Справа № 816/2252/15
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року м. ПолтаваСправа №816/2252/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Петрової Л.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Петрукович Ю.О.,

представника відповідача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, закриття провадження,

В С Т А Н О В И В:

19 червня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення від 29 квітня 2015 року №, закриття провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач порушив права та інтереси позивача у сфері публічно-правових відносин через безпідставне застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Підставою прийняття оспорюваного у справі податкового повідомлення-рішення став ОСОБА_1 перевірки від 06 січня 2015 року №8/16-01-17-01-11/НОМЕР_1, складений на підставі проведеної Державною податковою інспекцією у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області документальної позапланової невиїзної перевірки самозайнятої особи ОСОБА_2 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01 січня 2011 року по 21 травня 2014 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2011 року по 21 травня 2014 року. За результатами перевірки, відповідачем прийнято оскаржуване рішення.

Позивач стверджує про безпідставність висновків контролюючого органу про заниження ОСОБА_2 суми єдиного внеску у розмірі 25 674,57 грн за період з 2011 по 2014 рік, зауважуючи, що єдиний внесок у звітах визначався відповідно до вимог Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", які встановлені для фізичних осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, виходячи із бази нарахування єдиного внеску суми доходу, отриманого від діяльності, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб, та складав не менше розміру мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід.

Доводи податкового органу про завищення позивачем витрат, безпосередньо пов'язаних із веденням господарської діяльності, на суму 9398,84 грн, у зв'язку з чим донараховано суму єдиного внеску у розмірі 1148,15 грн, вважає необґрунтованими, зазначаючи про те, що на перевірку нею надано усі документи на підтвердження витрат, задекларованих у 2014 році, у розмірі 23 414,61 грн, при цьому документами підтверджено суму витрат у більшому розмірі 25 578,86 грн.

Позивач у судове засідання не з'явилася, надіслала суду клопотання про розгляд справи без її участі /а.с. 52/.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

У своїх письмових запереченнях зазначав, що за наслідками проведеної перевірки відповідачем винесено вимоги від 06 січня 2015 року Ф- та від 04 березня 2015 року №Ф- на загальну суму донарахованого єдиного внеску 25808,67 грн. Відповідальність за приписами пункту 3 частини одинадцятої статті 25 цього Закону настає, якщо платник податків або територіальний орган доходів і зборів донарахує не нарахований єдиний внесок. Так, за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Оскільки ОСОБА_2 донараховано єдиний внесок у сумі 25808,67 грн, відповідач вважає правомірним застосування до позивача штрафних санкцій у сумі 4026,04 грн.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Позивач ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) здійснювала нотаріальну діяльність як приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу /а.с. 41-42/, перебуваючи на обліку у ДПІ у м. Полтаві як фізична особа, що здійснює незалежну професійну діяльність (нотаріус) з 14 березня 2008 року /а.с. 59/.

Судом встановлено, що у період з 22 грудня 2014 року по 26 грудня 2014 року працівниками Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку самозайнятої особи ОСОБА_2 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01 січня 2011 року по 21 травня 2014 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2011 року по 21 травня 2014 року.

Правомірність порядку та підстав проведення перевірки позивачем не оспорюється.

За результатами перевірки складено ОСОБА_1 від 06 січня 2015 року №8/16-01-17-01-11/ /а.с. 58-66/, у якому, крім іншого, зафіксовано порушення вимог пункту 3 статті 7, пункту 11 статті 8, статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", у результаті чого занижено єдиний внесок у періоді, що перевірявся, на загальну суму 25 674,57 грн, у тому числі по періодах: 2011 рік 13 896,37 грн, 2012 рік 2393,14 грн, 2013 рік 8236,91 грн, 2014 рік 1148,15 грн.

За наслідками проведеної перевірки відповідачем винесено вимоги від 06 січня 2015 року Ф- та від 04 березня 2015 року №Ф- на загальну суму донарахованого єдиного внеску 25808,67 грн.

На підставі ОСОБА_1 перевірки та з урахування рішень про результати розгляду скарг /а.с. 11-29/, прийнятих за наслідками процедури адміністративного оскарження, відповідачем винесено рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 29 квітня 2015 року №, яким до позивача застосовано штрафні санкції у сумі 4026,04 грн у зв'язку з донарахуванням 25808,67 грн єдиного внеску /а.с. 8/.

Позивач не погодився із зазначеним рішенням та оскаржив його до суду.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За змістом ОСОБА_1 перевірки ОСОБА_1 від 06 січня 2015 року №8/16-01-17-01-11/НОМЕР_1 донарахування позивачеві єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування здійснено у зв'язку із встановленням факту заниження сум доходу за 2011-2014 роки,, на який нараховується єдиний внесок, у загальній сумі 73 990,77 грн, у тому числі за 2011 рік 40047,48 грн, 2012 рік 6897,08 грн, 2013 рік 23 737,36 грн, 2014 рік 3308,85 грн, та заниження у зв'язку з цим сум єдиного внеску за відповідні періоди.

З огляду на встановлені у ході проведення перевірки порушення, відповідачем сформовано вимоги від 06 січня 2015 року Ф- та від 04 березня 2015 року №Ф- на загальну суму донарахованого єдиного внеску 25808,67 грн, які ОСОБА_2 оскаржила у судовому порядку, у зв'язку з чим провадження у даній справі було зупинено.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 26 червня 2015 року /а.с. 97-100/, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2015 року /а.с. 101-103/, адміністративний позов ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування вимог задоволено, визнано протиправними та скасовано вимоги Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області про сплату боргу (недоїмки) від 06 січня 2015 року № Ф- та від 04 березня 2015 року № Ф-.

Відповідно до частини п'ятої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через пять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Таким чином, постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 26 червня 2015 року набрала законної сили 16 вересня 2015 року.

У свою чергу, відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлені ці обставини.

Оскільки, судовим рішенням, яке набрало законної сили встановлено обставини та надано правову оцінку прийнятим ДПІ у м. Полтаві вимогам, то такі обставини, у даному випадку, доказуванню не підлягають.

Частиною другою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Приписами пункту 3 частини одинадцятої статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" визначено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Разом з тим, оскільки судовим рішенням, яке набрало законної сили встановлено протиправність донарахування відповідачем єдиного внеску у сумі 25808,67 грн, відповідно, і застосування штрафних санкцій у сумі 4026,04 грн за донарахування єдиного внеску є неправомірним.

За таких підстав, зазначене рішення суб'єкта владних повноважень підлягає скасуванню, отже позов у цій частині є обґрунтованим.

Однак, позовна вимога про закриття провадження у справі задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не конкретизовано з якої саме із підстав, передбачених статтею 157 Кодексу адміністративного судочинства України, ОСОБА_2 просить закрити провадження у справі.

Крім того, визнання протиправним та скасування рішення, про що просить позивач у прохальній частині адміністративного позову, взаємовиключає можливість закриття провадження у даній справі, про що також просить позивач у прохальній частині адміністративного позову.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, обов'язок доведення обставин, які стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення покладено на контролюючий орган.

Відповідач не довів суду правомірність прийнятого ним рішення.

Згідно з положеннями статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 72, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, закриття провадження задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області від 29 квітня 2015 року №.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області судові витрати зі сплати судового збору у сумі 91,35 грн /дев'яносто одна гривня тридцять п'ять копійок/.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 21 грудня 2015 року.

Суддя Л.М. Петрова