Справа № 2-а/1970/2045/11
Суддя: Баб'юк П.М.
Дата ухвалення: 2011-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/1970/2045/11

11 серпня 2011 р.м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Бабюк П.М. при секретарі Митко В.В.

за участю представників: позивача: ОСОБА_1, відповідача: ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду у місті Тернополі адміністративну справу за позовною заявою Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі до Приватного вищого навчального закладу «Інститут економіки і підприємництва» про відшкодування витрат, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі звернулося до суду з позовною заявою до Приватного вищого навчального закладу «Інститут економіки і підприємства» про відшкодування витрат.

В судовому засіданні представник позивача подав усне клопотання про уточнення назви відповідача у звязку з опискою, а саме: слово «підприємства» замінити на «підприємництва». Заслухавши думку представника відповідача, який вказане клопотання підтримав, суд ухвалив його задовольнити та вважати відповідачем по справі Приватний вищий навчальний заклад «Інститут економіки і підприємництва».

В решті представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, суду пояснив, що відповідач зобовязаний відшкодувати суми витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково технічну діяльність» і суму пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів на суму 3054 грн. 31 коп., яка відповідачем добровільно не сплачується, а тому дана сума заборгованості підлягає стягненню в судовому порядку.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі, підтвердила отримання відповідачем повідомлень про суму витрат які підлягають відшкодуванню за січень-червень 2011 року та повідомила, що ні вказані розрахунки ні рішення про призначення пенсій громадянам не оскаржувались відповідачем.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши подані суду письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В Приватному вищому навчальному закладі «Інститут економіки і підприємництва» працювали громадяни, яким призначена пенсія як науковим працівникам у відповідності з Законом України «Про наукову і науково технічну діяльність» (далі - Закон).

Згідно з приписами ст.24 вищезазначеного Закону пенсія науковому (науково-педагогічному) працівнику призначається при досягненні пенсійного віку: чоловікам - за наявності стажу роботи не менше 25 років, у тому числі стажу наукової роботи не менше 20 років; жінкам - за наявності стажу роботи не менше 20 років, у тому числі стажу наукової роботи не менше 15 років.

Пенсії науковим (науково педагогічним) працівникам призначаються в розмірі 80 відсотків від сум заробітної плати наукового (науково педагогічним) працівника яка визначається відповідно до статті 23 цього Закону та ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та на яку відповідно до законодавства нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування (внески).

Відповідно до абзацу другого пункту 13 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до зазначеного Закону, та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується за рахунок коштів, спрямованих із джерел, визначених Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність".

У відповідності зі ст.24 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" різниця між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується:

для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації - за рахунок коштів державного бюджету;

для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково- педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом;

для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІУ рівнів акредитації - за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.

Позивач є недержавною науковою установою і відповідно до ст.24 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" має відшкодовувати різницю між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник.

Відповідно до Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність", та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004р. № 372 (далі-Порядок) розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсій наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів 3-4 рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня "Про наукову і науково - технічну діяльність", про що відповідному підприємству, установі або закладу відразу надсилається повідомлення встановленого зразка.

Зазначені підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках.

Згідно повідомлень про суму витрат на виплату пенсії, що становить різницю між сумою пенсії, призначеної згідно із Законом України "Про наукову і науково - технічну діяльність" і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, які надіслані Управлінням Пенсійного фонду України в м. Тернополі позивачу, сума плати, виставлена до відшкодування даному підприємству за період з 01.01.2011р. по 30.06.2011р. складає 3054,31грн.

Доказів добровільної сплати заборгованості чи оскарження вказаних повідомлень про суму витрат або рішень про призначення пенсій громадянам відповідачем не представлено, а судом не здобуто.

З огляду на вищевикладене та враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 94, 136, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2.Стягнути з Приватного вищого навчального закладу "Інститут економіки і підприємництва" (просп. Злуки, 3а, м. Тернопіль, ) на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі (ідент. код 21157094, п/р 519, код платежу 50021400 у ОПЕРВ - Тернопільське обласне управління ВАТ "Державний Ощадний банк України", МФО 338545) 3054,31грн. (три тисячі пятдесят чотири грн. 31 коп.) заборгованості за період з 01.01.2011р. по 30.06.2011р.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд у порядок і строки, передбачені статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. В повному обсязі постанова складена 15 серпня 2011 року.

Головуючий суддя Баб'юк П.М.

копія вірна

Суддя Баб'юк П.М.