Справа № 807/483/13-а
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 р. Справа № 876/6121/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судового засідання Андрушківа І.Я.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 березня 2013 року у справі за позовом прокурора м. Ужгорода до міського відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватне виробничо-торгове підприємство «Коруна», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Департамент міського господарства Ужгородської міської ради про визнання незаконною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

25.02.2013 року прокурор м. Ужгорода звернувся в суд з позовом до міського відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця МВ ДВС Ужгородського МРУЮ ОСОБА_2 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.12.2012 року(виконавче провадження № 35813113), якою накладено арешт на нерухоме майно ПП «Коруна», що знаходиться за адресою вул. Гвардійська, 19 у м. Ужгород.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що проведеною прокуратурою міста Ужгорода перевіркою за зверненням представника ПП «Коруна» ОСОБА_3 з питань додержання вимог Закону України «Про виконавче провадження» при примусовому виконанні ухвали Господарського суду Закарпатської області від 20.09.2012 року було виявлено порушення в діяльності міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції. В ході проведення перевірки було встановлено, що ухвалою Господарського суду Закарпатської області №5008/825/2012 від 20.09.2012 задоволено заяву Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради щодо вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Приватному виробничо-торговому підприємству «Коруна» вчиняти дії з відчуження нерухомого майна, що знаходиться за адресою вул.Гвардійська, 19 у м.Ужгород, в т.ч. отримувати витяги з Реєстру прав на нерухоме майно, укладати попередні договори, договори купівлі-продажу чи дарування, заставляти майно в іпотеку, реєструвати правочини в органах нотаріату та у бюро технічної інвентаризації. Постановою від 25.12.2012 головним державним виконавцем МВ ДВС Ужгородського МРУЮ ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження № 35813113 про примусове виконання вказаної ухвали. Всупереч ч. 4 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження», головним державним виконавцем МВ ДВС Ужгородського МРУЮ ОСОБА_2 резолютивна частина ухвали Господарського суду Закарпатської області №5008/825/2012 від 20.09.2012 до відома ПП «Коруна» доведена не була, відповідного акту про її доведення до відома за участю директора або представника ПП «Коруна» державним виконавцем не складалося. Постановою від 25.12.2012 головним державним виконавцем МВ ДВС Ужгородського МРУЮ ОСОБА_2 накладено арешт на нерухоме майно ПП «Коруна», що знаходиться за адресою вул.Гвардійська, 19 у м.Ужгороді. Проте, ухвалою Господарського суду Закарпатської області №5008/825/2012 від 20.09.2012 арешт нерухомого майна ПП «Коруна» не передбачено. Таким чином, вказаними діями головний державний виконавець Сухан М.М. в порушення вимог ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» безпідставно наклав арешт на нерухоме майно ПП «Коруна», вийшовши при цьому за межі вказаної ухвали суду. На усунення виявлених порушень Закону прокуратурою міста Ужгорода 07.02.2013 начальнику МВ ДВС Ужгородського МРУЮ внесено подання про скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.12.2012. Однак, 13.02.2013 прокуратурою міста Ужгород отримано повідомлення МВ ДВС Ужгородського МРУЮ про відхилення подання.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 березня 2013 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано незаконною та скасовано постанову головного державного виконавця МВ ДВС Ужгородського МРУЮ ОСОБА_2 про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 25.12.2012 року ВП № 35813113, якою накладено арешт на нерухоме майно ПП «Коруна», що знаходиться за адресою вул. Гвардійська, 19 м. Ужгород.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови від 25.12.2012 року про накладення арешту не врахував вимоги ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження», а також те, що ухвалою Господарського суду Закарпатської області №5008/825/2012 від 20.09.2012 арешт нерухомого майна ПП «Коруна» не передбачено.

Не погодившись з прийнятою постановою, Департамент міського господарства Ужгородської міської ради подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову і закрити провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, Прокуратурою м. Ужгорода за зверненням представника ПП «Коруна» ОСОБА_3 з питань додержання вимог Закону України «Про виконавче провадження» при примусовому виконанні ухвали Господарського суду Закарпатської області від 20.09.2012 виявлено порушення в діяльності міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції.

За наслідками проведеної перевірки Прокуратурою міста Ужгорода в порядку передбаченому ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» 07.02.2013 року № 13-682 вих-13 Начальнику МВ ДВС Ужгородського МРУЮ ОСОБА_4 було внесено подання про скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.12.2012 року(а.с.5-6).

Згідно відповіді Міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції від 12.02.2013 року № 2386/07-54 в задоволенні даного подання було відмовлено у зв'язку з тим, що згаданою ухвалою Господарського суду Закарпатської області було встановлено заборону щодо відчуження, передусім пов'язано з переходом прав від одного суб'єкта до іншого, державним виконавцем на виконання рішення суду було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у відповідності до ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження». Накладений арешт на майно боржника являє собою заборону розпорядження майном до набрання рішенням законної сили або скасування ухвали про забезпечення позову(а.с.7-8).

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, однак, на думку колегії суддів, помилково не врахував наступного.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - КАС) юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень(пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Частиною першою статті 181 КАС передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державних виконавців) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Тобто, якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

За правилами статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Скарги на дії органів державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Таким чином, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про оскарження дій органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів.

Згідно п.4 ч.1 ст. 198 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

А згідно з частиною 1 статті 203 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і провадження у справі закривається з підстав, встановлених статтею 157 цього Кодексу.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного ОСОБА_2 України, яка викладена в постанові від 30.06.2015 року у справі № 825/2566/14.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки вона прийнята з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 157, ст. ст. 160, 195, 196, п. 4 ч. 1 ст. 198, ч. 1 ст. 203, п. 4 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради задовольнити повністю.

Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 березня 2013 року у справі № 807/483/13-а скасувати, а провадження у справі закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України напротязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: О.Б. Заверуха

Судді: О.М. Гінда

ОСОБА_5