Справа № 803/492/14
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 року Справа № 803/492/14

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Валюха В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Волинській області до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення фінансових санкцій,

ВСТАНОВИВ:

17.03.2014 року ОСОБА_2 управління Міндоходів у Волинській області (далі ГУ Міндоходів у Волинській області, позивач) звернулося з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення фінансових санкцій у розмірі 11800,00 грн., застосованих згідно з рішенням про застосування фінансових санкцій від 19.09.2013 року № 030361-21.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.06.2013 року працівниками Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової служби України у Волинській області (правонаступником якого є ОСОБА_2 управління ДФС у Волинській області) (далі РУ ДСАТ ДПС України у Волинській області) було проведено фактичну перевірку торгового павільйону, що знаходиться за адресою: Горохівський район, с. Квасів, вул. Центральна, 8, де здійснює підприємницьку діяльність відповідач. За результатами перевірки складено акт № 128/21-02/НОМЕР_1 від 06.06.2013 року, яким зафіксовано, зокрема, факт продажу слабоалкогольного напою особі, яка не досягла 18 років, що є порушенням статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», та факт роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої, які встановлені постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва» № 957 від 30.10.2008 року (із змінами та доповненнями).

На підставі акту перевірки № 128/21-02/НОМЕР_1 від 05.06.2015 року ГУ Міндоходів у Волинській області прийнято рішення № 030361-21 від 19.09.2013 року про застосування фінансових санкцій, яким до відповідача застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн. за продаж слабоалкогольного напою особі, яка не досягла 18 років, та 5000,00 грн. за роздрібну торгівлю вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на вино. Відповідач фінансові санкції добровільно не сплатив.

Позивач просить стягнути з відповідача на користь Державного бюджету України заборгованість з фінансових санкцій у розмірі 11800,00 грн.

В поданих до суду письмових запереченнях проти позову від 20.03.2014 року (а. с. 29) відповідач адміністративний позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з тих підстав, що рішення ГУ Міндоходів у Волинській області про застосування фінансових санкцій від 19.09.2013 року № 030361-21 є незаконним та оскаржене в судовому порядку.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 28.03.2014 року провадження у цій справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 803/1994/13-а за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Міндоходів у Волинській області про визнання протиправними та скасування рішення та розпорядження (а. с. 44-45).

Згідно з ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 11.12.2015 року поновлено провадження у цій справі, замінено позивача ОСОБА_2 управління Міндоходів у Волинській області його правонаступником ОСОБА_2 управлінням ДФС у Волинській області (а. с. 52-53).

До судового засідання, призначеного на 16:00 22.12.2015 року, представник позивача подала до суду письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності (а. с. 57).

Відповідач в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 56), письмових клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності не подав.

Відповідно до частини четвертої статті 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно із частиною четвертою статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до частини шостої статті 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Як передбачено частиною першою статті 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, оскільки в судове засідання особи, які беруть участь у справі, не прибули, хоча сторони належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, при цьому, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, а дану справу можливо розглянути і вирішити на основі наявних матеріалів, тому судовий розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що на підставі наказу № 190 від 03.06.2013 року «Про проведення фактичної перевірки» (а. с. 5), направлень № 307, № 308 від 03.06.2013 року (а. с. 6 - 7), 05.06.2013 року працівниками РУ ДСАТ ДПС України у Волинській області проведена фактична перевірка господарської одиниці торгового павільйону розташованого за адресою: Горохівський район, с. Квасів, вул. Центральна, 8, де здійснює підприємницьку діяльність відповідач, про що складено акт № 128/21-02/НОМЕР_1 від 05.06.2013 року про результати фактичної перевірки з питань додержання субєктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами (а. с. 8-9). Вказаним актом перевірки зафіксовані, зокрема, такі порушення: вимог статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» № 481/95-ВР від 19.12.1995 року (із змінами та доповненнями), а саме продаж слабоалкогольного напою особі, яка не досягла 18 років; постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва» № 957 від 30.10.2008 року (із змінами та доповненнями), а саме: виявлено факт роздрібної торгівлі вином за цінами, нижчими від розміру мінімальних роздрібних цін на вино.

Перевіркою, серед іншого, встановлено, що продавцем відповідача ОСОБА_3 05.06.2013 року продано одну пляшку ємністю 0,33 л. за ціною 9,00 грн., слабоалкогольного напою «Бренді кола» неповнолітній особі ОСОБА_4, крім того, продано одну пляшку вина «Кадарка» напівсолодке, червоне ємністю 1 л. за ціною 25,00 грн., що є нижчою від розміру мінімальної роздрібної ціни на вино. Факти вчинених порушень зафіксовані в акті перевірки № 128/21-02/НОМЕР_1 від 05.06.2013 року (а. с. 8 - 9) та підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ВН № 033272 від 05.06.2013 року (а. с. 12) та письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 05.06.2014 року (а. с. 15).

19.09.2013 року начальником ГУ Міндоходів у Волинській області прийнято рішення № 030361-21 про застосування фінансових санкцій, згідно з яким до відповідача на підставі статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн. за продаж слабоалкогольного напою особі, яка не досягла 18 років, та 5000,00 грн. за роздрібну торгівлю вином за цінами, нижчими від встановлені мінімальні роздрібні ціни на вино (а. с. 20). Рішення № 030361-21 від 19.09.2013 року про застосування фінансових санкцій було направлено відповідачу згідно із супровідним листом від 20.09.2013 року № 0/356/21.2-16 (а. с. 19) та отримане відповідачем 23.09.2013 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 19 зворот).

Крім того, судом встановлено, що рішення № 030361-21 від 19.09.2013 року про застосування фінансових санкцій було оскаржено відповідачем в судовому порядку.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 08.10.2013 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.11.2015 року, у справі № 803/1994/13-а в задоволенні адміністративного позову фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Міндоходів у Волинській області про визнання протиправними та скасування рішення та розпорядження відмовлено повністю (а. с. 40-42, 49-51).

Згідно із частиною першою статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, оскільки постановою Волинського окружного адміністративного суду від 08.10.2013 року у справі № 803/1994/13-а, яка набрала законної сили, встановлено правомірність прийняття рішення № 030361-21 від 19.09.2013 року про застосування фінансових санкцій, тому в силу вимог частини першої статті 72 КАС України вказана обставина при розгляді цієї справи не доказується.

Відповідно до частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 року № 481/95-ВР (з наступними змінами та доповненнями, тут і надалі в редакції Закону, чинній на момент вчинення правопорушення) до субєктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень; оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, виготовленими за коньячною технологією, горілкою та лікеро-горілчаними виробами за цінами, нижчими від встановлених мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін на коньяк, алкогольні напої, виготовлені за коньячною технологією, горілку та лікеро-горілчані вироби 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних цін, але не менше 5000 гривень. Частиною десятою статті 18 цього ж Закону Кабінету Міністрів України надано право встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» від 30.10.2008 року № 957 (з наступними змінами та доповненнями) встановлено розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв.

Частиною четвертою, пятою статті 17 цього ж Закону визначено, що рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами державної податкової служби та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України. У разі невиконання суб'єктом господарювання рішення органів, зазначених у частині третій цієї статті, сума штрафу стягується на підставі рішення суду.

Пунктами 10, 11 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 року № 790 (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що у разі невиконання субєктом підприємницької діяльності рішення про застосування фінансових санкцій протягом 30 днів після його отримання сума санкцій стягується на підставі рішення суду. Суми фінансових санкцій, стягнені відповідно до цього Порядку, зараховуються до державного бюджету.

Отже, враховуючи, що рішення ГУ Міндоходів у Волинській області про застосування фінансових санкцій № 030361-21 від 19.09.2013 року прийняте з дотриманням норм чинного законодавства України, що встановлено постановою Волинського окружного адміністративного суду від 08.10.2013 року у справі № 803/1994/13-а, відповідач добровільно фінансові санкції не сплатив, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь Державного бюджету України заборгованості з фінансових санкцій у розмірі 11800,00 грн. підлягають до задоволення.

При цьому, суд не бере до уваги заперечення відповідача проти позову, оскільки постанова Волинського окружного адміністративного суду від 08.10.2013 року у справі № 803/1994/13-а набрала законної сили 26.11.2015 року (а. с. 40-42, 49-51).

Керуючись статтями 41, 72, 122, 128, 162, 163 КАС України, на підставі Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (45735 Волинська область, Горохівський район, село Квасів, податковий номер НОМЕР_1) на користь Державного бюджету України заборгованість з фінансових санкцій у розмірі 11800 гривень 00 копійок (одинадцять тисяч вісімсот гривень нуль копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Валюх