а15
Суддя: Самсін І.Л.
Дата ухвалення: 2015-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

11 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідачаСамсіна І.Л.,
суддів:Маринченка В.Л., Панталієнка П.В., -

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого адміністративного суду України від 21 липня 2015 року у справі за його позовом до управління Пенсійного фонду України в Диканському районі Полтавської області (далі - управління ПФУ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

Вищий адміністративний суд України постановою від 21 липня 2015 року касаційну скаргу управління ПФУ задовольнив, рішення Диканського районного суду Полтавської області від 8 квітня 2010 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 5 травня 2010 року скасував; ухвалив нову постанову - про відмову в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням суду касаційної інстанції, 20 жовтня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України з заявою про його перегляд з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

На обґрунтування заяви додано копії ухвал Вищого адміністративного суду України від 12 грудня 2013 року (справа № К/9991/73254/12) та 22 січня 2015 року (К/800/15710/13), які, на думку заявника, підтверджують неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 21 липня 2015 року заявник посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції положень статті 50-1 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1789-XII «Про прокуратуру».

Верховний Суд України вирішував питання про усунення розбіжностей у застосуванні наведеної норми права та в постановах від 5 листопада 2013 року (справа № 21-289а13) та від 25 листопада 2014 року (справа № 21-464а14) дійшов такого правового висновку, що навчання на заочному факультеті у вищому навчальному закладі не зараховується до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років. Включення цього періоду до вислуги років суперечить юридичній природі (сутності) цього виду спеціального стажу, оскільки крім вищезазначеного закон пов'язує встановлення особливих правил призначення пенсії за вислугу років саме з неможливістю продовжувати роботу чи службу на певних посадах або в певних умовах праці у зв'язку з втратою професійної працездатності особи або її придатності до настання пенсійного віку.

Висновок касаційного суду у справі, про перегляд рішення в якій заявлено вимогу, відповідає наведеній правовій позиції.

За таких обставин колегія суддів не вбачає необхідності у відкритті провадження про перегляд судових рішень.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів Судової палати в адміністративних справах України,

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску до провадження справи за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Диканському районі Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії для перегляду постанови Вищого адміністративного суду України від 21 липня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.Л. Самсін
В.Л. Маринченко
П.В. Панталієнко