Справа № 344/19651/14а,2а/344/119/15
Суддя: Костів Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року Справа № 876/2789/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Костіва М.В.,

суддів Гулида Р.М., Каралюса В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційні скарги ОСОБА_1, управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25.02.2015 року в справі №344/1965/14-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними щодо відмови в перерахунку призначеної пенсії з врахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, сум індексації та грошової винагороди,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області, в якому просила визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області; зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1, включивши в суму середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії відомості про фактично нараховані та сплачені суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, грошової винагороди, з яких утримувався, а також нараховувався і сплачувався збір на загальнообовязкове державне пенсійне страхування на підставі довідок про складові заробітної плати №90 від 12.12.2014 року, №91 від 12.12.2014 року, №92 від 12.12.2014 року, з 09.05.2012 року.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25.02.2015 року адміністративний позов задоволено частково: зобовязано УПФУ в м. Івано-Франківську провести перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1, включивши в суму зарплати для обчислення пенсії виплачену матеріальну допомогу на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, а також суми індексації та грошової винагороди, повернути ОСОБА_1 заборгованість в частині недорахованої суми пенсії з 12.12.2014 року та при черговому перерахунку пенсії враховувати суми матеріальної допомоги.

Позивач оскаржила постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25.02.2015 року в апеляційному порядку, оскільки вважає, що така ухвалена з порушенням норм процесуального права, так як строк звернення до суду, встановлений ст. 99 КАС України до даної категорії справ не застосовується.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, відповідачем також подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, невірним встановленням обставинам у справі, невідповідністю висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволені позовних вимог.

На підставі ст. 197 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області слід відмовити, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивач звернулася до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області з проханням провести перерахунок пенсії, як державному службовцю, з врахуванням виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, сум індексації та грошової винагороди.

Листом від 12.12.2014р. № 404/Н-8 управлінням Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області відмовлено у приведенні розміру пенсії у відповідність до норм ст. 37 Закону України «Про державну службу».

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що при перерахунку пенсії позивач мала право на включення до її заробітку для обчислення пенсії суми виплаченої їй матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально - побутових питань, індексації заробітної плати, грошової допомоги за сумлінну безперервну працю.

Колегія суддів апеляційного суду частково погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року №108/95-ВР встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально - побутових питань, індексація заробітної плати, грошова винагорода входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із зазначеним Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Аналогічні висновки були викладені Верховним Судом України в постанові від 28 травня 2013 року у справі № 21-97а13.

У відповідності до ч. 1 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з доводами суду щодо задоволення позовних вимог з 12.12.2014 року.

Відповідно до ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється коли особа дізналась, або повинна була дізнатись про порушене своє право.

За правилами ч. 1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для залишення адміністративного позову без розгляду за умови, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Колегія суддів вважає, що вимоги позивача про перерахунок пенсії з урахуванням виплат за період з 09.05.2012 року по 15.06.2014 року необхідно залишити без розгляду, оскільки позивач звернулася з адміністративним позовом до суду лише 16.12.2014 року.

Отже, у зв'язку з необхідністю застосування до спірних правовідносин положення ст. 99 КАС України щодо шестимісячного строку звернення до суду, колегія суддів вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з 16 червня 2014 року.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги позивача є суттєвими і складають підстави для висновку про часткове порушення судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце, зокрема, порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25.02.2015 року в справі №344/1965/14-а та ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області щодо відмови у перерахунку пенсії як державному службовцю ОСОБА_1, з врахуванням в суму заробітної плати для обчислення пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, грошової винагороди.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області провести з 16.06.2014 року перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії з врахуванням в заробіток для обчислення пенсії суми виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, грошової винагороди та виплачених сум пенсії.

Позовні вимоги за період з 09.05.2012 року по 15.06.2014 року залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі. На постанову протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Костів М.В.

Судді Гулид Р.М.

ОСОБА_2