Справа № 813/1018/13-а
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2015 року № 813/1018/13-а

Львівський окружний адміністративний суд в складі:
головуючої судді Потабенко В.А.,
за участю секретаря судового засідання Петрика Р.І.,

з участю сторін:
представника позивача не прибув,
представника відповідача Смеречинського В.Б., згідно довіреності,
представники третіх осіб не прибули,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в Золочівському районі Львівської області до ОСОБА_1 , треті особи Золочівська міжрайонна державна фінансова інспекція, управління соціального захисту населення Золочівської районної державної адміністрації Львівської області, про стягнення коштів,-

в с т а н о в и в :

управління Пенсійного фонду України в Золочівському районі Львівської області (далі УПФ в Золочівському районі Львівської області, позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , відповідач), треті особи Золочівська міжрайонної державної фінансової інспекції (далі Золочівська МДФІ, третя особа 1), управління соціального захисту населення Золочівської районної державної адміністрації Львівської області (далі управління соціального захисту населення Золочівської РДА, третя особа 2), про стягнення незаконно отриманих виплат (пенсії) особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, за період з 25.04.2012 року по 30.06.2012 року в сумі 5286,07 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що комісією зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визнано безпідставною видачу ОСОБА_1 посвідчення учасника аварії на Чорнобильській АЕС. Безпідставність видачі відповідачу посвідчення обумовлена тим, що за результатами розгляду даного питання не підтвердився факт виконання ОСОБА_1 робіт в зоні відчуження Чорнобильської АЕС у 1986 році, у зв`язку з чим комісією було вирішено вилучити у ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 1) з повідомленням про це місцевих органів виконавчої влади та місцевого самоврядування. Згідно листа Міністерства соціальної політики України № 713/0/15-12/20 від 05.12.2012 року, нарахування допомоги, пільг та компенсацій громадянам припиняється з моменту прийняття рішення комісією про визнання безпідставною видачі їм відповідного посвідчення. Відтак, виходячи з вказаного, ОСОБА_1 за період з 25.04.2012 року по 30.06.2012 року було зайво нараховано та виплачено пенсію в сумі 5286,07 грн. Враховуючи те, що від добровільної сплати боргу ОСОБА_1 відмовився, позивач звернувся до суду про його стягнення в примусовому порядку.

Представник позивача в судове засідання не прибув. 15.12.2015 року позивач скерував на електронну адресу суду клопотання за вх. № 40978, в якому просив проводити розгляд даної справи без участі представника позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо позовних вимог заперечив. Наголосив, що при прийнятті рішення, оформленого протоколом Комісії № 45 від 24.04.2012 року, в частині визнання видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не було взято до уваги та проаналізовано всіх первинних документів, які були підставою для видачі відповідачу як учаснику ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, відповідного посвідчення. На підтвердження цього зазначив, що постановою Львівського окружного адміністративного суду у справі № 813/8504/14 вищевказане рішення Комісії визнано протиправним та скасовано в частині безпідставності видачі ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Крім того, станом на сьогодні, ОСОБА_1 повернено незаконно вилучене посвідчення ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 1). Враховуючи вказане, представник відповідача вважає даний позов безпідставним та просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі.

Представники третіх осіб в судове засідання не прибули, причин неявки суду не повідомили. Належним чином повідомлялися про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується повідомленнями про вручення судової повістки, які повернулися на адресу суду.

Враховуючи те, що позивач та треті особи належним чином, в силу приписів ст.ст. 33-35 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), повідомлені про час та місце проведення судового засідання, суд дійшов висновку проводити розгляд справи за відсутності їх представників на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішення про надання відповідачу статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вперше було прийняте ще в 1991 році на підставі військового квитка з відміткою про участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, яка (відмітка) свідчить про те, що відповідач у період з 06.07.1986 року по 01.11.1986 року виконував функціональні обов`язки в складі оперативної групи МОСССР по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

В подальшому ОСОБА_1 видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС серії НОМЕР_1 .

У зв`язку з прийняттям змін до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи та прийнятих на його підставі нормативних актів, 27.05.2010 році ОСОБА_2 було видано посвідчення серії НОМЕР_2 як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи з відміткою "перереєстровано.

24.04.2012 року Комісією зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, при Міністерстві соціальної політики України було прийнято рішення про безпідставність видачі ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, оформлене протоколом № 45.

19.06.2012 року управлінням праці та соціального захисту населення Золочівської РДА проведено вилучення вищевказаного посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, серії НОМЕР_2 від 27.05.2010 року.

Враховуючи лист Міністерства соціальної політики України № 713/0/15-12/20 від 05.12.2012 року, згідно якого нарахування допомоги, пільг та компенсацій громадянам припиняється з моменту прийняття рішення комісією про визнання безпідставною видачі їм відповідного посвідчення, позивач звернувся до суду про стягнення з відповідача зайво нарахованої та виплаченої пенсії за період з 25.04.2012 року по 30.06.2012 року в сумі 5286,07 грн.

Вирішуючи спір в даній справі, суд виходить з наступного.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Так, у відповідності до ст. 14 вказаного Закону, для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи:

1) інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1;

2) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження:

- з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів;

- з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів;

- у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи;

- евакуйовані у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутріутробного розвитку, після досягнення ними повноліття);

- особи, які постійно проживали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення, - категорія 2;

3) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали:

- у зоні відчуження з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - від 1 до 5 календарних днів;

- у зоні відчуження в 1987 році - від 1 до 14 календарних днів;

- у зоні відчуження в 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів;

- на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи (не віднесені до категорії 2), які:

- постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які за станом на 1 січня 1993 року прожили у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій;

- постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення

- не менше трьох років, - категорія 3;

4) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.

Крім встановлених цією статтею категорій осіб, право на пільги та компенсації, передбачені цим Законом, мають особи, які працювали з моменту аварії до 1 липня 1986 року не менше 14 календарних днів або не менше трьох місяців протягом 1986-1987 років за межами зони відчуження на роботах з особливо шкідливими умовами праці (за радіаційним фактором), пов`язаними з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, що виконувалися за урядовими завданнями.

У відповідності до ч. 1 ст. 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано положення ст. 72 КАС України, відповідно до якої обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що у Львівському окружному адміністративному суді розглядалася справа № 813/8504/14 за позовом ОСОБА_1 до Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України, третя особа Департамент соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації, про визнання протиправними та скасування рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, Міністерства соціальної політики України у вигляді протоколу № 45 від 24.04.2012 року в частині безпідставності видачі ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

17.04.2015 року у даній справі винесено постанову, якою позовні вимоги задоволено повністю, а саме визнано протиправним та скасовано рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, Міністерства соціальної політики України у вигляді протоколу № 45 від 24.04.2012 р. в частині безпідставності видачі ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2.

Вказана постанова не оскаржувалася та набрала законної сили 19.05.2015 року.

За результатами розгляду вказаної справи, серед іншого було встановлено, що рішення про надання ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вперше було прийняте ще в 1991 році на підставі військового квитка з відміткою про участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, яка свідчить про те, що ОСОБА_1 у період з 06.07.1986 року по 01.11.1986 року виконував функціональні обов`язки в складі оперативної групи МО СРСР по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 було видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС серії НОМЕР_1 . Надалі, у зв`язку з прийняттям 06.06.1996 року Закону України Про внесення змін і доповнень до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи, 20.01.1997 року прийнято постанову Кабінету Міністрів України № 51 та постанову Кабінету Міністрів України № 135 від 04.02.1997 року. На підставі вказаних нормативних актів, 27.05.2010 року ОСОБА_1 було видано посвідчення серії НОМЕР_2 як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи з відміткою перереєстровано. Вказане свідчить про те, що компетентними органами вже вдруге, було здійснено перевірку всіх документів, які підтверджують факт участі позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Також, судом було встановлено, що згідно наказів № 172 та 270 з 16.07.1986 року по 31.10.1986 року ОСОБА_1 було відряджено в с. Буда Варовичі (ст. Вільса), з зазначенням у наказі № 270, а саме у п. 8, - виплатити другий оклад згідно Директиви Міністра оборони СРСР від 08.05.1986 року Д-017 за період виконання службового завдання по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 16.07.1986 року по 31.10.1986 рік.

Отже, підсумовуючи все вищенаведене, суд зазначає, що судом було встановлено протиправність позбавлення ОСОБА_1 статусу учасника аварії на Чорнобильській АЕС. Протиправність такого позбавлення обумовлена тим, що судом було підтверджено факт перебування ОСОБА_1 у період з 06.07.1986 року по 01.11.1986 року в зоні ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та виконання ним функціональних обов`язків в складі оперативної групи МО СРСР по ліквідації наслідків вказаної аварії.

Суд наголошує, що згідно записів військового квитка відповідача ОСОБА_1 з 16.07.1986 року по 01.11.1986 року виконував функціональні обов`язки в складі оперативної групи МО СРСР по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Вказане скріплено підписом полковника Захарова та печаткою військової частини № 18007.

З клопотання представника відповідача від 07.12.2015 року вбачається, що ОСОБА_2 було повернено посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_2 , копію якого долучено до матеріалів справи.

Відтак, суд зазначає, що у зв`язку з поверненням відповідачу незаконно вилученого посвідчення, відпали будь які підстави для задоволення позовних вимог позивача щодо повернення зайво нарахованої та виплаченої пенсії в сумі 5286,07 грн. за період з 25.04.2012 року по 30.06.2012 року.

Також, при вирішенні даної адміністративної справи, суд бере до уваги ст. 19 Конституції України, згідно якої, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ст. 9 КАС України, передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Зважаючи на наведені вище обставини, а саме підтвердження факту перебування відповідача в зоні ліквідації Чорнобильської АЕС, визнання протиправним та скасування рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, Міністерства соціальної політики України у вигляді протоколу № 45 від 24.04.2012 року в частині безпідставності видачі ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, наявності у ОСОБА_1 посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_2 , що підтверджує його статус як ліквідатора, суд вважає, що жодних підстав для задоволення позовних вимог позивача немає, оскільки пенсія в сумі 5286,07 грн. останньому була нарахована і виплачена правомірно.

Звідси, у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України, судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 18-19, 33-35, 69-71, 72, 86, 94, 128, 158-163, 160, 160, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

у задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 186, 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст виготовлено та підписано 21.12.2015 року

Суддя Потабенко В.А.