Справа № 2а-175/3495/15-а
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2015-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 грудня 2015 рокусправа № 2а-175/3495/15-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гімона М.М.

суддів: Чумака С. Ю. Юрко І.В.

за участю секретаря судового засідання: Шелеповій Ю.О.

за участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засідання в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2015 року у справі № 2а-175/3495/15 за позовом ОСОБА_2 до Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області про визнання недійсним рішення та його скасування,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернулась із позовом до суду, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Новоолександрівської сільської ради від 11 червня 2015 року «Про земельну ділянку с. Братське по вул. Сурянській зі сторони ОСОБА_3І.»

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2015 року у задоволені даного позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішення суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що судом першої інстанції допущені порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору, а відтак постанова підлягає скасуванню. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення не є обґрунтованим, громадянам гарантовано право на отримання земельної ділянки і позивач довів, що надання йому спірної земельної ділянки не буде порушувати будівельних норм. Крім того, суд першої інстанції не надав належної оцінки тій обставині, що спірне рішення ґрунтується на тому, що земельна ділянка, про отримання якої звернувся позивач, є проїздом загального користування, в той час як такий статус не визначений, оскільки рішення відповідача з цього приводу було скасовано в судовому порядку.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив скасувати рішення суду.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що останню необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що 28.05.2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив врахувати до її проекту відведення земельною ділянки у власність частину земельної ділянки шириною 9,6 м. (а.с. 5).

Рішенням Новоолександрівської сільської ради від 11 червня 2015 року (а.с. 6) відмовлено гр. ОСОБА_2 у виділенні земельної ділянки у приватну власність шириною 9,6 метрів зі сторони домоволодіння № 46 (ОСОБА_3І.) в звязку з тим, що дана земельна ділянка є землями загального користування (проїзд).

Не погодившись з таким рішення, позивач оскаржила його до суду.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що спірним рішенням не порушуються права позивача, оскільки спірна земельна ділянка відноситься до земель комунальної власності.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні позову з огляду на наступне.

Згідно з пп-и. а, б ч. 1 статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу», а згідно зі статтею 40 ЗК України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, п. а ч. З статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень і на пленарних засіданнях приймає нормативні та інші акти у формі рішень, які з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України, визнаються незаконними у судовому порядку.

Згідно зі статтею 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до п. 34 ч. 1 статті 26 вказаного Закону, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до пункту «а» ч.4 ст. 83 Земельного кодексу України землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо) належать до земель комунальної власності.

Згідно з ч. 1 статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Отже, спірна земельна ділянка є землею комунальної власності і право розпорядження нею належить Новоолександрівській сільській раді, яка у межах наявної компетенції і у визначений законом спосіб прийняла мотивоване рішення, пославшись на те, що ця земельна ділянка є проїздом.

Належність цієї земельної ділянки до проїзду підтверджено викопіюванням із генерального плану селища Братське (а.с. 32).

Крім того, колегія суддів зазначає, що позивачем не надано жодних доказів, які б свідчили про наявність у позивача безумовного права на отримання у власність спірної земельної ділянки, або про наявність у відповідача законодавчо закріпленого права надати позивачу цю земельну ділянку.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції щодо необґрунтованості позовних вимог відповідає фактичним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 195, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2015 року по справі № 2а-175/3495/15 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня її складення в повному обсязі.

Головуючий: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: І.В. Юрко