Справа № 820/10722/15
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

22 грудня 2015 р. № 820/10722/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Зінченка А.В.

При секретарі - Алавердян Е.А.

За участі:

Представника позивача - ОСОБА_2

Представник відповідача - не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом громадянина В'єтнаму ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби в Луганській області про скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить суд скасувати рішення від 16.11.2007 року про скасування громадянці В'єтнаму ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження посвідки на постійне проживання в Україні, затверджене УГІРФО ГУМВС України в Луганській обл.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вона отримала в Управлінні ДМС України в Харківській області лист щодо дійсності її посвідки на постійне проживання в Україні, з якого дізналася, що згідно обліків ГУ ДМС України в Харківській обл. гр. СРВ ОСОБА_1 значиться таким, якому скасовано дозвіл на імміграцію в Україну згідно з рішенням від 16.11.2007р. ВГІРФО ГУМВС України в Луганській обл. Копію згаданого рішення позивачу надано не було. Рішення про скасування дозволу на імміграцію ОСОБА_1 раніше не надсилалося поштою та не отримувалось. Також вказав, що з моменту надання дозволу на імміграцію не виникло будь-яких нових обставин, які б встановлювали порушення законодавства зі сторони позивача. Зазначене рішення є противоправним, незаконним і необґрунтованим та таким, що порушує права та свободи позивача, як іноземця на постійне проживання в Україні на законних підставах у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та проохав суд позов задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідач, Управління Державної міграційної служби України в Луганській області, в судове засідання, призначене уповноваженого представника не направив, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, проте через канцелярію суду надійшла заява, в якій просили розглянути справу без участі відповідача.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що громадянка В'єтнаму ОСОБА_1 звернулася до Головного управління ДМС України в Харківській області щодо дійсності посвідки на постійне проживання, серія НОМЕР_1, виданої УГІРФО ГУ МВС України в Луганській області від 25.06.2003р.

16 жовтня 2015р. ОСОБА_1 отримала в ГУ ДМС України в Харківській області лист за № 04/1-22132 щодо дійсності посвідки на постійне проживання в Україні, з якого позивач дізнався, що згідно обліків ГУ ДМС України в Харківській області гр. СРВ ОСОБА_1 значиться такою, якій скасовано дозвіл на імміграцію в Україну згідно з рішенням від 17.11.2007р. ВГІРФО ГУМВС України в Луганській області. Копію даного рішення ОСОБА_1 надано не було. Рішення про скасування дозволу на імміграцію ОСОБА_1 раніше не отримувала. Отже, вперше позивач дізнався про скасування дозволу на імміграцію з моменту отримання листа з ГУ ДМС України в Харківській області.

Дозвіл на імміграцію ОСОБА_1 отримав відповідно до п. 4 Розділу V Прикінцеві положення Закону України "Про імміграцію" від 07.06.2001р. №2491-ІІІ відповідно до якого вважати такими, що мають дозвіл на імміграцію в Україні іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну до 6 березня 1998 року за Угодою між Урядом СРВ та Урядом СРСР про направлення "Про направлення і прийняття в'єтнамських громадян на професійне навчання та роботу на підприємствах і в організації СРСР" від 02.04.1981 року, залишилися проживати в Україні і звернулися протягом шести місяців з дня набрання чинності цим Законом (07.08.2001р.) із заявою про видачу посвідки на постійне проживання в Україні.

Позивач в силу дії цього Закону 25.06.2003р. документований посвідкою на постійне проживання, що підтверджується записами у посвідки на постійне проживання, серія НОМЕР_1, виданої УГІРФО ГУ МВС України в Луганській області.

Станом на момент прийняття рішення про надання дозволу на імміграцію, відповідачем, як уповноваженим державним органом, перевірялися надані позивачем документи, будь-яких порушень законодавства не виявлено та видав позивачу посвідку на постійне проживання.

Судом не встановлено, що за визначений проміжок часу з'явилися обставини, які б тягли за собою обґрунтування скасування позивачу дозволу на імміграцію.

Згідно абз. 6 ст. 1 Закону України "Про імміграцію" від 07.06.2001р. № 2491-ІІІ (далі Закон № 2491-ІІІ), в редакції, що діяла станом на час видачі позивачу посвідки, посвідка на постійне проживання - документ, що підтверджує право іноземця чи особи без громадянства на постійне проживання в Україні.

Ст. 12 Закону України "Про імміграцію" передбачає, що дозвіл на імміграцію може бути скасовано з підстав зазначених у цій статті, які на момент прийняття рішення про скасування дозволу на імміграцію позивачу були відсутні.

Згідно з ст. 13 Закону №2491-ІІІ орган спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань імміграції за місцем проживанням особи, стосовно якої прийнято рішення про скасування дозволу на імміграцію, не пізніш як у тижневий строк з дня отримання цього рішення надсилає його копію особі та вилучає у неї посвідку на постійне проживання.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про імміграцію" спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади з питань імміграції і підпорядкуванні йому органи приймають рішення про скасування дозволу на імміграцію та видають копії цих рішень особам, яких вони стосуються.

Відповідно до п. 23 Постанови КМУ "Порядку оформлення і видачі посвідки на постійне проживання" від 26.12.2002р. №1983р. департамент, територіальні органи і підрозділи всебічно вивчають у місячний терміни подання щодо скасування дозволу на імміграцію, запитують у разі потреби додаткову інформацію в ініціатора подання, інших органів виконавчої влади, юридичних і фізичних осіб, а також запрошують для надання пояснень іммігрантів, стосовно яких розглядається це питання. На підставі результату аналізу інформації приймається відповідне рішення.

Згідно з п. 24 Постанови КМУ №1983 рішення про скасування дозволу на імміграцію надсилається протягом тижня органом, що його прийняв, до територіального підрозділу за місцем проживання для вилучення посвідки на постійне проживання в іммігранта та вжиття заходів відповідно до статті 13 Закону України "Про імміграцію.

В порушення вищезазначених норм законів при прийняті рішення про скасування дозволу на імміграцію від 18.02.2010р. відповідач не запросив позивача для надання особистих пояснень та не вручав копію даного рішення, та не вилучав посвідку на постійне проживання, серія НОМЕР_2, чим порушили право позивача на захист своїх прав і законних інтересів та оскарження рішення на момент його прийняття.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9, 26 Конституції України іноземці та особи без громадянства, що перебувають на Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, які і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України. Чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному досліджені. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Будь-яке рішення суб'єкту владних повноважень має бути законним та обґрунтованим, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивна факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень перевіряє, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою цен повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Рішення відповідача про скасування дозволу на імміграцію ОСОБА_1 від 17.11.2007р. прийнято з порушенням вимог ст. 2 КАС України. а саме, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення - позивач проживає на території України з 1990 року; без урахування принципу пропорційності, тобто при прийнятті рішення мало місце відсутність досягнення розумного балансу між публічними інтересами, на забезпечення яких спрямоване рішення та дії, та інтереси позивача; без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення, чим порушено п. 23 Постанови КМУ "Порядок провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і подання про його скасування та виконання прийнятих рішень" від 26.12.2002р. №1983.

Крім того, судом враховано при розгляді зазначеної справи, що відповідачем у відповідності до вимог ст. 71 КАС України не надано доказів, що за зазначений проміжок часу, який сплинув з моменту надання позивачу посвідки на постійне проживання, з'явилися обставини, які б тягли за собою обґрунтування скасування дозволу на імміграцію.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача правомірні, документально та нормативно обґрунтовані, а тому є такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 159, 160-164, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов громадянина В'єтнаму ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби в Луганській області про скасування рішення-задовольнити.

Скасувати рішення УГІРФО ГУ МВС України в Луганській області від 16.11.2007 року про скасування громадянці В'єтнаму ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження посвідки на постійне проживання в Україні.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Постанова в повному обсязі виготовлена 23 грудня 2015 року.

Суддя А.В. Зінченко