Справа № 2а-17283/12/2670
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2015-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2015 року м. Київ К/800/25368/13

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

за участю секретаря Ковтун О.С.

представника відповідача Варченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників

на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 11.04.2013

у справі №2а-17283/12/2670

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Україна»

до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників

про визнання протиправними дій, скасування податкового повідомлення-рішення та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Порше Україна» звернулося з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Окружної державної податкової служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків Державної податкової служби форми «Ш» від 25.09.2012 № та зобов'язання відповідача внести зміни до особового рахунку позивача, відобразивши в обліковій картці особового рахунку задеклароване в уточнюючих деклараціях з податку на прибуток за ІІ квартал 2011 року та за ІІ, ІІІ квартали 2011 року зменшене податкове зобов'язання в сумі 5148235 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.02.2013 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.04.2013 постанову суду першої інстанції скасовано в частині відмови в задоволенні позову про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Окружної державної податкової служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків Державної податкової служби від 25.09.2012 № . Прийнято в цій частині нову постанову. Адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Окружної державної податкової служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків Державної податкової служби від 25.09.2012 № . У решті постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Окружна державна податкова служба - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків Державної податкової служби подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції в частині задоволення позовних вимог та прийняти в цій частині нову постанову про відмову в задоволенні позову повністю. Посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права: п. 5.1, п. 5.4 розділу 5 «Методичних рекомендацій щодо централізованого приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в ОДПС України», затверджених Наказом ДПА України від 31.12.2008 № 827, додатку до наказу, яким затверджено опис алгоритму контролю декларації, п. 57.1 ст. 57, п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України, ст.ст. 69, 86, 159, 163 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні судом касаційної інстанції здійснено заміну відповідача у справі - Окружної державної податкової служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків Державної податкової служби правонаступником - Міжрегіональним головним управлінням ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши доводи касаційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено такі обставини.

Позивачем 04.05.2012 подано до податкового органу уточнюючі податкові декларації з податку на прибуток № за півріччя 2011 року та № за три квартали 2011 року, в яких зменшено грошове зобов'язання шляхом декларування в рядку 26 показників 1767476,00 грн. та 3380759,00 грн. зі знаком «мінус».

Податковий орган повідомив позивача, що згідно з програмним забезпеченням, надісланим ДПС України, вказані уточнюючі податкові декларації з податку на прибуток неможливо імпортувати до картки особового рахунку позивача з причин неправильного заповнення рядка 26 (задекларовано суми зі знаком мінус).

Між позивачем та податковим органом підписано акт звірки 09.07.2012, в якому встановлено розбіжність в сумі 5148234,00 грн.

Позивачем надіслано на адресу податкового органу лист від 16.07.2012 № 583 з вимогою відобразити в картці підприємства зменшення грошового зобов'язання в суму 5148235,00 грн. згідно з уточнюючими розрахунками.

Податковим органом надіслано позивачу лист-повідомлення від 06.09.2012 № 8755/10/42-340, в якому повідомлено про неможливість імпортування поданих уточнюючих декларацій до КОР платника у зв'язку з неправильним заповненням рядка 26 (задекларовано зі знаком мінус).

Згідно з інформацією наданою податковим органом в листі від 02.11.2012 № 3664/8/42-331 уточнюючі податкові декларації з податку на прибуток від 04.05.2012 № за півріччя 2011 року та від 04.05.2012 № за три квартали 2011 року вважаються прийнятими та мають статус «основна звітність».

Податковим органом проведено позапланову невиїзну документальну перевірку позивача з питань своєчасності сплати до бюджету податку на прибуток за І квартал 2012 року, за результатами якої складено акт від 06.09.2012 № 942/42-30/35291194.

В акті перевірки зафіксовано порушення позивачем вимог п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, що полягало у несвоєчасній сплаті податку на прибуток за І квартал 2012 року в сумі 5123036,42 грн., із затримкою на 1 календарний день. Тобто, податковим органом не враховано задекларованих позивачем у рядку 26 уточнюючих декларацій показників зі зменшених грошових зобов'язань.

На підставі акта перевірки податковим органом прийнято оспорюване позивачем податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 25.09.2012 № про застосування до позивача відповідно до п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України штрафу в сумі 520303,42 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині вимог щодо оспорюваного податкового повідомлення-рішення, суд першої інстанції виходив з того, що у рядку 26 потрібно зазначати саме від'ємну суму без зазначення додаткових показників. Зазначення позивачем в такому рядку показників зі знаком «мінус» є підставою для невідображення уточнених показників в картці особового рахунку. За позицією суду контролюючий орган діяв на підставі, в порядку та у спосіб, визначені законодавством.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та задовольняючи позов в частині щодо оспорюваного податкового повідомлення-рішення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що податковим органом протиправно застосовано до позивача штраф без урахування показників уточнених декларацій, поданих у прийнятих у встановленому законом порядку.

При перевірці в межах касаційної скарги правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки встановлених судами обставин суд касаційної інстанції виходить з такого.

Абзацом першим пункту 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

Судом апеляційної інстанції достовірно встановлено, що позивачем після самостійного виявлення помилок, що містяться у раніше поданих ним податкових деклараціях, подано уточнюючі декларації з виправленими показниками. Уточнюючі декларації були прийняті податковим органом, рішення про відмову у прийнятті податкової звітності не приймалися.

Таким чином, у податкового органу були відсутні підстави не враховувати уточнені позивачем показники податкових зобов'язань з податку на прибуток та нараховувати за оспорюваним податковим повідомленням-рішенням штраф на суму, яка не є податковим зобов'язанням позивача.

Позиція суду апеляційної інстанції про те, що неможливість внесення до картки підприємства уточнених відомостей у зв'язку з обмеженими можливостями програмного забезпечення не може бути підставою для притягнення платника податків до відповідальності є правильною. Особовий рахунок платника податку має відображати точний облік усіх нарахованих і сплачених сум платежів до бюджету, а невідповідність такого обліку фактичним задекларованим позивачем показникам сталася не з вини позивача. До того ж відповідальність може бути застосована до платника податків лише за фактично вчинене порушення.

Суд касаційної інстанції вважає, що суд апеляційної інстанції повно встановив обставини у справі та правильно застосував норми матеріального права до встановлених обставин.

Враховуючи наведене, діючи у межах, визначених ст. 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 11.04.2013 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України, за заявою, поданою безпосередньо до Верховного Суду України у порядку, встановленому статтями 236-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Н.Г. Пилипчук

Судді Л.В.Ланченко

Ю.І. Цвіркун