Справа № 2а-3928/12/1370
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2015-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2015 року Справа № 2а-3928/12/1370

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кузана Р.І.,

секретар судового засідання Перчак С.В.,

з участю представників:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Укрзахідавтоспецмаш» до Державної податкової інспекції у Жовківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

п о с т а н о в и в:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Укрзахідавтоспецмаш» (надалі позивач, ТзОВ ВП Укрзахідавтоспецмаш) звернувся у Львівський окружний адміністративний суд з позовом до Державної податкової інспекції у Жовківському районі Головного управління Міндоходів у Львівській області (надалі відповідач, ДПІ у Жовківському районі) в якому просив скасувати податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 від 22.03.12р.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що правочини з ТзОВ Драмторг, ТзОВ ВПТК АВЕРС, ТзОВ Істріан, ТзОВ Трансавтолюкс, ПП Компанія Галторгсервіс, ТзОВ Сталевий дім, ПП Західбудсервіс, ПП Аеромакс-сервіс, ПП Екоенергобуд, ПП МКМ-Сервіс, ТзОВ Торговий дім Автомеханіка, ПП Львівкомфортгруп-К та ПП Воллі укладені позивачем з дотриманням усіх вимог, передбачених Законом. Вказує на те, що висновки відповідача про порушення ним норм податкового законодавства не ґрунтуються на об'єктивному аналізі господарських операцій. Реальність взаємовідносин між позивачем та вказаними контрагентами спростовується належними первинними документами, а тому просить скасувати прийняті на підставі таких висновків податкові повідомлення-рішення.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 18.09.12р., залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.12.13р., позов задоволено з посиланням на недоведеність податковим органом наявності ознак недобросовісності у діях позивача при виконанні господарських операцій зі спірними контрагентами та відображенні у податковому обліку наслідків виконання цих операцій.

За наслідками розгляду касаційної скарги відповідача, Вищий адміністративний суд України ухвалою від 12.08.15р. скасував вказані вище судові рішення судів першої та апеляційної інстанції, а справу направив на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

В ухвалі від 12.08.15р. Вищий адміністративний суд України зазначив, що під час нового розгляду суду слід визначити суми оспорюваних донарахувань по епізодам, повязаним з формуванням платником витрат та податкового кредиту з ПДВ за операціями з приватним підприємством Воллі та на підставі цього, з урахуванням висновків та вказівок касаційного суду викладених у цій ухвалі, прийняти правильне та вмотивоване судове рішення.

Відповідно до ч.5 ст.227 Кодексу адміністративного судочинства України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обовязковими для суду першої інстанції при розгляді справи.

Під час нового судового розгляду представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві та долучених документів, просив адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти адміністративного позову заперечив з підстав викладених у письмових запереченнях та додаткових поясненнях. Зазначив, що постачальники ТзОВ ВП Укрзахідавтоспецмаш брали участь у безтоварних операціях, здійснювали діяльність повязану з наданням податкової вигоди третім особам, чим порушили вимоги ч.5 ст. 203, ч.ч.1,2 ст. 215, ст. 216 ЦК України. В момент вчинення правочинів встановлено факти відсутності передачі товару, відсутні обєкти оподаткування податком на додану вартість по операціях з продажу товарів (послуг) підприємствам, до перевірки не представлено жодного документа на підтвердження факту переміщення товару, тому підтвердити валові витрати по взаєморозрахунках позивача з вказаними в акті контрагентами не є можливим. Наявність лише отриманої податкової накладної без фактичного здійснення господарської діяльності (оприбуткування товару, надання послуг чи їх оплата) не може бути підставою включення, визначених у такій накладній сум податку на додану вартість, до податкового кредиту. Відповідач також покликається на вироки Сихівського районного суду м.Львова від 26.12.12р., яким засуджено керівника ПП «Воллі» за здійснення фіктивної підприємницької діяльності (ст. 205 КК України) та використання завідомо підроблених документів (ст. 358 КК України) та від 06.11.13р., яким засуджено керівника ТзОВ «ВП «Укрзахідавтоспецмаш» за ст.367 ч.2 КК України, тобто неналежне виконання службових обовязків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки. З цих підстав в задоволенні позову просив відмовити.

За клопотанням відповідача, судом, відповідно до ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України, допущено процесуальне правонаступництво відповідача по справі на Державну податкову інспекцію у Жовківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне:

ДПІ у Жовківському районі Львівської області проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТзОВ ВП Укрзахідавтоспецмаш з питань перевірки відомостей отриманих від особи, яка мала правові відносини з платником податків Товариством з обмеженою відповідальністю Драмторг, Товариством з обмеженою відповідальністю ВПТК АВЕРС, Товариством з обмеженою відповідальністю Істріан, товариством з обмеженою відповідальністю Трансавтолюкс, Приватним підприємством Компанія Галторгсервіс, Товариством з обмеженою відповідальністю Сталевий дім, Приватним підприємством Західбудсервіс, приватним підприємством Аеромакс-сервіс, Приватним підприємством Екоенергобуд, Приватним підприємством МКМ-Сервіс, Товариством з обмеженою відповідальністю Торговий дім Автомеханіка, Приватним підприємством Львівкомфортгруп-К та Приватним підприємством Воллі за період з 01.01.09р. по 31.12.11р., за результатами якої було складено акт від 07.03.12р. № 339/230/33169349.

З врахуванням уточнення до акту, перевіркою встановлено порушення позивачем вимог ч.5 ст. 203, ч.1,2 ст.215 ЦК України, пп.4.1.1 п.4.1 ст.4, п.5.1, п.п.5.2.1 п.5.2, п.п.5.3.9 п.5.3 ст. 5 Закону України від 28.12.1994 р. № 334/94-ВР Про оподаткування прибутку підприємств, із змінами та доповненнями, в редакції Закону від 22.07.1997 р. № 283/97-ВР (надалі Закон № 334/94), у звязку з чим занижено податок на прибуток в сумі 286784 грн., ч.5 ст. 203, ч.1.2 ст. 215, ст. 216 ЦК України, п.п.134.4 ст. 134, пп.135.5.4 п.135.5 ст. 135, пп.138.1.1 п.138.1, п.138.4 ст. 138 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-УІ, у звязку з чим занижено податок на прибуток в сумі 490008 грн., п.1, п.2 ст. 215, ст. 203, ст. 216, ст. 228 Цивільного кодексу України, пп.3.1.1 п.3.1 ст. 3, п.4.1 ст.4, пп.7.3.1 п.7.3 ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість № 168/97 ВР від 03.04.1997 р. (надалі Закон № 168), в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті в бюджет в сумі 41252 грн., пп.198.1, пп.198.3 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.10 р. № 2755-УІ, занижено суму податку на додану вартість, що підлягає сплаті в бюджет в сумі 232185 грн.

На підставі вказаного акта перевірки ДПІ у Жовківському районі було винесено податкове повідомлення-рішення від 22.03.12р. № НОМЕР_2, яким збільшено суму грошового зобов'язання ТзОВ ВП Укрзахідавтоспецмаш з податку на додану вартість в сумі 330748,75 грн., з яких 273437 грн. зобов'язання за основним платежем, 40311,75 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями та податкове повідомлення-рішення від 22.03.12р. № НОМЕР_1, яким збільшено суму грошового зобов'язання позивача по податку на прибуток на суму 744852, 50 грн., з яких 695309 грн. зобов'язання за основним платежем, 49543,5 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Судом встановлено, що під час перевірки відповідачем було виявлено розбіжності між сумами сформованого позивачем податкового кредиту за операціями з придбання товарів, робіт та послуг у рамках господарських правовідносин з Товариством з обмеженою відповідальністю Істріан, Товариством з обмеженою відповідальністю Трансавтолюкс, Приватним підприємством Компанія Галторгсервіс, Товариством з обмеженою відповідальністю Сталевий дім, Приватним підприємством Західбудсервіс та Приватним підприємством МКМ-Сервіс. Крім того, згідно з висновками акта перевірки, ТзОВ «Укрзахідспецмаш» неправомірно сформувано валові витрати та податковий кредит по ПДВ за господарськими операціями з Приватним підприємством Львівкомфортгруп-К та з Приватним підприємством Воллі у звязку з відсутністю реальних фінансово-господарських операцій між позивачем та цими контрагентами. На обґрунтування цього висновку відповідач вказує на факт придбання Приватного підприємства Воллі його директором ОСОБА_3 без мети провадження реальної господарської діяльності, підписання від імені цього контрагента первинних документів невстановленою особою, відсутність у платника доказів на підтвердження вчинення обєктивно необхідних дій у процесі виконання операцій (як-от доказів транспортування товару, його відвантаження, прийняття за кількістю та якістю в установленому порядку). Відовідач також вказує на вигодоформуючий характер діяльності приватного підприємства Львівкомфортгруп-К.

Згідно з п 4.1. ст. 4 Закону № 334/94 валовий доход - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі, виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Статтею 135 Податкового кодексу України передбачено порядок визначення доходів, які враховуються при обчисленні обєкта оподаткування та їх склад.

Відповідно до п.5.1 ст.5 Закону № 334/94 валові витрати виробництва та обігу - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

До складу валових витрат включаються, зокрема, суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті. (п.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону № 334/94).

Згідно з п.5.3.9 п.5.3 ст. 5 Закону № 334/94 не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Відповідно до ст. 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Відповідно до п.139.1.9 ст. 139 Податкового кодексу України до складу витрат не включаються витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

У відповідності до п. 1.7 ст. 1 Закону № 168 податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Згідно з п.п.7.4.1 п.7.4. ст. 7 № 168 податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з, зокрема, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п.п.7.4.4 п.7.4 ст. 7 зазначеного закону, якщо платник податку придбаває (виготовляє) матеріальні та нематеріальні активи (послуги), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності такого платника, то сума податку, сплаченого у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не включається до складу податкового кредиту.

Не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту) (п.7.4.5. п.7.4 ст. 7 Закону).

Згідно з п.198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійсненні операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів ( у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п.198.2 зазначеної статті датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається даті тієї з подій, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

За змістом п.198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 зазначеного Кодексу та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст. 193 Податкового кодексу України, протягом звітного періоду у звязку з придбанням або виготовленням товарів (в тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу (п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Суд дослідивши долучені до матеріалів справи докази встановив наступне:

Позивачем на підтвердження здійснення господарських операцій з Товариством з обмеженою відповідальністю Драмторг, Товариством з обмеженою відповідальністю ВПТК АВЕРС, Товариством з обмеженою відповідальністю Істріан, Товариством з обмеженою відповідальністю Трансавтолюкс, Приватним підприємством Компанія Галторгсервіс, Товариством з обмеженою відповідальністю Сталевий дім, Приватним підприємством Західбудсервіс, Приватним підприємством Аеромакс-сервіс, Приватним підприємством Екоенергобуд, Приватним підприємством МКМ-Сервіс, Товариством з обмеженою відповідальністю Торговий дім Автомеханіка, Приватним підприємством Львівкомфортгруп-К представлено належним чином оформлені первинні документи договори, видаткові та податкові накладні, акти на підтвердження виконання робіт, докази оплати та ін.

Натомість, ДПІ у Жовківському районі не представлено доказів про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди щодо правовідносин з вказаними контрагентами.

Суд також зазначає, що виявлена розбіжність між даними податкового обліку платника та його контрагентів не утворює складу податкового правопорушення та не може слугувати підставою для висновку про необґрунтованість податкової вигоди платника. Податкове законодавство не повязує право останнього на податковий кредит та витрати з діями його контрагентів по виконанню своїх податкових обовязків, з наявністю у платника інформації про взаємовідносини його постачальників з податковими органами. Чинне законодавство не надає покупцеві товару (робіт, послуг) необхідних повноважень по контролю за відображенням його контрагентами у податковій звітності операцій по реалізації товарів (виконанню робіт, послуг) та їх оплаті, а також за сплатою ними податку до бюджету і поданням до податкового органу будь-яких документів.

Твердження відповідача про протиправний характер діяльності Приватного підприємства Львівкомфортгруп-К, яка полягала у сприянні іншим платникам в одержанні податкової вигоди, мають характер припущень; до того ж, відповідачем не доведено впливу цього факту на правовідносини між розглядуваним постачальником та позивачем у справі.

Вказане свідчить, що господарські операції із контрагентами мали реальний характер, що підтверджується належними та допустимими доказами у справі.

Варто також зауважити, що вказана обставина встановлена та узгоджується з позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалі від 12.08.15р. у цій справі.

Разом з тим, суд касаційної інстанції вказав, що не можна погодитися з наданою судами правовою оцінкою обставин справи по епізоду за операціями позивача з Приватним підприємством Воллі.

Судом встановлено, що вироком Сихівського районного суду міста Львова від 26.12.12 у кримінальній справі № 1319/5265/2012 по обвинуваченню директора та власника Приватного підприємства Воллі ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених статтями 205 (фіктивне підприємництво), 358 (підроблення документів, печаток, штампів та бланків, їх збут, використання підроблених документів) Кримінального кодексу України.

Вироком встановлено, що названим підприємством не виконувалися будь-які операції з постачання товарів, робіт, послуг; фактична діяльність Приватного підприємства Воллі полягала в оформленні штучного номінального документообігу з метою імітації виконання господарських операцій та створення завдяки цьому схеми мінімізації податків та умов для конвертації безготівкових коштів у готівку.

Відповідно до частини першої статті 205 Кримінального кодексу України фіктивним підприємництвом є створення або придбання суб'єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності або здійснення видів діяльності, щодо яких є заборона.

За змістом цієї норми злочинна діяльність особи, яка вчинила фіктивне підприємництво, не обмежується операціями з окремими суб'єктами господарювання, а охоплює всю діяльність та свідчить про використання фіктивного підприємства виключно з метою здійснення злочинної діяльності.

З огляду на встановлені вироком суду обставини, які свідчать про те, що контрагент позивача ПП «Воллі» був створений з метою здійснення протиправної діяльності, яка полягала у вчиненні нереальних господарських операцій та оформленні на такі операції первинних документів з метою незаконного відображення таких операцій у податковій звітності задля безпідставного формування податкових зобов'язань, суд приходить до висновку щодо безпідставного формування позивачем валових витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування та податкового кредиту за такими операціями.

Наведене у сукупності із встановленими вироком обставинами вказує на юридичну дефектність первинних/облікових/ податкових документів для цілей формування даних бухгалтерського та податкового обліку та свідчить про відсутність підстав для відображення їх позивачем у своїй податковій звітності, що в свою чергу свідчить про законність та обґрунтованість висновків відповідача та оскаржуваних рішень в частині господарських операцій з Приватним підприємством Воллі.

Судом критично оцінюються посилання відповідача на вирок Сихівського районного суду міста Львова від 06.11.13р. (справа №1319/10811/2012) та вирок Сихівського районного суду міста Львова від 07.11.14р. (справа №464/6266/14-к) , оскільки такими не встановлено порушень щодо господарських операцій які охоплені актом перевірки № 339/230/33169349 від 07.03.12р. та, відповідно, такі не можуть бути доказами порушень подальшого відображення господарських операцій у податковій звітності підприємства

Вирішуючи спір, суд керується принципом законності та виходить з положень Конституції України, відповідно до частини 2 статті 19 якої, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1, 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не подано доказів правомірності донарахування позивачу податкових зобовязань та прийняття спірних податкових повідомлень-рішень в частині господарський операцій позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю Драмторг, Товариством з обмеженою відповідальністю ВПТК АВЕРС, Товариством з обмеженою відповідальністю Істріан, Товариством з обмеженою відповідальністю Трансавтолюкс, Приватним підприємством Компанія Галторгсервіс, Товариством з обмеженою відповідальністю Сталевий дім, Приватним підприємством Західбудсервіс, Приватним підприємством Аеромакс-сервіс, Приватним підприємством Екоенергобуд, Приватним підприємством МКМ-Сервіс, Товариством з обмеженою відповідальністю Торговий дім Автомеханіка, Приватним підприємством Львівкомфортгруп-К. Водночас, ДПІ у Жовківському районі надано докази правомірності прийняття податкових повідомлень-рішень в частині взаємовідносин позивача з Приватним підприємством Воллі.

На вимогу суду відповідачем представлено розрахунок донарахованих грошових зобовязань в розрізі контрагентів. Відповідно до цього розрахунку відповідачем донараховано податковим повідомленням-рішенням від 22.03.12р. № грошові зобовязання по податку на прибуток за операціями з ПП Воллі в сумі 361 179, 56 грн., а податковим повідомленням-рішенням від 22.03.12р. № по податку на додану вартість в сумі 149 988,75 грн., в тому числі основне зобовязання 119 991,00 грн. та штрафні (фінансові) санкції - 29 997,75 грн. Відтак в цій частині вказані податкові повідомлення-рішення не підлягають скасуванню.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення адміністративного позову шляхом визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Жовківському районі Львівської області Державної податкової служби № НОМЕР_2 від 22.03.12р., в частині збільшення суми грошового зобовязання ТзОВ «ВП «Укрзахідавтоспецмаш» за платежем податок на додану вартість в сумі 163760 грн., в тому числі 153446 грн. - основного платежу та 10314 грн. - штрафних (фінансових) санкцій та податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Жовківському районі Львівської області Державної податкової служби № НОМЕР_1 від 22.03.12р., в частині збільшення суми грошового зобовязання ТзОВ «ВП «Укрзахідавтоспецмаш» за платежем податок на прибуток приватних підприємств в сумі 383672,94 грн., в тому числі 334129,44 грн. - основного платежу та 49543,50 грн. - штрафних (фінансових) санкцій. В задоволенні інших позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений позивачем судовий збір слід стягнути на його користь з відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 7-14, 69-71, 86, 94, 159, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України суд-

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Жовківському районі Львівської області Державної податкової служби № НОМЕР_2 від 22.03.12р., в частині збільшення суми грошового зобовязання ТзОВ «ВП «Укрзахідавтоспецмаш» за платежем податок на додану вартість в сумі 163760 грн., в тому числі 153446 грн. - основного платежу та 10314 грн. - штрафних (фінансових) санкцій;

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Жовківському районі Львівської області Державної податкової служби № НОМЕР_1 від 22.03.12р., в частині збільшення суми грошового зобовязання ТзОВ «ВП «Укрзахідавтоспецмаш» за платежем податок на прибуток приватних підприємств в сумі 383672,94 грн., в тому числі 334129,44 грн. - основного платежу та 49543,50 грн. - штрафних (фінансових) санкцій;

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Жовківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничого підприємства «Укрзахідавтоспецмаш» 1110 (одну тисячу сто десять) гривень 00 копійок судового збору.

Апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, виготовленої в повному обсязі. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кузан Р.І.