Справа № 515/2124/15-а
Суддя: Сивоконь Т. І.
Дата ухвалення: 2015-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 515/2124/15-а
Провадження № 2-а/515/4672/15
Татарбунарський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2015 р. Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Сивоконь Т.І.

за участю секретаря Комерзан Л.І.

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Татарбунари справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 - Татарбунарський міський голова про визнання противоправними бездіяльності та скасування акту суб'єкта владних повноважень,

В С Т А Н О В И В:

26.11.2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеним адміністративним позовом, посилаючись на наступні обставини.

19.11.2015 року на першому пленарному засіданні першої сесії Татарбунарської міської ради VII скликання проводилось голосування щодо обрання секретаря ради.

Під час пленарного засідання кандидатура ОСОБА_5 на посаду секретаря ради, що була подана міським головою не отримала необхідної кількості голосів. Голосування було таємним - шляхом заповнення бюлетенів.

Наступними були внесені більшістю депутатів одразу дві кандидатури - ОСОБА_1 та ОСОБА_6 Обидва кандидати були включені до бюлетеню для таємного голосування. Після підрахунку бюлетенів виявилось, що в результаті таємного голосування на посаду секретаря ради була обрана ОСОБА_1 Після цього пленарне засідання продовжилось і розглядались інші питання.

23.11.2015 року Татарбунарський міський голова видав розпорядження про зупинення рішення і внесення його на повторний розгляд (вето міського голови). Таке право передбачено ч.4 ст.59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні». Але при використанні цього права міський голова повинен обґрунтувати свої зауваження. Відповідач, посилаючись на норми ст.3.3.12, 3.3.13 Регламенту ради, обґрунтовує своє вето тим, що рішення вважається неприйнятим, оскільки після підрахунку голосів і доповіді голови лічильної комісії не було поставлено на відкрите голосування затвердження результатів голосування. Однак, саме він, як головуючий зобов'язаний був на виконання вимог Регламенту поставити на голосування процедурне рішення в порядку ч.2 ст.3.3.12 Регламенту.

Позивачка вважає, що це було вчинено навмисно, оскільки не було підтримано кандидатуру на посаду секретаря ради, що була внесена відповідачем. Питання про затвердження доповіді голови лічильної комісії є процедурним питанням і не може скасовувати волевиявлення депутатів під час таємного голосування. Міський голова максимум, що може зробити, то це внести на повторний розгляд ради питання «про затвердження доповіді голови лічильної комісії та результатів таємного голосування». При цьому він не має право вносити на повторне таємне голосування питання «про обрання секретаря». Оскільке таке внесення прямо суперечить п.3.3.13 Регламенту, згідно із яким «кандидат вважається обраним чи затвердженим, якщо в результаті таємного поіменного або відкритого голосування він отримав більше половини голосів депутатів від їх загальної кількості». Отже це питання не може повторно ставитись на голосування.

Відповідач допустив не лише протиправну бездіяльність, а й зловживаючи правом на зупинення рішення (вето) надміру розширено застосував вимоги закону. В силу п.3.3.13 Регламенту, секретар вже є обраним. Для реалізації цього рішення потрібно виконати процедурні дії - прийняти процедурне рішення про затвердження результатів голосування, підписати проект рішення, оприлюднити ухвалене рішення. За цих мотивів позивачка просить визнати протиправним бездіяльність відповідача в частині не поставлення на затвердження сесією результатів таємного голосування по обранню секретаря міської ради та скасувати розпорядження міського голови, яким накладено вето на рішення про обрання секретаря ради.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з наданими письмовими уточненнями до позову, відповідно яких просили також зобов'язати міського голову внести на розгляд найближчої сесії міської ради питання про затвердження результатів таємного голосування по обранню секретаря ради, проведеного на І сесії міської ради 19 листопада 2015 року.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, вважаючи його необґрунтованим та незаконним, надавши письмові заперечення проти позову та пояснив, що позивачкою не доведено в чому саме полягає порушення її прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, адже відсутність порушеного права чи неправильний спосіб захисту є підставою для відмови в позові. Крім того, на думку представника відповідача, 19.11.2015 року міська рада не прийняла рішення по затвердженню результатів голосування кандидатури ОСОБА_5 на посаду секретаря ради та перейшла до голосування по кандидатурах ОСОБА_1 і ОСОБА_6, результати якого також не були затверджені сесією, а тому, у відповідності до п.3.3.12 Регламенту Татарбунарської міської ради, у випадку, коли рішення про затвердження результатів голосування не прийнято, питання знімається з розгляду. Також, відповідно до вказаного пункту Регламенту, саме рада відкритим голосуванням має прийняти рішення про затвердження результатів голосування, дані вимоги не відносяться до дій міського голови, а тому, оскільки рада на прийняла рішення про затвердження результатів голосування, то проведення інших дій після порушення регламенту є незаконним.

Представник відповідача вважає, що з порушеннями закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» було депутатами внесено кандидатуру ОСОБА_1 на посаду секретаря, так як збір підписів ними проводився до призначення депутатів на виборну посаду і до початку сесії міської ради, що і знайшло своє відображення в письмових зауваженнях міського голови до винесеного ним оспорюваного розпорядження та стало підставою для зупинення рішення першої сесії сьомого скликання. А, отже, міський голова діяв в рамках чинного законодавства та виносив своє розпорядження у встановленому законом порядку та у встановлений 5-денний строк, діючи, згідно регламенту міської ради.

Заслухавши пояснення та доводи сторін, вивчивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.

Спірні правовідносини регулюються нормами Конституції України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» 21.05.1997 №280/97-ВР та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права або інтереси.

Згідно вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав та інтересів осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

В судовому засіданні встановлено, що 19 листопада 2015 року о 14 годині було скликано першу сесію сьомого скликання Татарбунарської міської ради (а.с.66).

Голова територіальної виборчої комісії оголосив про початок повноважень міського голови Татарбунарської міської ради, депутатів Татарбунарської міської ради сьомого скликання та передав головування на засіданні міському голові - ОСОБА_4.(а.с.67-69).

Радою було затверджено порядок денний першої сесії 7-го скликання. Згідно даного порядку денного відбулись вибори секретаря ради ОСОБА_5, кандидатуру якої запропонував міський голова відповідно до п.4 ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», однак депутати не підтримали дану кандидатуру (а.с.74-80).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» секретар сільської, селищної, міської ради працює в раді на постійній основі. Секретар ради обирається радою з числа її депутатів на строк повноважень ради за пропозицією відповідного сільського, селищного, міського голови. Пропозиція щодо кандидатури секретаря ради може вноситися на розгляд ради не менш як половиною депутатів від загального складу відповідної ради у разі, якщо, зокрема рада не підтримала кандидатуру на посаду секретаря ради, запропоновану відповідним сільським, селищним, міським головою.

На виконання п.2 ч.1 ст.50 вказаного Закону, 13 депутатами ради було запропоновано кандидатуру позивачки для обрання на посаду секретаря ради, про що міському голові було подано відповідну письмову пропозицію з підписами. Також із числа депутатів було запропоновано і іншу кандидатуру на посаду секретаря міської ради (а.с.82).

Шляхом таємного голосування на посаду секретаря міської ради було більшістю голосів обрано позивачку ОСОБА_1 , однак в порушення п.3.3.12 Регламенту Татарбунарської міської ради рішення про затвердження результатів голосування радою прийняте не було, оскільки головуючим на той час на засіданні сесії міським головою не було поставлено дане питання на розгляд депутатів, в порядку п.3.1.14 вищевказаного Регламенту, а отже рішення сесії з даного питання не було прийнято, фактично його не існувало та не існує на теперішній час, що також не заперечував представник відповідача в своїх поясненнях в судовому засіданні та підтверджено наданою суду письмовій відповіді щодо надання в судове засідання копії рішення сесії міської ради від 19.11.2015 року (а.с.89, 138).

23 листопада 2015 року Татарбунарський міський голова ОСОБА_4 видав розпорядження (а.с.7), яким зупинив рішення першої сесії Татарбунарської міської ради «Про обрання секретаря ради» та вніс його на повторний розгляд ради, додавши до розпорядження свої зауваження (а.с.8), вказуючи в них на те, що радою не були затверджені підсумки голосування по кандидатурам ОСОБА_1 та ОСОБА_6, таким чином було порушено п.3.3.12 Регламенту Татарбунарської міської ради, а тому дане не прийняте радою питання знімається з розгляду. Також в своїх зауваженнях міський голова послався на порушення подання пропозиції щодо обрання на посаду секретаря ОСОБА_1., так як збір підписів щодо її кандидатури був здійснений до початку повноважень депутатів міської ради та були надані пропозиції депутатів про включення в порядок денний даного питання також до початку повноважень депутатів.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема обрання на посаду та звільнення з посади секретаря ради у порядку, передбаченому цим Законом.

Таким чином, приймаючи відповідно до ст.42, ч.4 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» розпорядження про зупинення рішення сесії Татарбунарської міської ради про обрання секретаря міської ради відповідач вийшов за межі своїх повноважень, оскільки сесією воно не приймалося та фактично є неіснуючим, що відображено в протоколі-стенограмі сесії (а.с.89), а тому й не може бути зупиненим.

Крім того, посилання міського голови в зауваженнях до розпорядження на порушення радою п.3.3.12 Регламенту Татарбунарської міської ради щодо незатвердження результатів таємного голосування по обранню ОСОБА_1 секретарем ради не ґрунтується на нормах закону, оскільки саме головою міської ради, як головуючим на засіданні сесії, мало бути поставлене на голосування дане питання, згідно п.3.1.14 Регламенту. Також не заслуговують на увагу зауваження голови міської ради відносно здійснення депутатами збору підписів за кандидатуру ОСОБА_1 до початку їх повноважень, оскільки такі твердження нічим об'єктивно не підтверджені.

Відповідно до вимог ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній, якщо відповідач визнає позов.

Виходячи з положень п.1 частини третьої ст.2 КАС України, суд повинен враховувати, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приймаючи до уваги встановлені обставини, після детального з'ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд приходить до переконання, що бездіяльність міського голови ОСОБА_4 щодо не поставлення на голосування результатів таємного голосування по обранню секретаря міської ради є незаконною, крім того оскаржуване розпорядження міського голови від 23.11.2015 року суперечить вимогам Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а тому підлягає скасуванню.

Керуючись Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст.2,6,11,71,86,160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 - Татарбунарський міський голова про визнання протиправними бездіяльності та скасування акту суб'єкта владних повноважень - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Татарбунарського міського голови ОСОБА_4 в частині не поставлення на процедурне голосування результатів таємного голосування по обранню секретаря Татарбунарської міської ради на першій сесії Татарбунарської міської ради УІІ скликання від 19.11.2015 року.

Зобов'язати Татарбунарського міського голову ОСОБА_4 внести на розгляд найближчої сесії Татарбунарської міської ради питання про затвердження результатів таємного голосування по обранню секретаря міської ради, проведеного на 1 сесії Татарбунарської міської ради 19.11.2015 року.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Татарбунарського міського голови від 23.11.2015 року №1-р.

Скасувати ухвалу судді Татарбунарського районного суду від 30.11.2015 року про вжиття заходів забезпечення позову.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів після її проголошення або з дня отримання копії постанови.

Суддя Сивоконь