Справа № 510/41/14-а
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 р.м.ОдесаСправа № 510/41/14-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Сорокін К.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Вербицької Н.В., Єщенка О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Ренійському районі Одеської області на постанову Ренійського районного суду Одеської області від 05 серпня 2014 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Ренійському районі Одеської області про визнання протиправними дій, зобовязання зарахувати в подвійному розмірі до стажу роботи, який дає право на отримання пенсії, роботу на посаді лікаря-епідеміолога у санітарно-карантинному відділі Ренійської портової санітарно-епідеміологічної станції Міністерства охорони здоровя України, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Ренійському районі Одеської області подало апеляційну скаргу на постанову Ренійського районного суду Одеської області від 05 серпня 2014 року, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1.

Постановою від 05 серпня 2014 року, ухваленою у відкритому судовому засіданні, Ренійський районний суд Одеської області задовольнив адміністративний позов ОСОБА_1; визнав протиправними дії УПФУ в Ренійському районі Одеської області щодо зарахування для призначення пенсії в одинарному розмірі стаж роботи на посаді лікаря-епідеміолога у санітарно-карантинному відділі Ренійської портової санітарно-епідеміологічної станції Міністерства охорони здоровя України за період з 01.01.1992р. по 19.12.2012р.; зобовязав відповідача зарахувати ОСОБА_1 для призначення пенсії стаж роботи на посаді лікаря-епідеміолога у санітарно-карантинному відділі Ренійської портової санітарно-епідеміологічної станції Міністерства охорони здоровя України за період з 01.01.1992р. по 19.12.2012р. у подвійному розмірі з 14 серпня 2013 року.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального права, оскільки позивач працювала в санітарно-карантинному відділі Ренійської портової санітарно-епідеміологічної станції, тоді як листом Міністерства охорони здоровя України від 23.07.2004р. №10.01.09/891 передбачено, що до інфекційних відділень належать тільки відділи з боротьби особливо небезпечних інфекцій санітарно-епідеміологічних станцій. Позивач до пенсійного органу не надала документів, які б підтверджували, що санітарно-карантинний відділ по структурі є окремим відділом особливо небезпечних інфекцій або відділом з боротьби особливо небезпечних інфекцій Ренійської портової СЕС, а тому відсутні підстави для зарахування в подвійному розмірі стажу роботи ОСОБА_1

ОСОБА_1 письмових заперечень на апеляційну скаргу не надала.

Ухвалюючи постанову про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції встановив, що 16.08.2013р. ОСОБА_1 звернулася до УПФУ в Ренійському районі Одеської області із заявою про обчислення в подвійному розмірі періоду роботи з 01.01.1992р. по 14.12.2012р. на посаді лікаря-епідеміолога у санітарно-карантинному відділі Ренійської портової санітарно-епідеміологічної станції Міністерства охорони здоровя України, як в інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоровя.

У відповідь на вказану заяву відповідач, листом від 16.03.2013р., повідомив позивача про відсутність підстав для зарахування відповідного стажу в подвійному розмірі, посилаючись на те, що позивач підтвердила роботу у санітарно-карантинному відділі, а не у відділі з боротьби особливо небезпечних інфекцій санепідемстанцій. Також, УПФУ в Ренійському районі Одеської області зазначило про ненадання для підтвердження стажу роботи у протичумних закладах копії Положення про відділ або інших документів, які свідчать про працю у відділах з особливо небезпечних інфекцій.

Суд першої інстанції встановив, що, згідно записів в трудовій книжці у період з 01.01.1992р. по 14.12.2012р., ОСОБА_1 працювала на посаді лікаря-епідеміолога у санітарно-карантинному відділі Ренійської портової санітарно-епідеміологічної станції Міністерства охорони здоровя України, яка відноситься до ІІІ групи протичумних закладів, у звязку з чим, на підставі ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ОСОБА_1 має право на зарахування вказаного періоду до стажу роботи в подвійному розмірі.

Вирішуючи спір суд першої інстанції визнав незаконними дії УПФУ в Ренійському районі Одеської області щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу в подвійному розмірі періоду роботи з 01.01.1992р. по 19.12.2012р., зазначивши при цьому, що листом Департаменту економіки та ресурсного забезпечення Міністерства охорони здоровя України від 15.08.2013р. №10.02.11/2648/К-10618/8537-зв підтверджено, що санітарно-карантинний відділ Міністерства охорони здоровя України віднесено до ІІІ групи протичумних закладів.

Також, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до наказу Міністерства праці та соціальної політики України і Міністерства охорони здоровя України від 05.10.2005р. №308/519 посада лікаря-епідеміолога у санітарно-карантинному відділі Ренійської портової санітарно-епідеміологічної станції Міністерства охорони здоровя України відновиться до ІІІ групи протичумних закладів, а тому стаж роботи ОСОБА_1 на вказаній посаді має зараховуватися у подвійному розмірі.

Справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження, без виклику сторін, на підставі п.1 ч.1 ст.197 КАС України.

Заслухавши суддю доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Апеляційний суд встановив, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив та оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив правову природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Апеляційний суд встановив, що з липня 2007 року ОСОБА_1 є пенсіонером, як інвалід ІІІ групи за трудовим каліцтвом, відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

14.08.2013р. ОСОБА_1 досягла пенсійного віку та звернулася до УПФУ в Ренійському районі Одеської області із заявою про призначення їй пенсії за віком. Пенсію позивачу призначено з урахуванням стажу роботи 36 років; при цьому, стаж на посаді лікаря-епідеміолога у санітарно-карантинному відділі Ренійської портової санітарно-епідеміологічної станції Міністерства охорони здоровя України за період з 01.01.1992р. по 19.12.2012р. зараховано позивачу в одинарному розмірі.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров'я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров'я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров'я, а також у психіатричних закладах охорони здоров'я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. № 909 затверджений Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. Зокрема, Розділ 2 «Охорона здоров'я» містить такі найменування закладів та установ, як лікарняні заклади, лікувально-профілактичні заклади особливого типу, лікувально-трудові профілакторії, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної допомоги, заклади переливання крові, заклади охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні заклади, санаторно-епідеміологічні заклади, діагностичні центри, а також посад - лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад). Крім того, приміткою 2 передбачено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

УПФУ в Ренійському районі Одеської області не заперечує факт роботи ОСОБА_1 у період з 01.01.1992р. по 19.12.2012р. на посаді лікаря-епідеміолога у санітарно-карантинному відділі Ренійської портової санітарно-епідеміологічної станції Міністерства охорони здоровя України. Позиція апелянта зводиться до того, що робота у санітарно-карантинному відділі Ренійської портової санітарно-епідеміологічної станції не тотожна роботі в інфекційних закладах з боротьби з особливо небезпечних інфекцій санітарно-епідеміологічної станції. При цьому, УПФУ посилається на лист Міністерства охорони здоровя України від 23.07.2004р. №10.01.09/891.

Апеляційний суд відхиляє посилання апелянта на вказаний лист Міністерства охорони здоровя України від 23.07.2004р. №10.01.09/891, яким встановлено додаткові вимоги для зарахування стажу роботи в подвійному розмірі, оскільки такий лист не є нормативно-правовим актом і не може встановлювати чи визначати додаткові права чи обов'язки осіб всупереч правам та обовязкам, встановленим Законами України.

У чинному законодавстві відсутнє тлумачення терміну «інфекційний заклад (відділення)», однак відповідно до розяснень МОЗ України № 05.03-18-54/973 від 27.01.2010 року - це заклад (відділення), де надають медичну допомогу хворим на інфекційні хвороби (тобто інфекційна лікарня або інфекційне відділення, протитуберкульозний заклад або відділення тощо) або працюють з матеріалом, який містить або потенційно інфікований збудниками інфекційних хвороб (тобто бактеріологічна лабораторія).

Факт віднесення санітарно-карантинного відділу Ренійської портової санітарно-епідеміологічної станції до ІІІ групи протичумних закладів, підтверджений листом Департаменту економіки та ресурсного забезпечення Міністерства охорони здоровя України від 15.08.2013р. №10.02.11/2648/К-10618/8537-зв.

Таким чином, апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції стосовно того, що робота ОСОБА_1 на посаді лікаря-епідеміолога у санітарно-карантинному відділі Ренійської портової санітарно-епідеміологічної станції Міністерства охорони здоровя України передбачала особливі умови праці, у зв'язку з чим позивач, відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», має право на обчислення стажу такої роботи в подвійному розмірі.

Апеляційний суд зазначає, що ці висновки ґрунтується і на положеннях Рішення Конституційного Суду України від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007, у пункті 3.4 якого вказано, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави і такі гарантії не можуть обмежуватися.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у звязку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржене судове рішення без змін.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 1, 11, 195, п. 1 ч. 1 ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 206, 211, 212, ч. 5 ст. 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Ренійському районі Одеської області залишити без задоволення.

Постанову Ренійського районного суду Одеської області від 05 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя С.Д Домусчі

суддя Н.В.Вербицька

суддя О.В.Єщенко