Справа № 826/24034/15
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 грудня 2015 року № 826/24034/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Келеберди В.І. при секретарі судового засідання Віруцькій О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Керівника апарату Львівського апеляційного господарського суду ОСОБА_1
до Державної судової адміністрації України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Голова Львівського апеляційного господарського суду Плотніцький Борис Дмитрович
про визнання наказу протиправним

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Керівник апарату Львівського апеляційного господарського суду ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Державної судової адміністрації України, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору: Голова Львівського апеляційного господарського суду ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування наказу від 09.10.2015 №646-к.

Позов обґрунтовано тим, що оскаржуваний наказ є безпідставним. Крім того, позивачка вказує, що відповідачем порушено строк та порядок притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Відповідач та третя особа без самостійних вимог заперечували проти задоволення позову з підстав викладених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи. Крім того, третя особа без самостійних вимог на предмет спору клопотала про вирішення справи без його участі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваним наказом Державної судової адміністрації України від 09.10.2015 №646/к оголошено догану керівнику апарату Львівського апеляційного господарського суду ОСОБА_1 за неналежне виконання службових обов'язків.

Догана оголошена на підставі статей 147-149 Кодексу законів про працю та ст.14 Закону України "Про державну службу".

Фактичною підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності стали обставини, що встановлені у тексті постанови Львівського окружного адміністративного суду від 15.05.2015 у справі №813/2199/15.

Зі змісту наказу вбачається, що постановою Львівського окружного адміністративного суду від 15.05.2015 №813/2199/15 визнано протиправним та скасовано наказ позивачки від 20.04.2015 №06-04/108 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3.", а також - дії позивачки як керівника апарату Львівського апеляційного господарського суду щодо його прийняття та стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 73,08 грн. судового збору.

За результатом розгляду справи встановлено, що 20.04.2015 позивачем видано наказ № 06-04/108, яким накладено дисциплінарне стягнення на начальника відділу документального забезпечення Львівського апеляційного господарського суду ОСОБА_3.

Підставою для накладення дисциплінарного стягнення слугувала скарга ПАТ з газопостачання та газифікації "Львівгаз" на дії працівників апарату суду.

Зі змісту постанови від 15.05.2015 вбачається, що при прийнятті наказу від 20.04.2015 №06-04/108 позивачкою: не перевірено змісту норм, на які посилався скаржник та не взято до уваги ст. 109 ГПК України; не проведено службового розслідування для встановлення ступеня вини кожного з задіяних у спірних правовідносинах працівників; при обранні виду дисциплінарного стягнення ОСОБА_3 не враховано ступеня тяжкості вчиненого проступку і заподіяну шкоду.

На підставі викладеного, суд у згадуваній постанові вказує, що застосоване позивачем до ОСОБА_3 дисциплінарне стягнення не відповідає ступеню тяжкості проступку та заподіяній шкоді.

Таким чином, відповідач дійшов висновку про неналежне виконання нею службових обов'язків, яке полягає у виданні протиправного наказу, що спричинив накладення згаданої догани на начальника відділу документального забезпечення Львівського апеляційного господарського суду ОСОБА_3 та стягнення з державного бюджету на користь останньої суми судового збору.

Дійшовши до таких висновків з відповідного подання Голови Львівського апеляційного господарського суду від 17.09.2015, та на підставі ст. 147-149 Кодексу законів про працю України, ст. 14 Закону України "Про державну службу" відповідачем прийнято оскаржуваний наказ та накладено на позивача дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Однак, суд вважає оскаржуваний наказ таким, що не відповідає приписам згадуваних норм кодексу законів про працю з огляду на наступне.

А саме, відповідно до ст. 147 Кодексу законів про працю України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Разом із цим, статтею 14 Закону України "Про державну службу" визначено особливості дисциплінарної відповідальності державних службовців. А саме: встановлено додаткові підстави для такої відповідальності - невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за порушення правил професійної етики, інший вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює; та встановлено додаткові види дисциплінарних стягнень: попередження про неповну службову відповідність; затримка до одного року у присвоєнні чергового рангу або у призначенні на вищу посаду.

Разом з тим порядок застосування таких заходів впливу у Законі України "Про державну службу" не передбачено. Тому, має застосовуватись порядок застосування дисциплінарних стягнень, що визначений кодексом законів про працю.

Згідно із приписами ст. 148 Кодексу, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Разом із цим, статтею 149 Кодексу встановлено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

А при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності керівників апаратів, зокрема, апеляційного суду визначено п. 5 ч. 4 ст. 150 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", відповідно до якої Голова Державної судової адміністрації України застосовує до керівників апаратів апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду, Верховного суду України, їх заступників заохочення або накладає дисциплінарні стягнення виключно за поданням голови відповідного суду.

Тобто, у даному випадку суб'єкт реалізації компетенції щодо притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності позбавлений повноважень щодо ініціювання накладення дисциплінарного стягнення й натомість таке повноваження згаданою нормою передано головам відповідних судів.

Отже, накладення на керівника апарату апеляційного суду передбачає двоетапний спосіб реалізації компетенції власника чи уповноваженого ним органу і згаданого питання, а саме: перший етап - виявлення проступку і внесення подання голово відповідного суду; та реалізація такого подання шляхом здійснення перевірки обставин при прийняття відповідного наказу головою Держаної судової адміністрації України.

Отже, накладення дисциплінарного стягнення на керівника апарату суду ініціює голова такого суду за фактом виявленого дисциплінарного проступку та реалізує Державна судова адміністрація України шляхом прийняття відповідного наказу.

При цьому факт, який став підставою для накладення на позивачку стягнення щодо неналежного виконання нею службових обов'язків під час прийняття наказу від 20.04.2015 №06-04/108, мав місце саме 20 квітня 2015 року і такий факт було встановлено протиправним, відповідно постановою суду 15 травня 2015 року про що був обізнаний відповідний суб'єкт ініціювання питання про притягнення позивачки до дисциплінарно відповідальності - Голова Львівського апеляційного господарського суду.

Отже, фактично вчинення позивачем дисциплінарного проступку мало місце 20.04.2015.

Подання голови Львівського апеляційного господарського суду від 17.09.2015 ґрунтується виключно на судовому рішенні від 15.05.2015. Проте, Львівський апеляційний господарський суд є і стороною дисциплінарних стосунків щодо видання наказу від 20.04.2015 оскільки був прийнятий посадовою особою цього суду щодо службової особи цього ж суду та був фактичною стороною у справі №813/2199/15, оскільки в цій справі оскаржувався наказ суду та дії позивачки як посадової особи Львівського апеляційного господарського суду. Отже, тертя особа як керівник цього ж суду був обізнаний як про обставини справи №813/2199/15 з травня 2015 року та прийнятим за її наслідком рішення від 15.05.2015 так і про факт видання наказу від 20.04.2015 року.

Як зазначено вище, згідно вимог статті 148 Кодексу законів про працю України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення.

Судом встановлено, що голова суду був обізнаний про порушення позивачем норм кодексу законів про працю України при прийнятті наказу від 20.04.2015 №06-04/108 з 15.05.2015 проте подання про накладення на позивача дисциплінарного стягнення напралено лише 17.09.2015, тобто з порушенням строку визначеного ст. 148 Кодексу законів про працю України.

І такі обставини у будь-якому разі були б встановлені відповідачем під час здійснення перевірки обставин викладених у поданні, проте ні службового розслідування, ні перевірки, ні рішення щодо аналізу цих та інших, передбачених приписами ст.149 Кодексу законів про працю відповідачем здійснено не було, що призвело до прийняття наказу поза межами встановленого ст.148 Кодексу законів про працю строку.

Також, при визначенні виду стягнення стаття 149 Кодексу законів про працю України зобов'язує врахувати: ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду; обставини, за яких вчинено проступок; і попередню роботу працівника та обрати відповідний вид стягнення з обґрунтуванням застосування обраного виду стягнення.

В порушення ст. 149 Кодекс законів про працю України відповідачем жодним чином не враховувалось ні ступеню тяжкості вчиненого проступку, ні розміру заподіяної позивачкою шкоду, ні волевиявлення позивачки щодо добровільного відшкодування нею суми судових витрат у розмірі 73,08грн., ні її попередньої роботи. Також, відсутнє будь-яке рішення щодо обґрунтування застосування обраного, одного з чотирьох, виду стягнення (догана), а не інших більш м'яких визначених ст.14 Закону "Про державну службу".

При цьому суд бере до уваги, що оскільки позивачка є державним службовцем, то, відповідно повинна сумлінно виконувати свої службові обов'язки, шанобливо ставитися до громадян, керівників і співробітників, дотримуватися високої культури спілкування; не допускати дій і вчинків, які можуть зашкодити інтересам державної служби чи негативно вплинути на репутацію державного службовця (ст. 5 Закону України "Про державну службу").

Статтею 10 згадуваного Закону визначено обов'язки державних службовців, а саме: додержання Конституції України та інших актів законодавства України; забезпечення ефективної роботи та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції; недопущення порушень прав і свобод людини та громадянина; безпосереднє виконання покладених на них службових обов'язків, своєчасне і точне виконання рішень державних органів чи посадових осіб, розпоряджень і вказівок своїх керівників; збереження державної таємниці, інформації про громадян, що стала їм відома під час виконання обов'язків державної служби, а також іншої інформації, яка згідно з законодавством не підлягає розголошенню; постійне вдосконалення організації своєї роботи і підвищення професійної кваліфікації; сумлінне виконання своїх службових обов'язків, ініціатива і творчість в роботі.

Державний службовець повинен діяти в межах своїх повноважень. У разі одержання доручення, яке суперечить чинному законодавству, державний службовець зобов'язаний невідкладно в письмовій формі доповісти про це посадовій особі, яка дала доручення, а у разі наполягання на його виконанні - повідомити вищу за посадою особу.

Як вказувалось вище, позивачка обіймає посаду керівника апарату Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно з ч. 6 ст. 152 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" правовий статус працівників апарату суду визначається Законом України "Про державну службу".

Відповідно до ч. 5 ст. 152 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" керівник апарату суду наділений повноваженнями щодо призначення на посади та звільнення з посад працівників апарату суду, застосування до них заохочень й накладення дисциплінарних стягнень.

Отже, керівник апарату суду наділений повноваженнями щодо накладення на працівників апарату суду дисциплінарних стягнень, отже при прийнятті наказу від 20.04.2015 №06-04/108 на думку суду позивач діяла в межах наданих повноважень.

Разом з цим з матеріалів справи вбачається та сторонами не заперечується, що при реалізації повноважень щодо накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_3, позивачка допустила порушення ст. 149 Кодексу законів про працю України, оскільки не відібрала пояснення у всіх працівників апарату вказаного суду, щодо допущених ними порушень та не врахувала ступінь тяжкості вчиненого проступку та заподіяну шкоду.

Проте, станом на час прийняття оскарженого наказу, наказ 20.04.2015 №06-04/108 скасовано, отже такий наказ вже не створював правових наслідків.

Проте, вказаним обставинам, як зазначалось вище, при прийнятті оскарженого наказу не надано правової оцінки, а також не надано оцінки поясненням позивачки в яких вона виявила готовність відшкодувати шкоду (повернути в бюджет 73 грн.).

Відповідач вважає, що лише одного змісту судового рішення, яким наказ від 20.04.2015 №06-04/108 визнано протиправним, є достатньою та безумовною підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, та не потребує проведення службової перевірки та дослідження обставин вчинення проступку.

Відповідно за таких обставин, суд вважає, що при застосуванні до позивачки дисциплінарного стягнення у вигляді догани відповідачем не дотримані вимоги ст.ст. 148, 149 Кодексу законів про працю України, що вказує на протиправність оскарженого наказу.

За правилами частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідачем не доведено законності оскаржуваного наказу, а натомість встановлені обставини вказують на його протиправність й, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

А тому, керуючись приписами ст.ст. 69-71, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Задовольнити позов.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Державної судової адміністрації України від 09.10.2015 №646-к "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3.".

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.185-187 КАС України.

Суддя В.І. Келеберда

Повний текст постанови виготовлено 18.12.2015