Справа № 810/5337/15
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2015-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2015 року 810/5337/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємеця ОСОБА_1 до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, Головного управління ДФС у Київській області про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась Фізична особа-підприємець ОСОБА_1(далі - позивач) з позовом до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області(далі - відповідач - 1, Головного управління ДФС у Київській області(далі - відповідач - 2) про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень про застосування фінансових санкцій №000009/10-02-22-05/НОМЕР_1 від 12.02.2015 та №000010/10-02-22-05/НОМЕР_1 від 12.02.2015(далі - оскаржуване рішення).

Позовні вимоги обґрунтовуються безпідставним винесенням відповідачем - 1 оскаржуваних рішень в супереч вимогам норм чинного законодавства України, тому просить суд визнати їх незаконними та скасувати.

Заперечення відповідач мотивує тим, що при винесенні оскаржуваних рішень він діяв у межах та спосіб передбачені законодавством України, а відтак вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить суд відмовити в задоволенні адміністративного позову.

В судове засідання сторони, повідомлені належним чином про місце, дату та час, не з'явились. Від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Відповідачі про причини неявки суд не повідомили, однак від відповідача - 1 до суду надійшли письмові заперечення.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Судом встановлено, що для розгляду і вирішення даної справи відсутня потреба у заслуховуванні свідків чи експертів, також немає інших перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, зазначених у статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, тому суд вирішив розгляд справи проводити в порядку письмового провадження на основі наявних у матеріалах справи доказів.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідачем - 2 15.10.2014 проведена фактична перевірка ФОП ОСОБА_1 з питань держання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та або тютюновими виробами.

За результатами проведеної перевірки складено акт про результати фактичної перевірки з питань держання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та або тютюновими виробами від 15.10.2015 №1037/10-36- 21/НОМЕР_1(далі - Акт перевірки), в якому зазначено порушення:

- зберігання у позивача 1 пакет вина ординарного кріпленого десертного солодкого білого «Сонце в бокалі» 1,0 л., 16% об., виробництва ТОВ „Котовський вин завод", 22.06.2014 розливу по ціні 33,00 та без марки акцизного податку встановленого зразка;

- реалізації пляшки коньяку «Старий Крим» 0,5 л., 40% об. три зірочки за ціною 49,00 грн., в той час коли Постановою КМУ №957 від 30.10.2008 мінімальна ціна на такий коньяк у такій тарі встановлене в розмірі 59,01 грн.,

Та зроблено висновок про порушення позивачем вимоги статті 11,18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етиловою, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів від 19.12.1995 року №481/95-ВР (далі - Закон №481/95-ВР).

Відповідачем - 1 на підставі Акту перевірки 12.02.2015 прийнято оскаржувані рішення, якими застосовано до позивача фінансові санкції за роздрібну торгівлю коньяком за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі алкогольні напої на підставі абзацу 13 частини 2 статті 17 Закону №481/95-ВР в розмірі 10000,00 грн. та за зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка на підставі абзацу 15 частини 2 статті 17 3акону №481/95-ВР в розмірі 17000,00 грн.

Не погоджуючись із винесеними рішенням позивач оскаржив їх в адміністративному порядку до відповідача - 2, однак скарг позивача від 20.02.2015 №2 залишена без задоволення, а оскаржувані рішення без змін рішеннями відповідача - 2 про результати розгляду скарги від 21.05.2015.

Так позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом, що стало предметом розгляду даної справи.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами спору, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Законом, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, функції та правові основи діяльності органів державної податкової служби є Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-УІ (далі Податковий кодекс України).

Положеннями ст. 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи (органи державної податкової служби) мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, як платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від'ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень. Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від'ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Згідно із п. 86.1 ст. 86 Податкового Кодексу України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов'язаний його підписати. Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження). У разі незгоди платника податків з висновками акта такий платник зобов'язаний підписати такий акт перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до п. 86.3 ст. 86 Податкового кодексу України, акт (довідка) документальної виїзної перевірки, що визначено статтями 77 і 78 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п'яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

Відповідно до Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 22.12.2010 №984, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.01.2011 за № 34/18772, акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

У разі незгоди платника податків або його законних представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення до органу державної податкової служби за основним місцем обліку такого платника податків протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта (довідки) (п.86.7 ст. 86 Податковий кодекс України).

Відповідно до пункту 86.7 статті 87 Податкового кодексу України, з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності) керівником органу державної податкової служби (або його заступником) приймається рішення про визначення платнику податків грошових зобов'язань.

Таке рішення податковим органом приймається у формі податкового повідомлення-рішення - письмового повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов'язок платника податків сплатити суму грошового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності (пп. 14.1.157 п. 14.1 ст. 14 Податковий кодекс України).

Згідно із статті 11 Закону №481/95-ВР маркування алкогольних напоїв, крім продукції, зазначеної у частині другій цієї статті, які реалізуються в Україні, обов'язково здійснюється на алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що їм імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному з господарством.

Відповідно до ст. 18 Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та Постановою Кабінету Міністрів України від 30 жовтня. 2008 року №957, із змінами та доповненнями, встановлено розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва.

Згідно із абз. 13 та 15 ст. 17 Закону №481/95-ВР за порушення норм цього Закону посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством, а саме:

- оптову або роздрібну торгівлю коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро- горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово- відпускні або роздрібні ціни на такі напої несуть відповідальність у вигляді застосування штрафу у розмірі - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних, оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень;

- виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Однак відповідачами, при розгляді даної адміністративної справи, ніким чином не було доведено правомірності винесених оскаржуваних рішень, як і не надано до суду доказів, на обґрунтування своїх заперечень, що вимагає частина друга статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, яка передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Підсумовуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення винесені протиправно, а позовні вимоги є обґрунтованим, тому підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнання протиправними та скасувати податкові повідомленя-рішеня про застосування фінансових санкцій №000009/10-02-22-05/НОМЕР_1 від 12.02.2015 та №000010/10-02-22-05/НОМЕР_1 від 12.02.2015.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Терлецька О.О.