Справа № 803/1021/14
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 року Справа № 876/7452/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Качмара В.Я.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

за участі секретаря Бадівської О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційні скарги Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Головного управління юстиції у Волинській області та Ягодинської митниці Міндоходів на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 07 липня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Головного управління юстиції у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Ягодинська митниця Міндоходів, про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

В червні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Головного управління юстиції у Волинській області (далі - ДВС) у якому просила визнати протиправною та скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату/пенсію боржника від 12.05.2014 ВП №37107078 (далі - Постанова).

Позивач обґрунтовував свої позовні вимоги тим, що постанова в справі про порушення митних правил від 13.12.2012 №№1838/20507/2012 та 1846/20500/2012 (далі Постанова-2) не була звернута до виконання Ягодинською митницею Міндоходів (далі - Митниця) протягом трьох місяців з дня її винесення згідно ст.303 КУпАП, а відтак оскаржувана Постанова прийнята протиправно.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 07 липня 2014 року у справі №803/1021/14 заявлений позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржили ДВС та Митниця, які покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. У поданих апеляційних скаргах вказують, що Постанова-2 була звернута до виконання 29.12.2012 та надійшла до ДВС 19.03.2013 після чого було відкрито виконавче провадження із її виконання, про яке позивач була повідомлена, однак жодних дій щодо виконання Постанови у добровільному порядку не вчинила.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційні скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційні скарги належить задовольнити.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що згідно ст.536 МК України не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, якщо її не звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Проте, такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та є помилковими з таких міркувань.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 13.12.2012 Митницею за результатами розгляду матеріалів справ про порушення митних правил №№1838/20507/2012 та 1846/20500/2012 прийнято Постанову-2, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушень митних правил, передбачених ч.2 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400грн (а.с.7-8).

Як зазначено у вказаній Постанові-2, строк її предявлення до виконання 29.12.2012.

20.03.2013 державним виконавцем ДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №37107078 (а.с.45).

12.05.2014 ДВС було прийнято Постанову, якою звернуто стягнення на заробітну плату ОСОБА_1, зокрема зобовязано головного бухгалтера Приватного підприємства «Волиньавтомотосервіс» з усіх видів заробітку (доходу), що належить до виплати боржнику, після відрахування податків, проводити утримання в розмірі 20% із заробітної плати/пенсії боржника до повного погашення сум: 3400грн штрафу згідно Постанови-2, 340грн виконавчого збору, 30грн витрат виконавчого провадження (а.с.6, 92).

Не погодившись із такою Постановою ДВС, позивач звернувся до адміністративного суду із цим позовом.

Порядок виконання постанов митних органів про накладення адміністративних стягнень за порушення митних правил врегульовано главою 73 МК України (в редакції, чинній на час прийняття Постанови-2).

Відповідно до ст.534 МК України постанови митних органів про накладення адміністративних стягнень за порушення митних правил є обовязковими для виконання.

Згідно частин 1 та 2 ст.535 МК України митний орган, який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, виконує її самостійно або через державного виконавця.

Постанова митного органу про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил підлягає виконанню після закінчення строку оскарження, зазначеного у статті 529 цього Кодексу.

Частиною 4 ст.529 МК України передбачено, що скарга (адміністративний позов) на постанову митного органу у справі про порушення митних правил подається у строк, встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення..

При цьому, за приписами ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Давність виконання постанови митного органу про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил визначена ст.536 МК України.

Так, згідно вказаної статті, не підлягає виконанню постанова митного органу про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

У разі якщо штраф не буде сплачено у строки, встановлені ст.539 цього Кодексу, постанова митного органу або суду (судді) надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання або роботи порушника або за місцезнаходженням його майна (ч.1 ст.540 МК України).

Як вбачається із матеріалів справи та документів витребуваних судом апеляційної інстанції, Постанова-2 прийнята Митницею 13.12.2012 та предявлена до виконання ДВС 10.01.2013, що підтверджується реєстром поштових відправлень.

Відтак, безсумнівним є факт вчасного звернення до виконання Постанови-2 у встановлені ст.536 МК України строки, яка в силу незалежних від відповідачів обставин отримана ДВС лише 19.03.2013.

Слід звернути увагу, що положення ст.536 МК України не повязують можливість виконання постанови митного органу із певними термінами на її виконання, а лише виключають таке в разі непредявлення її до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон №606-XIV), державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в ст.17 цього Закону.

Згідно із ч.1 ст.25 Закону №606-XIV державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження (ч.2 вказаної статті).

Статтями 18 та 22 Закону №606-XIV, встановлені вимоги до виконавчого документу та строки їх пред'явлення, а статтею 21 підвідомчість виконавчих проваджень.

Як вбачається із Постанови-2, така відповідає вимогам ст.18 Закону №606-XIV, пред'явлена, як було встановлено до належного державного виконавця та у строк встановлений для даного виду виконавчих документів (три місяці).

Більше того, відсутня жодна із підстав, що визначені у ст.26 Закону №606-XIV для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Відтак, відповідач в силу приписів ст.25 Закону №606-XIV зобов'язаний був прийняти до виконання Постанову і відкрити виконавче провадження.

Більше того, сама постанова ДВС про відкриття виконавчого провадження вручена позивачу 26.03.2013 (а.с.94) є чинною та у встановленому порядку ним не оскаржувалась.

Згідно із ч.1 ст.6 Закону №606-XIV державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Статтею 11 цього ж Закону передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до ч.1 ст.68 Закону №606-XIV стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається, зокрема у разі виконання рішень про стягнення на суму, що не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати.

Враховуючи усе вищенаведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що Митницею вчасно було звернуто до виконання Постанову-2 (10.01.2013, тобто в межах трьох місяців), а відтак враховуючи, що позивачем не виконувалась постанова ДВС про відкриття виконавчого провадження від 20.03.2013 ВП №37107078 (яка є чинною та не оскаржувалась), державним виконавцем у відповідності до статей 11 та 68 Закону №606-XIV правомірно було прийнято оскаржувану Постанову.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до переконання про безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання протиправною та скасування Постанови.

З огляду на викладене, оскільки постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, то апеляційні скарги належить задовольнити, а оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову про відмову в позові.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Головного управління юстиції у Волинській області та Ягодинської митниці Міндоходів задовольнити.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 07 липня 2014 року скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя В.Я. Качмар

Суддя О.М. Гінда

Суддя В.В. Ніколін

Повний текст виготовлений 22 грудня 2015 року.