Справа № 820/5186/15
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2015-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2015 р.Справа № 820/5186/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Григорова А.М. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Основянської ОДПІ м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25.09.2015р. по справі № 820/5186/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім" Продресурс ЛТД"

до Основянської ОДПІ м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Продресурс ЛТД" звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення від 19.12.2014 року № , видане Основ'янською об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 25.09.2015 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Продресурс ЛТД" задоволено. Скасовано податкове повідомлення-рішення Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 19.12.2014 року № .

Відповідач, не погодившись з даним рішенням суду, подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що постанова Харківського окружного адміністративного суду прийнята з порушенням норм матеріального права, при не неповному з'ясуванні обставин справи, просить суд апеляційної інстанції постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25.09.2015р. скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Продресурс ЛТД" заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги , вважає , що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено у відповідності до вимог чинного законодавства, враховуючи всі фактичні обставини справи, в межах наданих суду повноважень та просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25.09.2015 року без змін.

Заслухавши суддю-доповідача перевіривши матеріали справи у їх сукупності, постанову суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню , виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що фахівцями Основянської ОДПІ у м. Харкові ГУ Міндоходів у Харківській області у період з 24.10.2014 р. по 30.10.2014 р. проведена позапланова документальна виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Продресурс ЛТД" щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків ТОВ "Босфор-ТВ" (податковий номер 39104030), ТОВ "Велар-Д" (податковий номер 37748407), ТОВ "Форта-Ком" (податковий номер 37748412), ТОВ "Велтрейд-М" (податковий номер 39104135), ТОВ "ІБТ" (податковий номер 38679874), їх реальності та повноти відображення в обліку за період липень 2014 р. , за результатами якої складено акт № 4507/20-38-22-01-04/38383623 від 06.11.2014 р. (а.с.14-56 т. І).

Перевіркою встановлено порушення ТОВ "ТД "Продресурс ЛТД":

1. п.п. 198.3., пп. 198.6 ст. 198 ПК України по взаємовідносинам з ТОВ "Босфор-ТВ" податковий номер 39104030 за період липень 2014 року в результаті чого занижено податок на додану вартість у розмірі 861330,0 грн., ТОВ "Велар-Д" податковий номер 37748407 за період липень 2014р. в результаті чого занижено податок на додану вартість у розмірі 746700,0 грн., ТОВ "Форта-Ком" податковий номер 37748412 за період липень 2014р. в результаті чого занижено податок на додану вартість у розмірі 505156,0 грн., ТОВ "Велтрейд-М" податковий номер 39104135 за період липень 2014р. в результаті чого занижено податок на додану вартість у розмірі 424410,0 грн., ТОВ "ІБТ" податковий номер 38679874 за період липень 2014р. в результаті чого занижено податок на додану вартість у розмірі ПДВ 13450,0 грн.

2. не правомірно відображено в податковому обліку господарські операції з TOB "Босфор-ТВ" податковий номер 39104030, ТОВ "Велар-Д" податковий номер 37748407, ТОВ "Форта-Ком" податковий номер 37748412, ТОВ "Велтрейд-М" податковий номер 39104135, ТОВ "ІБТ" податковий номер 38679874 за період липень 2014р.

Підставою для зазначеного висновку слугувала думка податкового органу, що ТОВ "Продресурс ЛТД" не підтверджено реальність здійснення господарських відносин з платниками податків ТОВ "Босфор-ТВ" , ТОВ "Велар-Д" , ТОВ "Форта-Ком", ТОВ "Велтрейд-М" , ТОВ "ІБТ" за липень 2014 року.

ТОВ "ТД "Продресурс ЛТД", не погодившись з вищезазначеним актом перевірки № 4507/20-38-22-01-04/38383623, 12.12.2014 р. надіслало на адресу Основянської ОДПІ у м. Харкові свої заперечення.

За результатами розгляду заперечень позивача Основянською ОДПІ у м. Харкові ГУ Міндоходів у Харківській області на адресу ТОВ "ТД "Продресурс ЛТД" було направлено лист-відповідь за № 19830/10/20-38-22-01-07 від 18.12.2014 р., згідно якого висновки акту перевірки №4507/20-38-22-01-04/38383623 залишено без змін.

На підставі висновків акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 19.12.2014 р.(а.с.73 т.І), яким за порушення ст. 198 п. 3 ПК України збільшено суму грошового зобов'язання Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Продресурс ЛТД" за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 3 826 569 грн. 00 коп. (у тому числі 2551046 грн. за основним платежем та 1275523 грн. за фінансовими санкціями).

Не погодившись з зазначеним податковим повідомленням-рішенням ТОВ "Продресурс ЛТД" звернулося зі скаргами до Головного управління ДФС у Харківській області та до Державної фіскальної служби України.

За результатами адміністративного оскарження Головним управлінням ДФС у Харківській області та Державною фіскальною службою України прийнято Рішення про результати розгляду скарг, відповідно до яких повідомлення-рішення № від 19.12.2014 р. залишило без змін, а скарги без задоволення.

Задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи податкове повідомлення-рішення, суд першої інстанції виходив з того , що висновок податкового органу про порушення позивачем норм Податкового кодексу України не відповідає встановленим обставинам справи.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно з пп.14.1.108 п. 14.1 ст.14 ПК України маркетингові послуги (маркетинг) - послуги, що забезпечують функціонування діяльності платника податків у сфері вивчання ринку, стимулювання збуту продукції (робіт, послуг), політики цін, організації та управлінні руху продукції (робіт, послуг) до споживача та після продажного обслуговування споживача в межах господарської діяльності такого платника податків. До маркетингових послуг належать, у тому числі послуги з розміщення продукції платника податку в місцях продажу, послуги з вивчення, дослідження та аналізу споживчого попиту, внесення продукції (робіт, послуг) платника податку до інформаційних баз продажу, послуги зі збору та розповсюдження інформації про продукцію (роботи, послуги).

Розділ V Податкового кодексу України визначає платників податку на додану вартість, об'єкт оподаткування, дату виникнення податкових зобов'язань, порядок визначення бази оподаткування, розміри ставок податку, порядок визначення суми податку та строки проведення розрахунків тощо.

Відповідно до вимог стаття 185.1 Податкового Кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів (супутніх послуг) на митну територію України в митному режимі імпорту або реімпорту (далі - імпорт);

г) вивезення товарів (супутніх послуг) у митному режимі експорту або реекспорту (далі - експорт);

ґ) з метою оподаткування цим податком до експорту також прирівнюється постачання товарів (супутніх послуг), які перебувають у вільному обігу на території України, до митного режиму магазину безмитної торгівлі, митного складу або спеціальної митної зони, створених згідно з положеннями глав 35 - 37 Митного кодексу України;

д) з метою оподаткування цим податком до імпорту також прирівнюється постачання товарів (супутніх послуг) з-під митного режиму магазину безмитної торгівлі, митного складу або спеціальної митної зони, створених згідно з положеннями глав 35 - 37 Митного кодексу України, для їх подальшого вільного обігу на території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Згідно статті 187.1. Податкового Кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з пунктами 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Стаття 200 Податкового кодексу України регламентує порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків.

Відповідно до п. 200.1 цієї статті сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 200.2 цієї статті при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (п. 200.3).

Згідно п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем товарів/послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Отже, від'ємне значення як категорія Кодексу - це також математична (об'єктивна) категорія; різниця між зменшуваним (податкове зобов'язання) та від'ємником (податковим кредитом). Від'ємне (позитивне) значення є результатом математичної дії -"віднімання", и в силу дії об'єктивних законів не може бути змінено будь-чиєю волею.

Відповідно до п. 201.1, ст. 201 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Згідно з п. 201.6, податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Контролюючі органи за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.7 податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов'язань.

Відповідно до пункту 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Пунктом 184.1 статті 184 Податкового кодексу України визначено, що реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні " № 996 від 16.07.1999 визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Системний аналіз наведених правових норм свідчить про те, що податкова накладна як звітний податковий документ, що є підставою для включення покупцем до податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених (нарахованих) у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), має таке юридичне значення при обов'язковій умові нарахування податку та виписування податкової накладної особою, яка зареєстрована як платник податку на додану вартість в порядку, встановленому статтею 9 Закону України "Про податок на додану вартість".

Отже, при дослідженні факту здійснення господарської операції мають досліджуватись відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовано дані податкового обліку. При цьому, для підтвердження даних податкового обліку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Разом з цим, перевіряючи факт здійснення господарської операції, на підставі якої платником податків сформовано дані податкового обліку, суд досліджує товарність такої операції в сукупності чинників, що впливають на її реальний зміст. Зокрема, суд оцінює документи та інші дані, що відображені платником податків в податковому та бухгалтерському обліку, з урахуванням специфіки спірної господарської операції.

Отже, сама собою наявність або відсутність окремих документів чи допущення помилок в їх оформленні не може слугувати підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо іншими даними буде підтверджено фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податку у зв'язку з його господарською діяльністю.

Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ "Продресурс ЛТД" з ТОВ "БОСФОР-ТВ" 20.06.2014 року укладено договір про надання послуг № 177 (а.с.122-123 т.І). Відповідно до умов договору ТОВ "ТД "Продресурс ЛТД" (замовник) доручає ТОВ "БОСФОР-ТВ" (виконавець), а виконавець зобов`язувався надати замовнику за плату маркетингові послуги (п.1.1 договору №177 від 20.06.2014 р.)

Відповідно до п. 1.2. договору №177 від 20.06.2014 р. об`єктом маркетингових досліджень є маркетингові дослідження по торгівельним маркам, які цікавлять замовника, визначення об`ємів та динаміки продажу у торгівельних мережах, аналіз цін конкурентів, інші дослідження, щодо яких є інтерес замовника.

Маркетингові дослідження здійснюються ТОВ ТОВ «Босфор-ТВ» за наступними напрямками: можливості та перспективи ведення комерційних операцій щодо об'єкта маркетингових досліджень на території, щодо якої проводяться маркетингові дослідження; визначення діючих та потенційних конкурентів на відповідному сегменті ринку; загальна характеристика умов роботи роботи конкурентів ТОВ «ТД Подресурси ЛТД» (джерела сировини та комплектуючих, наявність постачально-збутової мережі та ін.); загальна характеристика обігу аналогічної об'єкту маркетингових досліджень продукції конкурентів ТОВ «ТД Подресурси ЛТД» (обсяг, пропозиції, якість, ціни, сервіс, розрахунки та ін.) ; розрахунки цін, відомості про їх динаміку за період дії цього договору ; ступінь розвитку ринкової інфраструктури (транспорт, склади, мережі) ; ступінь розвитку комерційної інфраструктури (біржі, оптові торги) ; попит на продукцію, перспективи розвитку; можливість, доцільність та ефективність проведення рекламних кампаній; прогноз стану кон'юктури ринку продукції на період дії цього договору; стан і практика застосування господарського законодавства; інші напрямки, якщо сторони дійдуть згоди про їх доцільність.

На підтвердження факту виконання договору №177 від 20.06.2014 р. ТОВ "ТД "Продресурс ЛТД" надало до суду податкові накладні , акти здачі - прийняття робіт за липень 2014 р. (а.с. 212-250 т. І, а.с.1-17 т.ІІ).

В бухгалтерському обліку ТОВ "ТД "Продресурс ЛТД" оприбуткування товару за договором поставки відображено на 281 рахунку, а оприбуткування послуг відображено на 93 рахунку, що підтверджується витягами з даних бухгалтерського обліку .

У податковому обліку вищезазначені господарські операції відображено у податковій декларації з податку на прибуток та у податковій декларації з податку на додану вартість.

Також, ТОВ "ТД "Продресурс ЛТД" здійснило розрахунки з ТОВ "БОСФОР-ТВ" за отримані послуги, що не заперечується відповідачем в акті перевірки та підтверджується копіями банківських виписок по особовим рахункам позивача .

У письмових та усних поясненнях представник позивача пояснив, що придбані від ТОВ "БОСФОР-ТВ" послуги стосуються різноманітних ринкових досліджень стосовно ключових торгівельних марок алкогольних напоїв та окремих видів алкогольних напоїв, якими торгує ТОВ "ТД "ПРОДРЕСУРС ЛТД", зазначені ринкові дослідження сприятимуть підвищенню обсягу продаж, що, у свою чергу, направлено на отримання більшого прибутку від господарської діяльності ТОВ "ТД "ПРОДРЕСУРС ЛТД".

До матеріалів справи позивачем надано економічне обґрунтування вартості послуг за договором № 177 від 20.06.2014р., результати маркетингових досліджень на прикладі м. Харкова з відображенням збільшення прибутку по реалізації товарів торгівельних марок, які досліджувались.

Також, надано детальні звіти про проведені ТОВ "Босфор-ТВ" для ТОВ "ТД "Продресурс ЛТД" маркетингові дослідження за кожним із напрямків зазначених в договорі .

20.06.2014р. ТОВ "ТД "Продресурс ЛТД" з ТОВ "БОСФОР-ТВ" укладено договір поставки № 178 (а.с.120 т.І).

Відповідно до п. 1 договору № 178 ТОВ "БОСФОР-ТВ" (постачальник) поставляє і передає у власність ТОВ "ТД "Продресурс ЛТД" (покупця) товар відповідно до накладних, які є невід`ємною частиною даного договору, а покупець приймає цей товар та оплачує його на умовах і в порядку, визначених даним договором.

Відповідно до п. 2 договору № 178 здавання-прийом товару за кількістю та якістю проводиться уповноваженими на те представниками Сторін, відповідно до вимог діючого законодавства, на складі Покупця.

В підтвердження факту виконання договору №178 від 20.06.2014 р. ТОВ "ТД "Продресурс ЛТД" надано до суду податкові та видаткові накладні за липень 2014 р. (а.с.124-211 т. І), якими визначено товар, що отримано позивачем від ТОВ "БОСФОР-ТВ", а саме: безалкогольні напої - мінеральну воду, сік.

Транспортування товару, придбаного ТОВ "ТД "Продресурс ЛТД" у ТОВ "БОСФОР-ТВ", здійснювалось перевізником ПКФ "Ресурс ЛТД" на замовлення ТОВ "ТД "Продресурс ЛТД", на склад ТОВ "ТД "Продресурс ЛТД", що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Основ`янська, 55, що підтверджується товарно - транспортними накладними, які містяться в матеріалах справи (а.с. 18-61 т.ІІ). Товар був прийнятий уповноваженим представником покупця, що підтверджується довіреністю на уповноваженого представника ТОВ "ТД "Продресурс ЛТД"- Стрелец И.В.(а.с.95 т. IV).

Придбані від ТОВ "БОСФОР-ТВ" товари, ТОВ "ТД "ПРОДРЕСУРС ЛТД" реалізувало через власну мережу роздрібних лікеро-горілчаних магазинів, що підтверджується довідкою директора ТОВ "ТД "Продресурс ЛТД" про повну реалізацію товару, копіями фіскальних чеків з оптового магазину, який розташований: м. Харків, м-н Повстання, 7/8.

ТОВ "ТД "Продресурс ЛТД" здійснило розрахунки з ТОВ "БОСФОР-ТВ" за отриманий товар, що не заперечується відповідачем в акті перевірки та підтверджується копіями банківських виписок по особовим рахункам позивача .

ТОВ "ТД "Продресурс ЛТД" 25.03.2014р. укладено договір поставки № 000270 з ТОВ "ІСТЕРН БЕВЕРІДЖ ТРЕЙДІНГ" (а.с. 62-63 т.ІІ).

Відповідно до п. 1.1. договору № 000270 ТОВ "ІСТЕРН БЕВЕРІДЖ ТРЕЙДІНГ" (постачальник) передає у власність ТОВ "ТД "Продресурс ЛТД" (покупця), а покупець приймає і оплачує алкогольні та безалкогольні напої (продукція) в асортименті, партіями згідно накладних, на умовах цього договору.

Відповідно до п. 2.4. договору № 000270 продукція поставляється постачальником на умовах DDP (ІНКОТЕРМС 2000 року) - адреса торгівельної точки покупця.

Пунктом 2.11. договору № 000270 визначено, що враховуючи те, що доставка продукції буде здійснюватися централізовано-кільцевими перевезеннями, відпуск продукції покупцю може здійснюватися без довіреності на отримання цінностей за умови виконання сторонами вимог абзацу 3 пункту 13 Інструкції "Про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей", затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 р. N 99".

Згідно п.13 Інструкції "Про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей" №99 від 16.05.1999р., яка була чинна на момент існування спірних правовідносин, при централізовано-кільцевих перевезеннях цінностей підприємствам їх відпуск постачальниками може здійснюватися без довіреності, якщо одержувач цінностей за підписом керівника і головного бухгалтера підприємства або інших осіб, які уповноважені підписувати довіреності, повідомив постачальника про зразок печатки (штампу), якою матеріально відповідальна особа, що буде приймати цінності, завіряє на супровідних документах (накладній, акті, ордері тощо) свій підпис про одержання цінностей.

В підтвердження факту виконання договору № 000270 від 25.03.2014 р. ТОВ "ТД "Продресурс ЛТД" надано до суду податкові та видаткові накладні за липень 2014 р. (а.с.110-194 т. ІІ).

Представник позивача пояснив , що у зв`язку з тим, що поставки носили характер централізовано-кільцевих перевезень цінностей, їх відпуск постачальнику здійснювався без довіреності - ТОВ "ТД "Продресурс ЛТД" (одержувач цінностей) та за підписом керівника підприємства позивач повідомив ТОВ "ІСТЕРН БЕВЕРІДЖ ТРЕЙДІНГ" про зразок печатки (штампу), якою матеріально відповідальні особи, що будуть приймати цінності, завірятимуть на супровідних документах (накладній, акті, ордері тощо) свої підписи про одержання цінностей.

В бухгалтерському обліку ТОВ "ТД "Продресурс ЛТД" оприбуткування вищезазначеного товару відображено на 281 рахунку , що підтверджується витягом з даних бухгалтерського обліку .

У податковому обліку вищезазначені господарські операції відображено у податковій декларації з податку на прибуток та у податковій декларації з податку на додану вартість.

Також, ТОВ "ТД "Продресурс ЛТД" здійснило розрахунки з ТОВ "ІСТЕРН БЕВЕРІДЖ ТРЕЙДІНГ" за отриманий товар, що не заперечується відповідачем в акті перевірки та підтверджується копіями банківських виписок по особовим рахункам позивача .

Придбані від ТОВ "ІСТЕРН БЕВЕРІДЖ ТРЕЙДІНГ" товари ТОВ "ТД "ПРОДРЕСУРС ЛТД": товариство реалізувало через власну мережу роздрібних лікеро-горілчаних магазинів , що підтверджується довідкою директора ТОВ "ТД "Продресурс ЛТД" про повну реалізацію товару, копіямифіскальних чеків з магазину, який розташований: м. Харків, м-н Повстання, 7/8 .

ТОВ "ТД "Продресурс ЛТД" 24.06.2014р. укладено договір поставки № 179 з ТОВ "Велтрейд-М" (а.с.195 т.ІІ).

Відповідно до п. 1 договору № 179 ТОВ "Велтрейд-М" (постачальник) поставляє і передає у власність ТОВ "ТД "Продресурс ЛТД" (покупця) товар відповідно до накладних, які є невід`ємною частиною даного договору, а покупець приймає цей товар та оплачує його на умовах і в порядку, визначених даним договором.

Відповідно до п. 2 договору № 179 здавання-прийом товару за кількістю та якістю проводиться уповноваженими на те представниками Сторін, відповідно до вимог діючого законодавства.

В підтвердження факту виконання договору № 179 від 24.06.14р. ТОВ "ТД "Продресурс ЛТД" надано до суду податкові та видаткові накладні за липень 2014 р. (а.с.197-250 т. ІІ, а.с.1-38 т.ІІІ), якими визначено товар: пакувальні матеріали.

Транспортування товарів, придбаних ТОВ "ТД "Продресурс ЛТД" у ТОВ "Велтрейд-М", здійснювалось перевізником ПКФ "Ресурс ЛТД" на замовлення ТОВ "ТД "Продресурс ЛТД", на склад ТОВ "ТД "Продресурс ЛТД", що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Основ`янська, 55, що підтверджується товарно - транспортними накладними, які містяться в матеріалах справи (а.с. 39-84 т.ІІІ). Товар був прийнятий уповноваженим представником покупця, що підтверджується довіреністю на уповноваженого представника ТОВ "ТД "Продресурс ЛТД"- Стрелец И.В.(а.с.95 т. IV).

В бухгалтерському обліку ТОВ "ТД "Продресурс ЛТД" оприбуткування товару відображено на 281 рахунку, що підтверджується витягом з даних бухгалтерського обліку .

У податковому обліку вищезазначені господарські операції відображено у податковій декларації з податку на прибуток та у податковій декларації з податку на додану вартість.

Також, ТОВ "ТД "Продресурс ЛТД" здійснило розрахунки з ТОВ "Велтрейд-М" за отриманий товар, що не заперечується відповідачем в акті перевірки та підтверджується копіями банківських виписок по особовим рахункам позивача .

Придбані від ТОВ "Велтрейд-М" пакувальні матеріали використовувались у господарській діяльності ТОВ "ТД "ПРОДРЕСУРС ЛТД" для пакування товару , що підтверджується наданими до матеріалів справи актами списання товарів для комплектації товару сувенірними упаковками .

ТОВ "ТД "Продресурс ЛТД" 25.06.2014р. уклало договір поставки № 181 з ТОВ "ФОРТА-КОМ" (а.с.85 т.ІІІ).

Відповідно до п. 1 договору № 181 ТОВ "ФОРТА-КОМ" (постачальник) поставляє і передає у власність ТОВ "ТД "Продресурс ЛТД" (покупця) товар відповідно до накладних, які є невід`ємною частиною даного договору, а покупець приймає цей товар та оплачує його на умовах і в порядку, визначених даним договором.

Відповідно до п. 2 договору № 181 здавання-прийом товару за кількістю та якістю проводиться уповноваженими на те представниками Сторін, відповідно до вимог діючого законодавства.

В підтвердження факту виконання договору № 181 від 25.06.14р. ТОВ "ТД "Продресурс ЛТД" надано до суду податкові та видаткові накладні за липень 2014 р. (а.с.87-110 т. ІІІ), якими визначено товар: складське устаткування, пластикові піддони.

Транспортування товарів, придбаних ТОВ "ТД "Продресурс ЛТД" у ТОВ "ФОРТА-КОМ", здійснювалось перевізником ПКФ "Ресурс ЛТД" на замовлення ТОВ "ТД "Продресурс ЛТД", на склад ТОВ "ТД "Продресурс ЛТД", що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Основ`янська, 55, що підтверджується товарно - транспортними накладними, які містяться в матеріалах справи (а.с. 111-122 т.ІІІ). Товар був прийнятий уповноваженим представником покупця, що підтверджується довіреністю на уповноваженого представника ТОВ "ТД "Продресурс ЛТД"- Стрелец И.В.(а.с.95 т. IV).

В бухгалтерському обліку ТОВ "ТД "Продресурс ЛТД" оприбуткування товару відображено на 281 рахунку та 209 рахунку, що підтверджується витягом з даних бухгалтерського обліку .

У податковому обліку вищезазначені господарські операції відображено у податковій декларації з податку на прибуток та у податковій декларації з податку на додану вартість.

ТОВ "ТД "Продресурс ЛТД" здійснило розрахунки з ТОВ "ФОРТА-КОМ" за отриманий товар, що не заперечується відповідачем в акті перевірки та підтверджується копіями банківських виписок по особовим рахункам позивача .

З письмових пояснень позивача вбачається, що складське устаткування було встановлено на складі товариства , що також підтверджується фотографями зі складу товариства за адресою: м. Харків, вул. Основ`янська, 55, які містяться в матеріалах справи.

Придбані від ТОВ "ФОРТА-КОМ" пластикові піддони використовувались позивачем у господарській діяльності ТОВ "ТД "ПРОДРЕСУРС ЛТД" для транспортування товарів, що підтверджується актами списання піддонів, які знаходяться в матеріалах справи.

ТОВ "ТД "Продресурс ЛТД" 24.06.2014р. укладено договір постачання товару № 180 з ТОВ "Велар-Д"(а.с.123 т.ІІІ).

Відповідно до п. 1 договору № 180 ТОВ "Велар-Д" (постачальник) поставляє і передає у власність ТОВ "ТД "Продресурс ЛТД" (покупця) товар відповідно до накладних, які є невід`ємною частиною даного договору, а покупець приймає цей товар та оплачує його на умовах і в порядку, визначених даним договором.

Відповідно до п. 2 договору № 180 здавання-прийом товару за кількістю та якістю проводиться уповноваженими на те представниками Сторін, відповідно до вимог діючого законодавства.

В підтвердження факту виконання договору № 180 від 24.06.14р. ТОВ "ТД "Продресурс ЛТД" надано до суду податкові та видаткові накладні за липень 2014 р. (а.с.126-188 т. ІІІ), якими визначено товар: пакувальні матеріали.

Транспортування товарів, придбаних ТОВ "ТД "Продресурс ЛТД" у ТОВ "Велар-Д", здійснювалось перевізником ПКФ "Ресурс ЛТД" на замовлення ТОВ "ТД "Продресурс ЛТД", на склад ТОВ "ТД "Продресурс ЛТД", що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Основ`янська, 55, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Основ`янська, 55, що підтверджується товарно - транспортними накладними, які містяться в матеріалах справи (а.с. 189-220 т.ІІІ). Товар був прийнятий уповноваженим представником покупця, що підтверджується довіреністю на уповноваженого представника ТОВ "ТД "Продресурс ЛТД"- Стрелец И.В.(а.с.95 т. IV).

В бухгалтерському обліку ТОВ "ТД "Продресурс ЛТД" оприбуткування товару відображено на 209 рахунку, що підтверджується витягом з даних бухгалтерського обліку .

У податковому обліку вищезазначені господарські операції відображено у податковій декларації з податку на прибуток та у податковій декларації з податку на додану вартість.

ТОВ "ТД "Продресурс ЛТД" здійснило розрахунки з ТОВ "Велар-Д" за отриманий товар, що не заперечується відповідачем в акті перевірки та підтверджується копіями банківських виписок по особовим рахункам позивача .

Придбані від ТОВ "Велар-Д" пакувальні матеріали використовувались позивачем у господарській діяльності ТОВ "ТД "ПРОДРЕСУРС ЛТД" для пакування товару, що підтверджується актами списання ящиків та плівки.

В підтвердження можливості отримання великого обсягу товару та його подальшого використання у власній господарській діяльності, позивачем надано список робітників ТОВ "ТД "ПРОДРЕСУРС ЛТД", які працювали у липні 2014 року (а.с.79-94 т.IV).

В підтвердження можливості зберігання ТМЦ позивачем до матеріалів справи надано договори оренди складських, офісних та торгівельних приміщень, що також не заперечується відповідачем в акті перевірки .

З Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців вбачається, що видами діяльності ТОВ "ТД "Продресурс ЛТД" є: оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів, оптова торгівля товарами широкого асортименту, неспеціалізована оптова торгівля, оптова торгівля напоями, роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах продуктами харчування , напоями та тютюновими виробами, дослідження кон'юнктури ринку та виявлення громадської думки (а.с.21 т.IV).

З матеріалів справи встановлено, що усі вищезазначені договори укладені позивачем з ТОВ "ІСТЕРН БЕВЕРІДЖ ТРЕЙДІНГ", ТОВ "БОСФОР-ТВ", ТОВ "ВЕЛТРЕЙД-М", ТОВ "ФОРТА-КОМ" та ТОВ "ВЕЛАР-Д" з метою отримання прибутку та використання товарів, послуг у господарській діяльності ТОВ "ТД "ПРОДРЕСУРС ЛТД" .

Позивачем до матеріалів справи надано належні договори, накладні, банківські виписки та інші первинні документи, які підтверджують виконання договорів, укладених позивачем з ТОВ "ІСТЕРН БЕВЕРІДЖ ТРЕЙДІНГ", ТОВ "БОСФОР-ТВ", ТОВ "ВЕЛТРЕЙД-М", ТОВ "ФОРТА-КОМ" та ТОВ "ВЕЛАР-Д".

Копії долучених до матеріалів справи накладних по взаємовідносинам позивача з ТОВ "ІСТЕРН БЕВЕРІДЖ ТРЕЙДІНГ", ТОВ "БОСФОР-ТВ", ТОВ "ВЕЛТРЕЙД-М", ТОВ "ФОРТА-КОМ" та ТОВ "ВЕЛАР-Д" оформлені належним чином та не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст.44, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704, спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

Доводи апеляційної скарги з посиланням на те, що відповідно до наданих для перевірки ТТН вивіз товарів здійснювався самостійно позивачем, чим порушено умови договорів, є помилковим , оскільки транспортування товару здійснювалось саме перевізником , що підтверджується копіями Свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу серії АХС № 161491 від 03.12.2008 р., серії САР № 067836 від 04.06.2013 р. серії САК № 03041 від 01.11.2011 р., серії САА № 392971 від 10.03.2010 р., серії САТ № 607065 від 13.11.2013 р., серії САТ № 607066 від 13.11.2013 р.; договору оренди автомобіля № 22-05 від 22.05.2014 р., договору надання транспортних послуг № 22-10/12/1 від 22.10.2012 р. та додатків до нього.

Разом з тим, ТТН не може вважатися єдиним доказом доставки товару. Відсутність та/або дефектність документів на транспортне перевезення обумовленого договорами товару не є безумовною підставою ставити під сумнів здійснення господарських операцій. Так, відповідно до розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні затверджених Наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997р. товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу, а товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Згідно із п. 11.1, 11.3, 11.4, 11.5, 11.7 вказаних правил основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля. Дорожній лист вантажного автомобіля є документом, без якого перевезення вантажів не допускається. Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля. Товарно- транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається Перевізнику.

Разом з тим, вказані правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку, а лише встановлюють права, обов'язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому, документи обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно- транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Крім того, чинним законодавством України не встановлено обов'язку суб'єкта господарювання, а також права здійснювати перевірку справжності наданих контрагентами документів при укладенні договорів.

Господарські операції позивача підтверджуються не тільки зазначеними ТТН, але й іншими документами, якими є договір, специфікація, видаткова накладна, про що вказувалось вище. В сукупності всі ці документи повністю відповідають поняттю «первинні документи», що визначені у ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України».

При цьому, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податку у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Під час перевірки у відповідача були наявні договори та інші первинні документи, з яких вбачається наявність фактичного руху активів позивача у зв'язку з його господарською діяльністю.

Доводи апелянта з посиланням на те , що позивачем до перевірки не було надано таких документів, як картки рахунків, розрахунки, акти на відповідальне зберігання, специфікацію, документи, з яких вбачається ким здійснено вантажно- розвантажувальні роботи, звітів про проведені дослідження, пояснень щодо отримання прибутку та використання у власній господарській діяльності товарів (послуг) є безпідставними, оскільки з самого акту перевірки № 4507/20-38-22-01-04/38383623 від 06.11.2014 р. вбачається, що позивачем до перевірки було надано первинні документи по взаємовідносинам з ТОВ «ІСТЕРН БЕВЕРІДЖ ТРЕЙДІНГ», ТОВ «БОСФОР-ТВ», ТОВ «ВЕЛТРЕЙД-М», ТОВ «ФОРТА-КОМ» та ТОВ «ВЕЛАР-Д». .

Як встановлено та зазначено вище, позивачем до матеріалів справи надано картки рахунків, довіреність на отримання ТМЦ, накладні, з яких вбачається вид товару (послуг) та їх обсяг, письмові пояснення щодо отримання прибутку та використання у власній господарській діяльності товарів (послуг) разом з доказами, які підтверджують зазначене, детальні звіти про проведення дослідження (для огляду у судовому засіданні) .

Також, з наданих позивачем документів (накладних, актів здачі - прийняття робіт, звітів про виконані послуги) по взаємовідносинам з ТОВ "БОСФОР-ТВ", складених до договору № 177 від 20.06.14р. про надання маркетингових послуг, вбачається вид, обсяг та вартість послуг.

Відповідачем не встановлено проведення позивачем збиткових операцій, доказів, які б вказували на відсутність реальності господарських операцій за договором та наявності між позивачем та його контрагентом при укладанні і виконанні договору взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад.

Колегія суддів зазначає, що податкові органи не можуть нараховувати податок на додану вартість та накладати штрафні санкції на покупця при несплаті цього податку продавцем, оскільки чинне законодавство не встановлює підстав для такого нарахування та накладення штрафних санкцій.

Однак, факт порушення контрагентом-постачальником позивача своїх податкових зобов'язань може бути підставою для висновку про необґрунтованість заявлених платником податку вимог про надання податкової вигоди -відшкодування ПДВ з державного бюджету, якщо податковий орган доведе, зокрема, що платник податку діяв без належної обачності й обережності і йому мало бути відомо про порушення, які допускали його контрагенти, або що діяльність платника податку спрямована на здійснення операцій, пов'язаних з податковою вигодою, переважно з контрагентами, які не виконують своїх податкових зобов'язань.

Сукупний аналіз вищезазначених норм Податкового кодексу України свідчить про те, що право на податковий кредит виникає у платника податків лише після одержання податкової накладної, оскільки це єдиний документ первинного бухгалтерського та податкового обліку, що містить у собі суму ПДВ, яку можливо відобразити в податкових деклараціях з ПДВ.

Зазначене узгоджується з практикою Верховного Суду України, викладеною у постановах від 09 вересня 2008 року у справі № 21-500во08 та від 01 червня 2010 року у справі № 21-573во10.

Згідно ст.1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого Протоколу та Протоколів 2, 4, 7, 11 до Конвенції» ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, Україна визнала джерелом права рішення Європейського суду з прав людини, а також юрисдикцію цього суду в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції. Рішення Європейського суду є частиною національного законодавства і є обов'язковим для правозастосування органами правосуддя.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 22 січня 2009 року у справі «Булвес» АД проти Болгарії (заява № 3991/03) визначено, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Європейського суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватись між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Про відсутність факту реального вчинення господарських операцій можуть свідчити, зокрема, такі обставини: всупереч даним податкового обліку будь-кого з учасників операції відсутні зміни активів, зобов'язань чи власного капіталу принаймні в одного з таких учасників; отримання майнової вигоди чи права на таку вигоду будь-кого з учасників операції виключно шляхом зменшення бази оподаткування з певного податку та/або отримання коштів із Державного бюджету за одночасної відсутності об'єктивної можливості отримати майнову вигоду від цієї операції в інший спосіб; результати, відображені у даних податкового обліку будь-кого з учасників господарської операції, фактично не настали внаслідок відсутності відповідних дій будь-кого з учасників такої операції. Проте, відповідачем під час складення акту перевірки не були встановлені вищевказані обставини, а отже й висновок щодо відсутності факту реального вчинення господарських операцій є передчасним

В той же час, відповідачем не доведено про обізнаність позивача щодо порушень, які могли бути допущені його контрагентами - ТОВ "ІСТЕРН БЕВЕРІДЖ ТРЕЙДІНГ", ТОВ "БОСФОР-ТВ", ТОВ "ВЕЛТРЕЙД-М", ТОВ "ФОРТА-КОМ" та ТОВ "ВЕЛАР-Д" при здійсненні господарських операцій.

Норми Податкового кодексу України не пов'язують виникнення права на податковий кредит з особливостями оподаткування постачальників 2-го чи іншого ланцюга.

Діючим законодавством не передбачений і не визначений обов'язок підприємства встановлювати ланцюг суб'єктів підприємницької діяльності, з якими контрагенти такого підприємства мали договірні відносини, а також підприємству не надано право вимагати від його контрагентів такої інформації.

Здійснення платником податків навмисних збиткових фінансово-господарських операцій матеріалами справи не підтверджується. Фактичних даних, які б засвідчували наявність у платника податків наміру набути у спірних правовідносинах безпідставну податкову вигоду, суд в ході розгляду справи не виявив, адже добутими доказами підтверджується факт вибуття з власності суб'єкта права-платника податків коштів в оплату вартості придбаних товарів (робіт, послуг), факт юридичної непов»язаності сторін правочину, факт відсутності у сторін правочину спільних економічних інтересів, що в сукупності підтверджує звичайність умов ведення господарської діяльності.

Відповідачем не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що договори, укладені позивачем з ТОВ "ІСТЕРН БЕВЕРІДЖ ТРЕЙДІНГ", ТОВ "БОСФОР-ТВ", ТОВ "ВЕЛТРЕЙД-М", ТОВ "ФОРТА-КОМ" та ТОВ "ВЕЛАР-Д" у липні 2014р., визнано нікчемним у порядку, встановленому законодавством України.

Також, відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що на час укладення угод між позивачем з ТОВ "ІСТЕРН БЕВЕРІДЖ ТРЕЙДІНГ", ТОВ "БОСФОР-ТВ", ТОВ "ВЕЛТРЕЙД-М", ТОВ "ФОРТА-КОМ" та ТОВ "ВЕЛАР-Д", складання між ними інших первинних документів, позивач та його контрагенти не знаходились в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців або те, що їх свідоцтва, як платників ПДВ, були анульовані.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку , що господарські операції позивача з ТОВ "ІСТЕРН БЕВЕРІДЖ ТРЕЙДІНГ", ТОВ "БОСФОР-ТВ", ТОВ "ВЕЛТРЕЙД-М", ТОВ "ФОРТА-КОМ" та ТОВ "ВЕЛАР-Д" мали реальний характер, пов'язані з господарською діяльністю позивача, а відтак позивачем правомірно віднесено суми податку, сплаченого у зв'язку з придбанням товару, послуг до податкового кредиту.

Тобто, факт реальності господарської операції за участю позивача з ТОВ "ІСТЕРН БЕВЕРІДЖ ТРЕЙДІНГ", ТОВ "БОСФОР-ТВ", ТОВ "ВЕЛТРЕЙД-М", ТОВ "ФОРТА-КОМ" та ТОВ "ВЕЛАР-Д" повністю підтверджено залученими до матеріалів справи первинними документами.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України правомірність винесеного податкового повідомлення - рішення належним чином в суді не довів , у зв'язку з чим податкове повідомлення-рішення від 19.12.2014 року № , видане Основ'янською об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області не відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню, а позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене , доводи апеляційної скарги є безпідставними, не впливають на правомірність висновків суду, оскільки дублюють заперечення на позов, які подавались суду першої інстанції, були враховані ним при вирішення справи по суті, а відповідно і підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

На підставі наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується повністю із висновком суду першої інстанції, так як обставини справи встановлені правильно, докази досліджені вірно, відповідно рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, тому судове рішення не підлягає скасуванню, апеляційна скарга не підлягають задоволенню.

Стосовно розподілу судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про наступне.

Порядок та розмір сплати судового збору визначений Законом України "Про судовий збір" від 14.07.2011 року № 3674-VI.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" встановлено розмір мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2015 року 1218 грн. 00 коп.

З 01 вересня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22.05.2015 № 484-VIII, яким внесено зміни до Закону України "Про судовий збір".

Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами ставка судового збору встановлюється у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент подання позовної заяви) встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру розмірі судового збору становить 2 відсоток розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірі мінімальних заробітних плат.

Колегія суддів зазначає, що заявлені позивачем вимоги носять майновий характер.

Таким чином, в даному випадку розмір ставки судового збору за подання Основ'янською ОДПІ м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області апеляційної скарги по справі за позовом майнового характеру становить 5357 грн. 22 грн.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про судовий збір" (у редакції на час подання апеляційної скарги), апелянт не віднесений до осіб, звільнених від сплати судового збору, а тому судовий збір повинен бути сплачений на загальних умовах.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач, звертаючись із апеляційною скаргою, не надав доказів сплати судового збору, але заявив клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат чи звільнити від їх сплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.11.2015 року клопотання апелянта було частково задоволено та відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення апеляційним судом рішення у даній справі.

Відповідно до ч. 1 стаття 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність стягнення з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань за зобов'язаннями Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області суми судового збору в розмірі 5357 грн. 22грн.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Основянської ОДПІ м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25.09.2015р. по справі № 820/5186/15 залишити без змін.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань за зобов'язаннями Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області на рахунок УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова (банківські реквізити - отримувач УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, МФО 851011, , банк ГУДКУ у Харківській області, рахунок 1011, код класифікації доходів бюджету 22030001, код ЄДРПОУ Харківського апеляційного адміністративного суду 34331173) судовий збір у розмірі 5357,22 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло З.Г.
Судді(підпис) (підпис) Григоров А.М. Тацій Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 21.12.2015 р.