Справа № 638/5794/15-а
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2015-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 р. Справа № 638/5794/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Любчич Л.В. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.,

позивача - ОСОБА_1, представників сторін : першого відповідача - ОСОБА_2,

другого відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.10.2015р. по справі № 638/5794/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області , Харківського обласного військового комісаріату

про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова з адміністративним позовом до Головного Управління пенсійного фонду України в Харківській області (далі по тексту ГУПФУ в Харківській області, перший відповідач), Харківського обласного військового комісаріату (далі по тексту другий відповідач), в якому, з урахуванням уточнень, прийнятих судом, просив суд :

1) визнати протиправними дії (бездіяльність) Харківського обласного військового комісаріату щодо невнесення у довідку про додаткові види грошового забезпечення, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні;

2) визнати протиправними дії (бездіяльність) Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо невиконання завдань, покладених на нього п.п. 1.3 п. 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, яке затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 № 28-2 щодо здійснення контролю за призначенням (перерахунком) і виплатою пенсій, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду, інших джерел, визначених законодавством;

3) визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 пенсії з грошового забезпечення без урахування грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби, протиправними та такими, що порушують права ОСОБА_1 як людини, які передбачені ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод;

4) зобов'язати Харківській обласний військовий комісаріат скласти довідку про додаткові види грошового забезпечення, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби, яка містить грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразову грошову допомогу при звільненні;

5) зобов'язати Харківській обласний військовий комісаріат подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області довідку про додаткові види грошового забезпечення, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби, яка містить грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразову грошову допомогу при звільненні;

6) зобов'язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області після отримання від Харківського обласного військового комісаріату довідки про додаткові види грошового забезпечення, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби, призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію в розмірі, який обчислений з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби з 06.10.2014 р. до змін в законодавчому регулюванні щодо розміру та строків нарахування пенсій;

7) зобов'язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області здійснити виплату ОСОБА_1 суму недоплаченої частини основного розміру пенсії з 06.10.2014 р.;

8) стягнути на користь ОСОБА_1 спричинену моральну шкоду в сумі 65772 грн. з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом безпосереднього списання коштів з Єдиного казначейського рахунку;

9) зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати протягом десяти днів, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст.267 КАС України, судові витрати покласти на рахунок держави, вийти за межи заявлених вимог для повного захисту прав та інтересів позивача;

10) зобовязати Харківський обласний військовий комісаріат як субєкта владних повноважень подати протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили звіт про виконання судового рішення.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.10.2015 року по справі № 638/5794/15-а адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано дії (бездіяльність) Харківського обласного військового комісаріату щодо невнесення у довідку про додаткові види грошового забезпечення, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні, протиправними.

Визнано дії (бездіяльність) Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо невиконання завдань покладених на нього п.п. 1,3 п. 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, яке затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 р. № 28-2 щодо здійснення контролю за призначенням (перерахунком) і виплатою пенсій, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду, інших джерел, визначених законодавством, протиправними.

Визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 пенсії з грошового забезпечення без урахування грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби протиправними та такими, що порушують права ОСОБА_1 як людини, які передбачені ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зобов'язано Харківській обласний військовий комісаріат скласти довідку про додаткові види грошового забезпечення, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби, яка містить грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію та одноразову грошову допомогу при звільненні.

Зобов'язано Харківській обласний військовий комісаріат подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області довідку про додаткові види грошового забезпечення, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби, яка містить грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію та одноразову грошову допомогу при звільненні.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області після отримання від Харківського обласного військового комісаріату довідки про додаткові види грошового забезпечення, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби, призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію в розмірі, який обчислений з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби з 06.10.2014 р. до змін в законодавчому регулюванні щодо розміру та строків нарахування пенсій.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області здійснити виплату ОСОБА_1 суму недоплаченої частини основного розміру пенсії з 06.10.2014 р.

В іншій частині позову відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм процесуального права, неповне зясування обставин справи, просить суд апеляційної інстанції постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.10.2015 року по справі № 638/5794/15-а скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо судового контролю та прийняти в цій частині нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги щодо судового контролю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не обґрунтовано відмови у вимогах позивача про подання відповідачами як субєктами владних повноважень звітів про виконання судового рішення, натомість, безпідстанво розглянуто вимог про стягнення моральної шкоди, які ОСОБА_1 не заявлялись. З посиланням на п.4 ч.1 ст.163, ч.1 ст.267 Кодексу адміністративного судочинства України, Рішення Конституційного Суду України від 30.06.2009 року № 16-рп/2009, рішення Європейського Суду з прав людини від 06.09.1978 року у справі «Класс та інші проти України» стверджує про наявність підстав для задоволення вимог про зобовязання відповідачів подати звіт про виконання постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.10.2015 року по справі № 638/5794/15-а.

Перший відповідач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.10.2015 року по справі № 638/5794/15-а в повному обсязі, прийняти нову постанову, якою відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги з посиланням на рішення Конституційного Суду України вді 13.05.2015 року по справі № 4-рп/2015 стверджує, що поняття «додаткові види грошового забезпечення» включає лише надбавки, доплати і підвищення, а відтак, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні не включаються до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія позивача. Вказані виплати мають несистематичний характер, їх розмір не є постійним, а можливість їх виплати залежить від певних обставин. Перелік додаткових видів грошового забезпечення, з яких сплачується єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, встановлений ч.3 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», є вичерпним, і не включає вищевказаних виплат. З огляду на викладене, наполягає на правомірності дій ГУПФУ в Харківській області щодо обчислення позивачеві пенсії без урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні.

Вказує, що судом першої інстанції жодним чином не обґрунтовано висновок про визнання протиправними дій ГУПФУ в Харківській області при виконанні завдань, покладених на нього пп.пп.1, 3 п.4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, яке затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 р. № 28-2 щодо здійснення контролю за призначенням (перерахунком) і виплатою пенсій. Пояснив, що норми пп.3 п.4 вказаного Положення стосуються контролю та організації роботи підлеглих управлінь ПФУ, а не ГУПФУ в Харківській області. При цьому, обовязок по підготовці та наданню документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсій покладений на структурні підрозділи відповідних Міністерств, з яких звільнені особи, яким призначається (перераховується) пенсія.Повноважень вносити зміни у документи, видані відповідними підрозділами Міністерств, у першого відповідача немає.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, представників першого та другого відповідачів, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, вважає, що апеляційна скарга ГУПФУ в Харківській області підлягає задоволенню, а в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 слід відмовити, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України. Згідно з наказом Міністра оборони України, від 08.10.2004 року № 0119 він був звільнений у запас за п. 67, п «б» (за станом здоров'я), відповідно до Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України, затвердженого Указом Президента України від 07.11.2001 року 1053/2001.

Згідно з наказом начальника Харківського військового університету (по стройовій частині) від 20.10.2004 р. № 721 позивач був виключений із списків університету.

Позивач отримує пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», як особа, звільнена з військової служби, та перебуває на пенсійному обліку у Головному Управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області.

Позивач стверджує, що при обчисленні йому розміру пенсії відповідачем - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області не враховано фактично отримані позивачем у складі грошового забезпечення грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію та одноразову грошову допомогу при звільненні, з яких сплачувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Позивач, не погоджуючись із розміром грошового забезпечення, звернувся до суду з даним позовом про оскарження дій (бездіяльності) Харківського обласного військового комісаріату щодо невключення в довідку про грошове забезпечення грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні, індексації заробітної плати, дій ГУПФУ в Харківській області щодо обчислення і виплати позивачеві грошового забезпечення без урахування вказаних виплат, а також щодо нездійснення контролю за призначенням і виплатою пенсій, зобовязання Харківського обласного військового комісаріату скласти довідку про додаткові види грошового забезпечення позивача з урахуванням вказаних виплат та надати її до ГУПФУ в Харківській області, зобовязання першого відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням вищезазначених виплат починаючи з 06.10.2014 року та за минулий період, стягнення моральної шкоди, зобовязання відповідачів подати звіт про виконання судового рішення.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наявності у позивача права на перерахунок пенсії з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні, індексації заробітної плати, починаючи з 06.10.2014 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій (бездіяльності) ГУПФУ в Харківській області щодо невиконання завдань по здійсненню контролю за призначенням (перерахунком) і виплатою пенсій, стягнення на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в сумі 65772 грн., зобовязання відповідачів подати звіти про виконання судового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що права позивача будуть поновлені шляхом зобов'язання відповідачів виконати зазначені вище дії, при цьому наявності підстав для стягнення моральної шкоди позивачем не доведено.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.10.2015 року по справі № 638/5794/15-а такою, що прийнята з порушенням вимог матеріального та процесуального права, з наступних підстав.

Щодо позовних вимог про визнання дій ГУПФУ в Харківській області щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 пенсії з грошового забезпечення без урахування грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні, які позивач отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби, такими, що порушують права ОСОБА_1 як людини, які передбачені ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових та службових осіб.

Відповідно до частини другої статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Суди повинні дотримуватися встановлених процесуальними законами правил підсудності та підвідомчості спорів, враховувати, що тільки права, свободи та законні інтереси учасників правовідносин, які виникають із визначених законом підстав та інших юридичних фактів.

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод і інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, згідно з положеннями статті 3 цього Кодексу, справою адміністративної юрисдикції, яку може бути передано на вирішення адміністративного суду, є спір, що виник між суб'єктами суспільних відносин стосовно їх прав і обов'язків у правовідносинах, в яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений керувати поведінкою іншого (інших) суб'єкта, а цей суб'єкт, відповідно, зобов'язаний виконувати вимоги та приписи такого суб'єкта владних повноважень.

Як встановлено ч. 1 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

З огляду на вищенаведені норми права, колегія суддів зазначає, що компетенція адміністративних суддів не поширюється на спори про визнання дій суб'єкта владних повноважень такими, що порушують права людини, які передбачені ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, Європейський суд з прав людини - міжнародний судовий орган, юрисдикція якого поширюється на всі держави - члени Ради Європи, що ратифікували Європейську конвенцію про захист прав людини та основних свобод, і включає всі питання, пов'язані з тлумачення і застосування Конвенції, включаючи міждержавні справи і скарги окремих осіб.

До юрисдикції Європейського суду з прав людини відноситься розгляд конкретних скарг з тим, щоб встановити, чи дійсно були допущені порушення вимог Конвенції, тобто діяльність всіх органів державної влади, особливо судових, так само як і рішення законодавчих органів, не повинні суперечити положенням Конвенції.

Статтею 32 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що всі питання тлумачення і застосування Конвенції та протоколів відносяться до юрисдикції Європейського суду з прав людини. Індивідуальні заяви подаються на розгляд суду відповідно до ст.33, 34, 47 цієї Конвенції.

Відповідно до ст.34 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод суд може приймати заяви від будь-якої особи, яка вважає себе потерпілою від допущеного однією з Високих Договірних Сторін порушення права, викладених у Конвенції або протоколах до неї.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що спір у вказаній частині не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства України, оскільки вимоги щодо відповідності рішення органу державної влади Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод належить до компетенції Європейського суду.

Згідно з п. 1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи, що вимоги позивача визнання дій ГУПФУ в Харківській області щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 пенсії з грошового забезпечення без урахування грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні, які позивач отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби, такими, що порушують права ОСОБА_1 як людини, які передбачені ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відносяться до компетенції Європейського суду, колегія суддів приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі у цій частині вимог.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дії (бездіяльності) Харківського обласного військового комісаріату щодо невнесення у довідку про додаткові види грошового забезпечення, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні, визнання протиправними дій ГУПФУ в Харківській області щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 пенсії з грошового забезпечення без урахування грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні, зобов'язання Харківського обласного військового комісаріату скласти довідку про додаткові види грошового забезпечення із зазначенням у ній вказаних виплат та подати її до ГУПФУ в Харківській області, зобов'язання ГУПФУ в Харківській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію на підставі отриманої довідки з урахуванням вищезазначених виплат з 06.10.2014 р. до змін в законодавчому регулюванні щодо розміру та строків нарахування пенсій, а також здійснити виплату ОСОБА_1 суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 06.10.2014 р., колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п. 2.8 Інструкції з організації роботи із соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України, затвердженої наказом Міноборони від 31.12.2014 року № 937, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22.01.2015 року за № 73/26518, на обласні військові комісаріати покладаються, зокрема, оформлення та подання до органів, що призначають пенсії, документів для призначення за Законом пенсій особам, звільненим з військової служби, та членам сімей померлих військовослужбовців і осіб, звільнених з військової служби; визначення розміру грошового забезпечення для обчислення і перерахунку пенсій органами, що призначають пенсії, відповідно до Закону, постанов Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року N 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей" (зі змінами) та від 13 лютого 2008 року N 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. N 393" (зі змінами) і Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (зі змінами), затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року N 3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за N 135/13402 (зі змінами) (далі - Порядок подання документів для призначення пенсій). У разі якщо розмір грошового забезпечення на день призначення пенсій особам, звільненим з військової служби, та членам їх сімей змінився, обласний військовий комісаріат складає довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій згідно з нормами, що діють на день призначення пенсії за відповідною посадою; складання та подання до органів, що призначають пенсії, довідок про розмір грошового забезпечення пенсіонерів із числа осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей під час перерахунків пенсій.

У відповідності до п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України від 30.01.2007 року № 3-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 року за № 125/13402, для призначення пенсії за вислугу років і по інвалідності подаються такі документи: заява про призначення пенсії (додаток 1); грошовий атестат, або довідка про розмір грошового забезпечення, і довідка про додаткові види грошового забезпечення, які заявник отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби; військово-медичні документи про стан здоров'я звільненої особи (за винятком осіб, які не проходили військово-лікарську комісію); документи про страховий стаж (при призначенні пенсії згідно з пунктом "б" статті 12 Закону); довідка МСЕК про визнання особи інвалідом; копія документа про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті); довідка ВАТ "Ощадбанк" або інший документ, що підтверджує відкриття рахунку, назву та номер відділення ВАТ "Ощадбанк"; копія паспорта.

Таким чином, нарахування пенсії особам, звільненим з військової служби, здійснюється Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області на підставі документів, наданих Харківським обласним військовим комісаріатом, в тому числі й довідки про додаткові види грошового забезпечення.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження (ч.2 ст.2 КАС України).

Із наведених вище положень ст.2 КАС України вбачається, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

За визначенням п.8 ст.3 КАС України позивачем є особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Відповідно до частини першої статті 2, пунктів 6, 8 частини першої статті 3, частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України предметом захисту в адміністративному судочинстві є саме порушені рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, їхніх посадових чи службових осіб права та інтереси юридичних осіб.

Отже, під час розгляду справи адміністративної юрисдикції, позивач повинен зазначити, які саме його права або законні інтереси порушено рішенням та діями субєкта владних повноважень, а суд - встановити, чи дійсно порушують дії субєкта владних повноважень права та інтереси позивача.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Між тим, як встановлено частиною 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

У свою чергу, у відповідності до ст.72 КАС України, підставами для звільнення від доказування певних обставин є лише встановлення цих обставин судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили; визнання судом цих обставин загальновідомими; визнання цих обставин сторонами, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

З огляду на наведене, колегія суддів, не спростовуючи наявності у відповідачів як субєктів владних повноважень обовязку доведення правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності, вказує на те, що позивач не звільнений від доказування обставин, які покладено ним в основу позовних вимог. В даному випадку такими обставинами є порушення прав позивача щодо отримання довідки про додаткові види грошового забезпечення та нарахування пенсії на підставі отриманої довідки з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні.

Матеріалами справи підтверджено, що 10.07.2015 року позивач звертався до Харківського обласного військового комісаріату із заявою щодо складення довідки про додаткові види грошового забезпечення за останні 24 місяці перед звільненням з військової служби, з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні, та надання цієї довідки до ГУПФУ в Харківській області.

Листом від 28.07.2015 року № ФХ-111323/932/ВСЗ позивачу відмовлено у складенні такої довідки та направленні її до ГУПФУ в Харківській області, з посиланням на те, що додаткові види грошового забезпечення, зокрема і вказані вище виплати, не носять постійного характеру, не відносяться до щомісячних надбавок, доплат і підвищень, а тому не враховуються до складу грошового забезпечення для обчислення пенсії (а.с.113).

Також, як вбачається з матеріалів справи, що 10.07.2015 року позивач звертався до ГУПФУ в Харківській області з приводу перерахунку пенсії з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової допомоги при звільненні.

Листом № 1094/0-14 від 20.07.2015 року позивачеві відмовлено у перерахунку пенсії, оскільки вказані виплати не відносяться до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та не повинні враховуватись при обчисленні пенсії (а.с.114).

Колегія суддів констатує, що відмови ХОВК у складенні довідки про додаткові види грошового забезпечення та ГУПФУ в Харківській області у перерахунку пенсії датовані липнем 2015 року, при цьому до суду ОСОБА_1 звернувся 07.04.2015 року, про що свідчить наявний в матеріалах справи конверт, у якому позовна заява надійшла до суду (а.с.13).

Таким чином, станом на час звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом йому не було відмовлено у складенні довідки про розмір додаткових видів грошового забезпечення із включенням до складу останніх грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні.

При цьому, слід вказати, що за відсутності зазначеної довідки ГУПФУ в Харківській області позбавлене можливості здійснити перерахунок пенсії позивача з включенням до складу грошового забезпечення грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні.

Однак, довідка з внесеними до неї вищезазначеними видами грошового забезпечення позивачем до ГУПФУ в Харківській області не надавалась.

Враховуючи викладене, колегія суддів, не заперечуючи права у позивача на отримання пенсії у належному розмірі, вважає, що на дату звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом відсутній факт порушення відповідачами права позивача на внесення у довідку про додаткові види грошового забезпечення, які позивач отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби - грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексації, здійснення обчислення та виплати пенсії з урахуванням вищевказаних видів грошового забезпечення.

Отже, є передчасним звернення позивача до суду з вимогами про визнання протиправними дій Харківського обласного військового комісаріату щодо невнесення в довідку про додаткові види грошового забезпечення, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні, визнання протиправними дій ГУПФУ в Харківській області щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 пенсії з грошового забезпечення без урахування грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби, зобовязання Харківського обласного військового комісаріату подати до ГУПФУ в Харківській області довідку про додаткові види грошового забезпечення, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби, з включенням до неї вищезазначених видів грошового забезпечення та зобов'язання ГУПФУ в Харківській області після отримання від ХОВК зазначеної довідки призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію в розмірі, обчисленому з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні, зобов'язання ГУПФУ в Харківській області здійснити виплату ОСОБА_1 суму недоплаченої частини основного розміру пенсії з 06.10.2014 р., а тому в задоволенні вказаної частини позову слід відмовити

З приводу позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дії (бездіяльності) ГУПФУ в Харківській області щодо невиконання завдань, покладених на нього пп. 1.3 п. 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, яке затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 № 28-2 щодо здійснення контролю за призначенням (перерахунком) і виплатою пенсій які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду, інших джерел, визначених законодавством, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.3 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 р. № 28-2 "Про затвердження положень про територіальні органи Пенсійного фонду України та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов правління Пенсійного фонду України", основними завданнями головного управління Фонду є : реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення; забезпечення ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; виконання інших завдань, визначених законом.

Згідно з пп.1, 3, 5 п. 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема : 1) забезпечує додержання підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності та громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, вимог актів законодавства про пенсійне забезпечення; 3) організовує роботу управлінь Фонду щодо: забезпечення надходжень від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, інших коштів, ведення обліку їх надходжень та платників відповідно до законодавства; ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб), внесення відомостей до нього та їх використання; здійснення контролю за додержанням вимог законодавства про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, правильністю нарахування, обчислення, повнотою і своєчасністю сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески) та інших платежів, за призначенням (перерахунком) і виплатою пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду, інших джерел, визначених законодавством; стягнення у передбаченому законодавством порядку своєчасно не нарахованих та/або не сплачених сум страхових внесків та інших платежів; застосування фінансових санкцій, передбачених законом; призначення (перерахунку) і виплати пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; надання страхувальникам та застрахованим особам інформації, визначеної законодавством; 5) здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

З вищенаведеної норми вбачається, що Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, відповідно до вказаного Положення, самостійно проводить призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, які мають право на пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Надані вказаним положенням контрольні повноваження ГУПФУ в Харківській області стосуються контролю та організації роботи підлеглих управлінь, а не самого головного управління, а тому доводи позивача про нездійснення першим відповідачем контролю за призначенням йому пенсії у спірних відносинах є недоречними.

При цьому, вказаним Положенням не надано Головним управлінням повноважень щодо внесення змін до документів, наданих структурними підрозділами Міністерств (у т.ч. і Харківським обласним військовим комісаріатом) або витребування від них таких документів.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дії (бездіяльності) ГУПФУ в Харківській області щодо невиконання завдань, покладених на нього пп. 1.3 п. 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 р. № 28-2 щодо здійснення контролю за призначенням (перерахунком) і виплатою пенсій, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду, інших джерел, визначених законодавством.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з Державного бюджету України моральної шкоди в розмірі 65772 грн. через Державну казначейську службу шляхом безпосереднього списання коштів з Єдиного казначейського рахунку, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Враховуючи, що судом апеляційної інстанції не встановлено протиправності дій відповідачів у спірних відносинах, а також те, що позивачем належним чином не доведено факт заподіяння відповідачами моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, не зазначено, з чого позивач виходив при оцінюванні заподіяної йому шкоди, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з Державного бюджету України через Державну казначейську службу шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку, задоволенню не підлягають.

Колегія суддів вказує на помилковість посилань позивача в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції вимоги про стягнення моральної шкоди розглянуті необґрунтовано, оскільки вимоги про стягнення моральної шкоди в сумі 65772 грн. позивачем були заявлені у позові від 07.04.2015 року в пункті 9.

Уточнень до позовних вимог у редакції від 27.07.2015 року, якими б вказаний пункт було виключено, матеріали справи не містять.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.1 ст.267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З наведеної норми вбачається, що зобовязання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є правом, а не обовязком суду.

При цьому, таке право виникає у випадку, якщо рішення ухвалене не на користь субєкта владних повноважень.

Беручи до уваги, що судом апеляційної інстанції не встановлено протиправності дій відповідачів у спірних відносинах та не знайдено підстав для задоволення позовних вимог, передбачені ч.1 ст.267 КАС України умови для покладення на відповідачів обовязку подати звіт про виконання судового рішення відсутні.

У відповідності до п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.202 КАС України неповне зясування обставин у справі, порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, є підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Згідно ч.2 ст.205 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може прийняти нову постанову, якою суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.10.2015 року по справі № 638/5794/15-а підлягає скасуванню, із закриттям провадження у справі в частині позовних вимог про визнання дій ГУПФУ в Харківській області щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 пенсії з грошового забезпечення без урахування грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні, які позивач отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби, такими, що порушують права ОСОБА_1 як людини, які передбачені ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відносяться до компетенції Європейського суду, та з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні інших позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 202, 203, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області задовольнити.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.10.2015 року по справі № 638/5794/15-а - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі № 638/5794/15-а в частині позовних вимог ОСОБА_1 про визнання дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 пенсії з грошового забезпечення без урахування грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні, які позивач отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби, такими, що порушують права ОСОБА_1 як людини, які передбачені ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, так як відносяться до компетенції Європейського суду.

Розяснити позивачу право на звернення з такими позовними вимогами до Європейського Суду з прав людини.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_4
Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6
Повний текст постанови виготовлений та підписаний 21.12.2015 р.