Справа № 2а-9606/11/2670
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2015-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 грудня 2015 року № 2а-9606/11/2670

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі судді Добрянської Я.І., розглянув відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 КАС України в порядку письмового провадження адміністративну справу:

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві державної адміністрації

третя особа: Головне управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Київської облдержадміністрації

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У липні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа - Головне управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Київської облдержадміністрації в якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у встановленні статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення та зобов'язати відповідача встановити ОСОБА_1 статус інваліда війни та видати відповідне посвідчення.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.08.2011, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.09.2012, адміністративний позов задоволено. Визнано неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві державної адміністрації щодо відмови ОСОБА_1 у встановленні статусу інваліда війни та видачі посвідчення інваліда війни. Зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві державної адміністрації встановити ОСОБА_1 статус інваліда війни та видати посвідчення інваліда війни.

Проте, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.09.2015 касаційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві державної адміністрації задоволено. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.08.2011 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06.09.2012 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з протоколом розподілу справ між суддями від 02.10.2015, справу № 2а-9606/11/2670 розподілено на новий судовий розгляд на суддю Добрянську Я.І.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.10.2015 прийняла справу на новий судовий розгляд та призначила судове засідання.

02.12.2015 від відповідача через канцелярію суду надійшли письмові заперечення проти адміністративного позову в яких відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, оскільки вважає, що позивачем при подачі документів для отримання статусу інваліді війни та відповідного посвідчення не надано відповідні документи щодо підтвердження участі позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань загону Цивільної оборони, а також з посиланням на лист Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 14.08.2006 № 04-9492/281 зазначено, що в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС брали участь три зведені загони Цивільної оборони, а саме: Київської, Житомирської та Чернігівської областей, які були сформовані на базі обєднання «Хімволокно». Також до складу формувань ЦО входив особовий склад штабів ЦО, який направлявся до складу оперативних груп ЦО України (м. Чорнобиль) та ЦО Київської області (м. Іванків).

Перелік робіт, які проводились цими загонами, включає: проведення радіаційної розвідки, гасіння пожеж га забруднених радіонуклідами торфовищах, дезактивацію доріг, жилих та адміністративних будинків, спецобробку техніки на пунктах дезактивації, доставку дезактивацій них речовин.

Відповідні документи щодо залучення зазначеної категорії осіб до формувань ЦО зберігаються в архіві Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи або в архівах обласних державних адміністрацій.

В судове засідання 03.12.2015 не прибули представники відповідача та третьої особи, хоча належним чином повідомленні про дату, час та місце слухання справи.

Представник позивача в судовому засіданні надав додаткові докази по справі, а саме копію «Учебного пособия подготовленного штабом гражданской обороны Укринской ССР по руководставом генерала - лейтенанта Бондарчука Н.С.» у якій зазначено заходи, які проводились силами та засобами ЦО та військ по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської катастрофи.

Зважаючи на не прибуття представників відповідача та третьої особи, суд відповідно до ч. 6 статті 128 КАС України перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Станом на час розгляду справи по суті жодних інших документів від сторін по справі до суду не надходило.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача із заявою про надання статусу інваліда війни та надання йому відповідного посвідчення долучивши до заяви:

- довідку медико - соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності;

- довідку Укравтодору від 17.11.1999 № 182, про те, що ОСОБА_1 був безпосередньо задіяний на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 20.06.1986 по 20.06.1986 с. Черевач (дезактивація автомобільної дороги на дільниці с. Черевач - м. Чорнобиль згідно із розпорядженням від 20.06.1986 № 12), щ 17.02.1987 по 19.02.1987 м. Чорнобиль (будівництво мостового переходу через р. Прип'ять біля м. Чорнобиль згідно із наказом від 17.02.1987), з 08.06.1987 по 10.06.1987 м. Чорнобиль (будівництво мостового переходу через р. Прип'ять біля м. Чорнобиль згідно із наказом від 04.06.1987 № 32), з 31.08.1987 по 01.09.1987 м. Чорнобиль (будівництво мостового переходу через р. Прип'ять біля м. Чорнобиль згідно із наказом від 31.08.1987 № 75), з 03.11.1987 по 05.11.1987 м. Чорнобиль (будівництво мостового переходу через р. Прип'ять біля м. Чорнобиль згідно із наказом від 02.11.1987 № 95);

- довідку Головного управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 13.05.2011 № 01-04/820 про те, що Головне управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, як колишній штаб ЦО Київської області, підтверджує ОСОБА_1, як колишньому працівнику 2-го Упрдору Міндорбуду УРСР, що згідно карт, затверджених 02.06.1986 Головним санітарним лікарем СРСР Бурнасовим П.Н. за № 126/253, на підставі розпоряджень начальника цивільної оборони Київської області - голови Київської обласної ради народних депутатів від 29.04.1986 № 01, від 30.04.1986 № 02 та від 03.06.1986 № 75 формування цивільної оборони підприємств, установ та організацій дорожньо-будівельного та дорожньо - експлуатаційного спрямування та їх особовий склад у 1986 році дійсно залучались до робіт з дезактивації автошляху Київ - Іванків - Чорнобиль - Овруч - Словечно, в тому числі на ділянці Черевач - Чорнобиль.

На зазначену заяву позивач отримав від відповідача відмову листом від 30.05.2011 № 4320 з посиланням з посиланням на лист Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 14.08.2006 № 04-9492/281 згідно із яким зазначено, що в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС брали участь три зведені загони Цивільної оборони, а саме: Київської, Житомирської та Чернігівської областей, які були сформовані на базі обєднання «Хімволокно». Також до складу формувань ЦО входив особовий склад штабів ЦО, який направлявся до складу оперативних груп ЦО України (м. Чорнобиль) та ЦО Київської області (м. Іванків). Відповідні документи щодо залучення зазначеної категорії осіб до формувань ЦО зберігаються в архіві Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи або в архівах обласних державних адміністрацій. Та у зв'язку із тим, що План Цивільної оборони в період аварії на ЧАЕС не вводився (не було відповідного доручення Уряду СРСР) працівники які залучались для ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи від інших міністерств і відомств і стали інвалідами внаслідок пов'язаних з цим захворювань, не можуть бути віднесені до осіб, що підпадають під дію вимог частини другої пункту 9 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Соціальний захист зазначеної категорії осіб здійснюється на загальних підставах відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Та на підставі зазначеного листа-розяснення, а також наданих позивачем документів відповідач зазначив, що позивачем не надано документи, які підтвердили його участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС саме в складі формувань Цивільної оборони, а тому відсутні підстави для встановлення ОСОБА_1статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням відповідача позивач у липні 2011 року звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа - Головне управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Київської облдержадміністрації в якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у встановленні статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення та зобов'язати відповідача встановити ОСОБА_1 статус інваліда війни та видати відповідне посвідчення.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.08.2011, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.09.2012, адміністративний позов задоволено. Визнано неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві державної адміністрації щодо відмови ОСОБА_1 у встановленні статусу інваліда війни та видачі посвідчення інваліда війни. Зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві державної адміністрації встановити ОСОБА_1 статус інваліда війни та видати посвідчення інваліда війни.

Проте, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.09.2015 касаційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві державної адміністрації задоволено. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.08.2011 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06.09.2012 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В мотивувальній частині ухвали від 15.09.2015 колегія суддів Вищого адміністративного суду України зазначила, що висновки суддів попередніх інстанцій зроблені з неповним зясуванням всіх обставин справи, а саме при винесенні рішень не було взято до уваги та не встановлено чи приймав позивач участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС саме в складі формувань Цивільної оборони, та чи наявне документальне підтвердження участі позивача у таких формуваннях, що є обов'язковою передумовою для встановлення статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення. Крім того, судами не встановлено чи відносився до завдань Цивільної оборони характер виконуваних позивачем робіт.

Дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши матеріали справи та вивчивши норми відповідного законодавства України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача, зважаючи зокрема на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон) до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Пунктом 9 частини 2 статті 7 Закону встановлено, що до інвалідів війни належать також інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Згідно із пунктом 10 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 № 302 (далі - Положення) "Посвідчення інваліда війни" видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності.

Абзацом 2 пункту 7 Положення встановлено, що "Посвідчення інваліда війни", "Посвідчення учасника війни" і відповідні нагрудні знаки, "Посвідчення члена сім'ї загиблого" видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина.

Отже, підставами для надання особі статусу інваліда війни є наявність двох складових умов: 1) особа повинна бути залучена до складу формувань Цивільної оборони під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; 2) такій особі повинен бути встановлений статус особи, яка стала інвалідом внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

З наявних матеріалів справи вбачається, що відповідно до посвідчення серія НОМЕР_1 ОСОБА_1 є особою, яка постраждала від наслідків Чорнобильської катастрофи та згідно вкладки до зазначеного посвідчення є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Внаслідок участі в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, позивач 04.02.2008 отримав 2-гу групу інвалідності безстроково, яка пов'язана з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується довідкою МСЕК серії НОМЕР_2.

Також відповідно до наявної копії трудової книжки позивача на момент аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році позивач працював на посаді заступника начальника Управління другого Упрдору Міндорбуду УРСР.

Згідно із довідкою Укравтодору від 17.11.1999 № 182, про те, що ОСОБА_1 був безпосередньо задіяний на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 20.06.1986 по 20.06.1986 с. Черевач (дезактивація автомобільної дороги на дільниці с. Черевач - м. Чорнобиль згідно із розпорядженням від 20.06.1986 № 12), щ 17.02.1987 по 19.02.1987 м. Чорнобиль (будівництво мостового переходу через р. Прип'ять біля м. Чорнобиль згідно із наказом від 17.02.1987), з 08.06.1987 по 10.06.1987 м. Чорнобиль (будівництво мостового переходу через р. Прип'ять біля м. Чорнобиль згідно із наказом від 04.06.1987 № 32), з 31.08.1987 по 01.09.1987 м. Чорнобиль (будівництво мостового переходу через р. Прип'ять біля м. Чорнобиль згідно із наказом від 31.08.1987 № 75), з 03.11.1987 по 05.11.1987 м. Чорнобиль (будівництво мостового переходу через р. Прип'ять біля м. Чорнобиль згідно із наказом від 02.11.1987 № 95).

Відповідно до довідки Головного управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 13.05.2011 № 01-04/820 про те, що Головне управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, як колишній штаб ЦО Київської області, підтверджує ОСОБА_1, як колишньому працівнику 2-го Упрдору Міндорбуду УРСР, що згідно карт, затверджених 02.06.1986 Головним санітарним лікарем СРСР Бурнасовим П.Н. за № 126/253, на підставі розпоряджень начальника цивільної оборони Київської області - голови Київської обласної ради народних депутатів від 29.04.1986 № 01, від 30.04.1986 № 02 та від 03.06.1986 № 75 формування цивільної оборони підприємств, установ та організацій дорожньо-будівельного та дорожньо - експлуатаційного спрямування та їх особовий склад у 1986 році дійсно залучались до робіт з дезактивації автошляху Київ - Іванків - Чорнобиль - Овруч - Словечно, в тому числі на ділянці Черевач - Чорнобиль.

У відповідності до вимог нормативно-правових документів з питань Цивільної оборони колишнього СРСР, які діяли на момент аварії на Чорнобильській АЕС, зокрема наказів заступника Міністра оборони СРСР - начальника ЦО СРСР № 90 від 06.06.1975 р. (Положення про невоєнізовані формування ЦО і норми оснащення (табелізації) їх матеріально-технічними засобами) та № 92 від 29.06.1976 р. (Настанова по організації та веденню Цивільної оборони в районі (сільському) на сільськогосподарському об'єкті народного господарства), Статут військ Цивільної оборони (СРСР), цивільна оборона та її формування створювались на всіх без виключення підприємствах, установах та організаціях, а до їх складу в обов'язковому порядку зараховувалось все працездатне населення, в тому числі: чоловіки віком від 16 до 60 років та жінки віком від 16 до 55 років.

При цьому жоден нормативний документ з питань цивільної оборони не містить однозначної вимоги щодо обов'язковості видання розпорядчого документу про залучення кожної конкретної особи до дій у складі формувань цивільної оборони.

Тобто судом встановлено, що факт залучення до складу формувань цивільної оборони не потрібно встановлювати, оскільки відповідно до норм законодавства, що діяло на момент аварії на Чорнобильській АЕС на всіх без виключення підприємствах, установах та організаціях, а до складу цивільної оборони в обов'язковому порядку зараховувалось все працездатне населення. А факт того, що позивач став інвалідом внаслідок захворювань пов'язаних з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС підтверджується наявними доказами у справі, а саме довідкою МСЕК серії НОМЕР_2, довідкою Укравтодору від 17.11.1999 № 182 про термін перебування, місце перебування, розпорядчий документ та характер виконувавних робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Щодо зауваження Вищого адміністративного суду України щодо не дослідження судами попередніх інстанцій питання чи відносились до завдань Цивільної оборони характер виконуваних позивачем робіт Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає наступне.

В матеріалах справи наявна копія «Учебного пособия подготовленного штабом гражданской обороны Укринской ССР по руководставом генерала - лейтенанта Бондарчука Н.С.» у якій зазначено заходи, які проводились силами та засобами ЦО та військ по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської катастрофи, а сааме до заходів відносилось: Розвідка, Локалізація, Ліквідація. До локалізації віднсоситься зокрема ремонт та будівництво доріг, а до ліквідації зокрема дезактивація доріг. Згідно із довідкою Укравтодору від 17.11.1999 № 182 саме цими заходами й займався позивач при ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі формування ЦО відповідно до вимог нормативно-правових документів з питань Цивільної оборони колишнього СРСР, які діяли на момент аварії на Чорнобильській АЕС.

Також суд зазначає, що в основу відмови в задоволені заяви позивача про встановлення йому статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення стало посилання відповідача на лист - роз'яснення Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 14.08.2006 № 04-9492/281 згідно із яким зазначено, що в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС брали участь три зведені загони Цивільної оборони, а саме: Київської, Житомирської та Чернігівської областей, які були сформовані на базі обєднання «Хімволокно». Також до складу формувань ЦО входив особовий склад штабів ЦО, який направлявся до складу оперативних груп ЦО України (м. Чорнобиль) та ЦО Київської області (м. Іванків). Відповідні документи щодо залучення зазначеної категорії осіб до формувань ЦО зберігаються в архіві Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи або в архівах обласних державних адміністрацій. Та у зв'язку із тим, що План Цивільної оборони в період аварії на ЧАЕС не вводився (не було відповідного доручення Уряду СРСР) працівники які залучались для ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи від інших міністерств і відомств і стали інвалідами внаслідок пов'язаних з цим захворювань, не можуть бути віднесені до осіб, що підпадають під дію вимог частини другої пункту 9 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Соціальний захист зазначеної категорії осіб здійснюється на загальних підставах відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Проте посилання на зазначений лист-розяснення Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 14.08.2006 № 04-9492/281 є необгрутованим, оскільки відповідно до наказу Міністерства надзвичайних ситуацій України від 20.01.2011 № 63 «Про скасування та відкликання листа МНС» лист Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 14.08.2006 № 04-9492/281 скасовано та відкликано з місць застосування.

Таким чином спростовуються заперечення відповідача щодо посилання на лист Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 14.08.2006 № 04-9492/281, а також з матеріалів справи вбачається, що позивачем були подані документи на підтвердження того, що він брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі формувань Цивільної оборони та отримав інвалідність внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, а отже має право на встановлення статусу інваліда війни із видачею посвідчення інваліда війни.

Отже, проаналізувавши наявні матеріали справи та норми наведеного вище законодавства України, суд не може погодитися із позицією відповідача щодо відмови ОСОБА_1 в підтверджені статусу інваліда війни, як особі, що брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань цивільної оборони, та видачі посвідчення інваліда війни, та вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підтверджуються допустимими доказами у справі.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку відповідач не довів правомірність свого рішення, що спростовується наявними матеріалами справи, в свою чергу позивач надав усі докази на підтвердження своєї позиції, а тому суд прийшов до висновку щодо задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 128, 158-163, 167, 254 КАС України, КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві державної адміністрації щодо відмови ОСОБА_1 у встановленні статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення інваліда війни.

3. Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві державної адміністрації встановити ОСОБА_1 статус інваліда війни та видати відповідне посвідчення інваліда війни.

Строк і порядок набрання судовим рішенням законної сили встановлені у статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя: Я.І. Добрянська