Справа № 826/20769/15
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2015-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кобилянського К.М., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу

за позовом

Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Києва

до

товариства з обмеженою відповідальністю «ТВК-Дамар»

про

стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Києва (надалі – позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «ТВК-Дамар» (надалі – відповідач або ТОВ «ТВК-Дамар») заборгованості по сплаті внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування у розмірі 2 094,83 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.09.2015 відкрито скорочене провадження у справі та запропоновано відповідачу, в разі невизнання адміністративного позову, у десятиденний строк з дня одержання цієї ухвали надати суду письмові заперечення проти позову та докази на підтвердження цих заперечень або заяву про визнання позову.

Відповідач у визначений судом строк заперечення на позовну заяву не надав, заяву про визнання позову також суду не надіслав. Відповідачу була надіслана ухвала про відкриття скороченого провадження за адресою, зазначеною у свідоцтві про державну реєстрацію суб’єкта підприємницької діяльності - юридичної особи, проте кореспонденція суду повернулася з відміткою працівника пошти про причини невручення.

За правилами, встановленими пунктом 4 статті 33 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються юридичним особам та фізичним особам-підприємцям – за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Згідно з положеннями частини 11 статті 35 Кодексу адміністративного кодексу України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відповідно до частини 4 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку скороченого провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі доказів.

У відповідності до частини 6 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України у постанові, прийнятій у скороченому провадженні, зазначаються: дата, час та місце її прийняття; найменування адміністративного суду, прізвище та ініціали судді, який прийняв постанову; ім'я (найменування) сторін; предмет адміністративного позову; положення закону, якими суд керувався і на підставі яких задоволено позов; висновок суду про повне або часткове задоволення чи відмову у задоволенні вимог адміністративного позову з посиланням на досліджені судом докази; розподіл судових витрат; обов'язок відповідача виконати постанову негайно, крім постанови в адміністративній справі, передбаченій пунктом 2 частини першої цієї статті; строк набрання постановою законної сили та порядок її оскарження.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що за ТОВ «ТВК-Дамар» (код ЄДРПОУ 34764274) обліковується заборгованість по сплаті внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування у розмірі 2 094,83 грн., що виникла за період з червня 2010 року по листопад 2010 року на підставі поданого розрахунку сум страхових внесків за відповідний період.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку скороченого провадження та прийняття рішення по справі, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне.

У відповідності до п. 7 Розділу VIII “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування” від 08.07.2010 № 2464-VI, який набрав чинності 01 січня 2011 року, стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов’язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.

Також, на період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов’язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ст. 1 та п. 1 ст. 14 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-IV (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) (далі – Закон № 1058-IV), страхувальниками для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 ст. 11 цього Закону, є, зокрема роботодавці, до яких відносяться підприємства установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об’єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об’єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством.

Частиною першою ст. 15 Закону № 1058-IV передбачено, що страхувальники, зазначені в ст. 14 цього Закону, є платниками страхових внесків.

Набуття статусу платників страхових внесків відбувається з дня взяття їх на облік територіальним органом Пенсійного фонду (ч. 3 ст. 15 Закону).

До обов’язків страхувальника згідно з п. 4, п. 6 ч. 2 ст. 17 вищезгаданого Закону віднесені обов’язки по подачі звітності територіальним органам Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом, а також по нарахуванню, обчисленню та сплаті страхових внесків.

Згідно з ч. 1, 4 і 5 ст. 20 Закону № 1058-IV, яка визначає порядок обчислення та сплати страхових внесків, страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду.

Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків.

Відповідно до положень абзаців 1 – 3 ч. 6 ст. 20 Закону № 1058-IV страхувальники зобов’язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Базовим звітним періодом для страхувальників, зазначених у п. 1 ст. 14 цього ж Закону (роботодавці), є календарний місяць.

При цьому ч. 12 ст. 20 Закону № 1058-IV передбачено, що страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Пунктом 11.11 розділу 11 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 за № 64/8663 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин)(далі - Інструкція), яка була розроблена відповідно до Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” та Закону України “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування”, передбачено, що платники, зазначені в підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, (роботодавці) щомісяця складають у двох примірниках розрахунок суми страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, у якому зазначають самостійно обчислені суми страхових внесків, за формою згідно з додатком 23 цієї Інструкції.

Розрахунки подаються зазначеними платниками до органу Пенсійного фонду для реєстрації за базовий звітний період, що дорівнює календарному місяцю, - не пізніше ніж через 20 календарних днів з дня закінчення цього періоду.

Відповідно до ч. 2 і 3 ст. 106 Закону № 1058-IV суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов’язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

Страхувальник у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки, зазначеної у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує її з органами Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, а в разі неузгодження вимоги із органами Пенсійного фонду має право на оскарження вимоги в судовому порядку.

Аналогічні норми закріплені у розділі 8 “Порядок стягнення заборгованості зі страхувальників” Інструкції.

В ході судового розгляд було встановлено, що ТОВ «ТВК-Дамар» (код ЄДРПОУ 34764274) є страхувальником та перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва як платник страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

У період з червня 2010 року до листопада 2010 року відповідач подавав до органу Пенсійного фонду України розрахунок суми страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, що підлягає сплаті, де товариство самостійно визначило суму страхового внеску, що підлягають сплаті на загальну суму 1 924,83 грн. Дані суми самостійно нарахованих страхових внесків підприємством погашено не було.

Позивач рішенням №206, на підставі пункту 5 частини дев’ятої статті 106 Закону №1058-IV, застосував до відповідача штраф у розмірі 170,00 грн.

02.06.2014 Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва виставило ТОВ «ТВК-Дамар» вимогу про сплату боргу за №Ю257/1420, згідно якої станом на 02.06.2014 сума боргу зі страхових внесків цього товариства становила 2 094,83 грн.

Зазначена Вимога не була вручена відповідачу органом пошти з причини відсутності товариства за вказаною адресою, що підтверджується довідкою відділу зв’язку на відповідному поштовому відправленні, а тому в силу норм п. 8.3 Інструкції (в редакції чинній на момент виставлення вимоги про сплату боргу) вважається такою, що надіслана (вручена) відповідачу.

Документальних доказів оскарження зазначеної вище вимоги про сплату боргу від 02.06.2014 №Ю257/1420 в адміністративному або судовому порядку сторони суду не надали.

Станом на момент розгляду справи у відповідача наявна заборгованість із страхових внесків заявлена до стягнення в розмірі 2 094,83 грн., що підтверджується наявними в матеріалах даної справи картками особового рахунку страхувальника – ТОВ «ТВК-Дамар» за період з червня 2010 року до листопада 2010 року.

Беручи до уваги вищевикладені положення законодавства та встановлені по справі обставини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, негайно виконуються постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження.

Керуючись положеннями статей 69-71, 94, 160-163, 183-2, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, –

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Києва задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ТВК-Дамар» (код ЄДРПОУ 34764274) на користь Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Києва (код ЄДРПОУ 26087323) суму заборгованості по сплаті страхових внесків, фінансових санкцій у розмірі 2 094,83 грн. (дві тисячі дев’яносто чотири грн. 83 коп.) в наступному порядку:

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими ч. 8 ст. 183-2, ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова набирає законної сили в порядку, встановленим статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.М. Кобилянський