Справа № 813/9291/13-а
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2015-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2015 року № 813/9291/13-а

Львівський окружний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого - судді Сидор Н.Т., суддів Гулкевич І.З., Сасевича О.М.,

за участі секретаря судового засідання Присташ І.М.,

позивач та представник позивача не прибули,

представник відповідача не прибув,

треті особи не прибули,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, треті особи профспілка працівників Головної державної інспекції на автомобільному транспорті, перший заступник начальника Головної державної інспекції на автомобільному транспорті ОСОБА_2, начальник територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті ОСОБА_3, Державне казначейство України про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся в суд з позовом до Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, треті особи профспілка працівників Головної державної інспекції на автомобільному транспорті, перший заступник начальника Головної державної інспекції на автомобільному транспорті ОСОБА_2, начальник територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті ОСОБА_3, Державне казначейство України та просить про наступне :

- визнати протиправним та скасувати Наказ Головної державної інспекції на автомобільному транспорті № 13-ВК/13д від 04.02.2010 року про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани;

- визнати протиправним та скасувати Наказ Головної державної інспекції на автомобільному транспорті № 14-ВК/13д від 04.02.2010 року про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани;

- визнати протиправним та скасувати Наказ Головної державної інспекції на автомобільному транспорті № 15-ВК/13д від 04.02.2010 року про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани;

- визнати протиправним та скасувати Наказ Головної державної інспекції на автомобільному транспорті № 13-ВК/13д від 04.02.2010 року про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Львівській області;

- поновити ОСОБА_1 на роботі в Державній інспекції України з безпеки на наземному транспорті (Укртрансінспекції) на посаді, що є рівнозначною з посадою начальника територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Львівській області;

- стягнути з Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті (Укртрансінспекції) на користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначає, що оскаржувані накази, згідно яких до нього застосовано дисциплінарні стягнення у виді доган та звільнення, є незаконними, оскільки такі, на його думку, прийняті з порушенням вимог законодавства про працю. Зокрема позивач посилається на те, що відповідно до ст. 149 КЗпП України відповідач не зажадав від позивача письмового пояснення, не повідомив про оголошені догани під розписку, не погодив звільнення з органом профспілки. Перед звільненням з 05.10.2009 року до 04.02.2010 року позивач перебував на лікуванні. 04.02.2010 року, прибувши на роботу, позивач виявив, що з його автомобіля зник ноутбук, який є матеріальною цінністю Головної державної інспекції на автомобільному транспорті. З метою встановлення пропажі позивач негайно звернувся до органів внутрішніх справ. Позивач зазначає, що для відтворення місця події, написання заяви та дачі пояснення він змушений був бути відсутній на робочому місці до кінця робочого дня. 05.02.2010 року позивач звернувся з заявою до начальника Головної державної інспекції на автомобільному транспорті з приводу пропажі ноутбука та відсутності на робочому місці з 12 год. 20 хв. до 17 год. 50 хв. 04.02.2010 року. Позивач вказує, що йому не було відомо про проведення 04.02.2010 року позапланової перевірки діяльності територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Львівської області, а також йому не було відомо з яких причин проводилась перевірка. Про наказ № 64-ВК/13п від 04.02.2010 року про звільнення позивача, з його слів, дізнався через деякий час, з наказом позивач ознайомлений не був. Вказаний наказ позивач отримав по пошті. Також йому не було відомо про акт позапланової перевірки від 04.02.2010 року та накази Головної державної інспекції на автомобільному транспорті від 04.02.2010 року № 13-ВК/13д, від 04.02.2010 року № 14 ВК/13д та від 04.02.2010 року № 15ВК/13д про оголошені догани. З вказаними документами позивач не був ознайомлений, а дізнався про них з наказу про звільнення. Беручи до уваги викладене просить позов задовольнити.

Позивач та представник позивача в судове засідання не прибули. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача. Повністю підтримав позовні вимоги та обгрунтування, які ним надані в попередніх судових засіданнях та висвітлені у позовній заяві (з врахуванням уточнень) та додаткових письмових поясненнях.

Представник відповідача та треті особи в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили.

Тому суд на підставі ст. ст. 71, 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розглянув справу на підставі наявних у ній доказів у відсутності учасників процесу, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.

Суд встановив, що з 13.04.2007 року Наказом Головної державної інспекції на автомобільному транспорті №563-ВК/13 від 12.04.2007 року ОСОБА_1 прийнятий на посаду начальника Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Львівській області.

Наказом Головної державної інспекції на автомобільному транспорті №13-ВК/13д від 04.02.2010 року за неналежне виконання своїх службових обов'язків, передбачених п. 10.1 Положення про територіальні органи Головної державної інспекції на автомобільному транспорті, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 14.12.2005 року №888, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.12.2005 року за № 1573/11853, в частині за неналежне здійснення керівництва діяльністю територіального управління, а також за порушення абзаців три та п'ять частини першої статті 10 Закону України "Про державну службу", в частині незабезпечення ефективної роботи державного органу відповідно до компетенції та невиконання зобов'язання Головавтотрансінспекції від 18.09.2009 року № 41/4-9-527п, ОСОБА_1 - начальнику територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Львівській області оголошено догану.

Відповідно до наказу Головної державної інспекції на автомобільному транспорті №14-ВК/13д від 04.02.2010 року за порушення п. 5 та п. 10 Положення про територіальні органи Головної державної інспекції на автомобільному транспорті, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 14.12.2005 року №888, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.12.2005 року за № 1573/11853, а саме: в частині подання недостовірної інформації до організатора перевезень Львівської облдержадміністрації про автомобільних перевізників-претендентів на участь у конкурсі з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, що вплинуло на прийняття рішення щодо визначення переможця конкурсу, ОСОБА_1 - начальнику територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Львівській області оголошену догану.

Згідно з наказом Головної державної інспекції на автомобільному транспорті 15-ВК/13д від 04.02.2010 року за невиконання доручень керівництва від 17.09.2008 року №41/2-9-881п, від 24.09.2009 року №41/2-9-582п та порушення п.10.1 Положення про територіальні органи Головної державної інспекції на автомобільному транспорті, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 14.12.2005 року №888, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.12.2005 року за № 1573/11853, в частині неналежного здійснення керівництва територіальним управлінням, ОСОБА_1 - начальнику територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Львівській області оголошену догану.

Наказом Головної державної інспекції на автомобільному транспорті №64-ВК/13п позивача звільнено з 04.02.2010 року з посади начальника територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Львівській області за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором, згідно з п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Приймаючи рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Згідно з ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

З наведеного випливає, що будь-яка державна служба є публічною службою. Базовим (загальним) законом, що регулює суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, є Закон України Про державну службу.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України Про державну службу державна служба припиняється, передусім, із загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, а також з підстав, визначених даною статтею.

Законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно нього (ст. 4 Кодексу законів про працю України).

Відповідно до п. 3 ст. 41 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, зокрема, у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Пункт 3 ст. 40 Кодексу законів про працю України надає право власникові розірвати трудовий договір у разі систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до нього раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. При звільненні працівника з цієї підстави слід враховувати, що на працівника покладаються обов'язки, які складають зміст його трудової функції, а також обов'язок додержуватись внутрішнього трудового розпорядку, який встановлено законодавством та локальними нормативними актами.

Відповідно до ст. 149 Кодексу законів про працю України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що дисциплінарне стягнення, оголошене наказом Головавтотрансінспекції від 04.02.2010 року №13-ВК/13д, застосоване до позивача за неналежне виконання ним своїх службових обовязків, передбачених п. 10.1 вищевказаного Положення в частині неналежного здійснення керівництвом діяльністю територіального управління, а також за порушення абз. 3, 5 ч. 1 ст. 10 Закону України Про державну службув частині незабезпечення ефективної роботи державного органу відповідно до компетенції та невиконання зобовязання Головавтотрансінспекції від 18.09.2009 року № 41/4-9-527, яким керівників територіальних управлінь попереджено про недопустимість в подальшому допускати недоліки в роботі та про особисту відповідальність щодо усунення виявлених в ході перевірки недоліків, а також надано відповідний термін, за який необхідно покращити рівень державного контролю. Однак дане доручення Головавтотрансінспекції начальником територіального управління ОСОБА_1 було проігноровано, а показники здійснення державного контролю в порівнянні з попередніми періодами не покращились, а у деяких випадках погіршились.

Підстава прийняття наказу Головавтотрансінспекції від 04.02.2010 року №13-ВК/13д: ст. 147 КЗпП України, службова записка начальника управління державного контролю та нагляду за безпекою автоперевезень Головавтотрансінспекції ОСОБА_4, акт про відмову від надання пояснень ОСОБА_1

Дисциплінарне стягнення, оголошене наказом Головавтотрансінспекції від 04.02.2010 року № 14-ВК/13д, застосоване за порушення позивачем п.5 та п.10 Положення в частині подання до Львівської облдержадміністрації, як організатора проведення конкурсу, недостовірної інформації про автомобільних перевізників - претендентів на участь у конкурсі з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування що вплинуло на прийняття остаточного рішення з приводу визначення переможця на конкурсі. Дані факти виявленні під час здійснення позапланової перевірки територіального управління.

Підстава прийняття наказу Головавтотрансінспекції від 04.02.2010 року № 14-ВК/13д: ст. 147 КЗпП України, службова записка першого заступника начальника Головавтотрансінспекції - голови Комісії з позапланової перевірки територіального управління Головавтотрансінспекції у Львівській області ОСОБА_2, акт про відмову від надання пояснень ОСОБА_1

Дисциплінарне стягнення, оголошене наказом Головавтотрансінспекції від 04.02.2010 № 15-ВК/13д, застосоване за невиконання доручень керівництва Головавтотрансінспекції від 17.09.2008 року № 41/2-9-881 п, від 24.09.2009 року № 41/2-9-582п та п. 10.1 Положення про територіальні органи Головної державної інспекції на автомобільному транспорті, у звязку із здійсненням позивачем неналежного керівництва територіальним управлінням та невиконанням доручень Головавтотрансінспекції від 17.09.2008 № 41/2- 9-881п, яким працівників територіальних управлінь зобов'язано надавати вичерпну інформацію про автоперевізників, з вини яких вчинено ДТП.

Підстава прийняття наказу Головавтотрансінспекції від 04.02.2010 № 15-ВК/13д: ст. 147 КЗпП України, службова записка заступника начальника управління державного контролю та нагляду за безпекою автоперевезень Головавтотрансінспекції ОСОБА_5, акт про відмову від надання пояснень ОСОБА_1

Не заслуговують на увагу суду твердження позивача про те, що до кола посадових обовязків начальника управління Головавтотрансінспекції у Львівській області не входить зясування заборгованості перед бюджетом, проведення особистого збору інформації про дорожньо-транспортні пригоди, що стались за участі автоперевізників та інших фактів, оскільки відповідно до пп. 1 п. 10 Положення про територіальні органи Головної державної інспекції на автомобільному транспорті, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 14.12.2005 року №888, начальник територіального управління у відповідному регіоні здійснює керівництво діяльністю територіального управління і несе персональну відповідальність за виконання покладених на територіальне управління завдань і здійснення функцій, визначених цим Положенням.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що Головавтотрансінспекцією дотримано порядок застосування дисциплінарних стягнень, визначений ст. 149 КЗпП України, а саме до застосування дисциплінарного стягнення власником позивачеві було запропоновано надати письмові пояснення по фактах порушень, від надання яких позивач відмовився, що підтверджується актами про відмову надання пояснень від 04.02.2010 року, проаналізовано і враховано при цьому ступінь тяжкості вчиненого проступку на підставі службових записок працівників Головавтотрансінспекції, в яких міститься виключне обґрунтування проступків, враховано попередню роботу працівника, а саме застосування до працівника в минулому заходів дисциплінарного впливу та дисциплінарних стягнень.

З приводу строку застосування дисциплінарних стягнень, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 148 Кодексу законів про працю України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Оскаржувані накази про оголошення позивачу доган датовані 04.02.2010 року. В судовому засіданні судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що дисциплінарні стягнення у виді доган до позивача застосовано за порушення, які виявлені у кінці вересня - на початку жовтня 2009 року. Зважаючи на те, що позивач з 05.10.2009 року по 03.02.2010 року включно перебував на лікуванні, а зазначений строк згідно із ст. 148 Кодексу законів про працю України не включається у місячний строк впродовж якого з дня виявлення порушення застосовується дисциплінарне стягнення, то суд дійшов висновку, що такі дисциплінарні стягнення у виді доган застосовані до позивача у межах строку, визначеного ст. 148 Кодексу законів про працю України, а саме в перший день виходу позивача на роботу після лікування 04.02.2010 року.

При цьому, суд зауважує, що прийняття відповідачем оскаржуваних наказів під час перебування позивача на лікуванні з 05.10.2009 року по 03.02.2010 року суперечило б нормам трудового законодавства.

Слід також зазначити, що з досліджених судом наказів Головавтотрансінспекції від 04.02.2010 року №13-ВК/13д, від 04.02.2010 року № 14-ВК/13д, від 04.02.2010 № 15-ВК/13д та підстав прийняття таких вбачається, що дисциплінарні стягнення, згідно із зазначеними наказами, застосовано до позивача за різні порушення посадових обов'язків, допущені ним.

Наказом Головної державної інспекції на автомобільному транспорті №64-ВК/13п за порушення, викладені в Акті позапланової перевірки діяльності територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Львівській області від 04 лютого 2010 року №3/10, та враховуючи раніше оголошені догани (накази Головної державної інспекції на автомобільному транспорті від 04 лютого 2010 року 13-ВК/13д, №14-ВК/13д та №15-ВК/13д), за відсутність документального та іншого підтвердження невиконання начальником територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Львівській області покладених на нього обовязків, передбачених Положенням про територіальні органи Головної державної інспекції на автомобільному транспорті, без поважних причин позивача звільнено з 04.02.2010 року з посади начальника територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Львівській області за систематичне невиконання без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором, згідно з п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Підставою для звільнення позивача в наказі зазначено службову записку заступника начальника Головавтотрансінспекції ОСОБА_6 та акт про відмову від надання пояснень позивачем.

Дисциплінарне стягнення у виді звільнення застосовано до позивача у межах строку, визначеного ст. 149 Кодексу законів про працю України, свідченням чого є акт проведення позапланової перевірки діяльності територіального управління Головавтотрансінспекції у Львівській області від 04.02.2010 року № 3/10, яка була проведена у період з 03.10.2009 року по 04.10.2009 року, в ході якої були виявлені допущені позивачем порушення службових обов'язків. З дня вчинення виявлених порушень шестимісячний строк не минув, стягнення застосовано до позивача не пізніше одного місяця з дня виявлення порушень, не рахуючи часу перебування позивача на лікуванні.

Покликання представника позивача на той факт, що оскаржувані накази про оголошення доган та наказ про звільнення прийняті однією датою (04.02.2010 року) у суду не викликає жодного подиву, оскільки, як було зазначено вже вище, позивач з 05.10.2009 року по 03.02.2010 року включно перебував на лікуванні. Накази про оголошення доган 04.02.2010 року № 13-ВК/13д, №14-ВК/13д та №15-ВК/13д, що передували наказу про звільнення, є фактом систематичного невиконання позивачем службових обов'язків. Прийняття відповідачем оскаржуваних наказів про оголошення доган позивачу та про звільнення позивача одним днем, враховуючи період перебування позивача на лікуванні, не є порушенням вимог трудового законодавства.

Таким чином, суд приходить до висновку, що застосування до позивача дисциплінарних стягнень згідно наказів відповідача від 04.02.2010 року №13-ВК/13д, №14-ВК/13д та №15-ВК/13д, відбулось правомірно, зважаючи на невиконання позивачем доручень Головавтотрансінспекції та своїх посадових обовязків, а відтак наказ відповідача від 04.02.2010 року №64-ВК/13п про звільнення позивача із займаної посади прийнятий відповідно до вимог п. 3 ст. 40 КЗпП України.

У відповідності до вимог ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Суд, згідно із ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Зважаючи на наведене, суд не знаходить підстав для задоволення позову в цілому.

Таким чином, при накладенні дисциплінарних стягнень відповідач діяв правомірно, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, і правових підстав для визнання рішень субєкта владних повноважень протиправними та скасування таких у суду не має.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст. ст. 4, 7-11, 14, 69-72, 86, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складено та підписано 21.12.2015 року.

Головуючий суддя Сидор Н.Т.

Суддя Гулкевич І.З.

Суддя Сасевич О.М.