Справа № 810/298/15
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2015-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/298/15 Головуючий у 1-й інстанції: Балаклицький А.І. Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

17 грудня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Дуденкова О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на постанову Київського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліта» до Реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області Пензарєва Олексія Яковича, Управління Управління Держземагенства у Білоцерківському районі Київської області, Державного кадастрового реєстратора Управління Держземагенства у Білоцерківському районі Київської області Гуленка Олега Васильовича, третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії та скачування рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є на його переконання підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 06.03.2013 року ОСОБА_2 звернувся до Реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області із заявами про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами: НОМЕР_1; НОМЕР_2; НОМЕР_3; НОМЕР_4.

11.03.2013 державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області за результатами розгляду заяви ОСОБА_2 були прийняті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №799928, №801564, №802147, №799145, відповідно до яких відповідачем було проведено державну реєстрацію права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами: НОМЕР_1; НОМЕР_2; НОМЕР_3; НОМЕР_4 за ОСОБА_2, про що було внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Не погоджуючись із таким рішенням, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом, в якому просив суд визнати дії відповідача протиправними та зобов'язати останнього поновити в Державному земельному кадастрі інформації про особу власника земельних ділянок, вказавши власником таких земельних ділянок Товариство з обмеженою відповідальністю «Еліта».

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що Реєстраційна служба Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області та Державний реєстратор прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області при здійсненні 11.03.2013 реєстрації права власності ОСОБА_2 на земельні ділянки порушили вимоги п. 5 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно стосовно вказаних земельних ділянок зареєстровано обтяження у формі арешту.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, згідно з нормативним приписом статті 182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Таким законом, який визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна є Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Як визначено абзацу 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав є обов'язковою.

У відповідності до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: 1) право власності на нерухоме майно; 2) право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном; 3) інші речові права відповідно до закону; 4) податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор, зокрема встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Статтею 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено обставини, за яких у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено.

Так, згідно п. 5 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону.

Таким чином, за наявності заборон в реєстрі, державний реєстратор не наділений повноваженнями здійснювати реєстрацію права або його припинення.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на момент прийняття державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області рішень від 11.03.2013 №799928, №801564, №802147, №799145 про реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельні ділянки з кадастровими номерами: НОМЕР_1; НОМЕР_2; НОМЕР_3; НОМЕР_4, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно стосовно вказаних земельних ділянок було зареєстровано обтяження у формі арешту.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачами не було дотримано порядку прийняття рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11.03.2013 №799928, №801564, №802147, №799145, така реєстрація була проведена за відсутністю правових підстав для цього, тобто необґрунтовано, що є підставою для визнання протиправним дій відповідачів щодо реєстрації права власності на вказані земельні ділянки, а також визнання протиправними і скасування відповідних рішень, що було вірно встановлено судом першої інстанції.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Отже, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.