Справа № 341/2054/15-а
Суддя: Юсип І. М.
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 341/2054/15-а
Номер провадження 2-а/341/75/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2015 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Юсип І.М.

секретаря - Король І.Л.

з участю позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Галичі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду України в Галицькому районі про визнання неправомірними дії управлінням Пенсійного фонду України у Галицькому районі щодо призначення пенсії за віком,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Галицького районного суду з адміністративним позовом і просить визнати дії УПФ в Галицькому районі щодо відмови зарахувати до загального стажу період роботи в ВАТ «Галичцукор» з 01.04.1996 року по 01.08.2002 року включно та врахувати заробітну плату при обчисленні пенсії за вказаний період протиправними, - зобовязати УПФ в Галицькому районі зарахувати період роботи в ВАТ «Галичцукор» з 01.04.1996 року по 01.08.2002 року включно до загального стажу роботи та врахувати заробітну плату за вказаний період при обчисленні пенсії з урахуванням довідок виданих 27.10.2015 року за №Г-668 архівним відділом Галицької РДА і провести перерахунок призначеної пенсії з 07.07.2014 року.

Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, є жителькою с. Задністрянське, Галицького району та в жовтні 2014 року звернулася до Управління пенсійного фонду України в Галицькому районі з письмовою заявою про призначення їй пенсії по інвалідності з 07.07.2014 року, разом з всіма необхідними документами для призначення пенсії. Однак їй було відмовлено в звязку із тим, що з квітня 1996 року по 01.08.2002 року немає сплати внесків і відповідно не можуть врахувати при обчисленні розміру пенсії за період роботи в ВАТ «Галичцукор» з 01.04.1996р. по 01.08.2002 року.

Проте вона знову звернулася із заявою від 29.10.2015 року до відповідача про зарахування періоду її роботи та заробітну плату в ВАТ «Галичцукор» з 01.04.1996р. по 01.08.2002 року до загального стажу роботи та проведення перерахунку пенсії з дня звернення. Однак відповідачем по справі їй було відмовлено у призначенні пенсії та надано письмову відмову за № 89/М-15 від 11.11.2015 року, в якій зазначено, що їй призначено пенсію з 07.07.2014 року у відповідності до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» по ІІІ групі інвалідності в розмірі 949,00 грн. Також вказують на те, що згідно із записами її трудової книжки працювала вона на Бовшівському цукровому заводі з 22.09.1978р. по 25.11.1978р., з 13.12.1978р. по 01.07.1982р., з 20.05.1987р. по 27.12.1988р., з 04.09.1989р. по 13.01.1990р., з 06.03.1990р. по 21.05.1990р., з 18.09.1990р. по 01.08.2002р., однак згідно довідки № 310 від 29.08.2014 року «Про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України» страхові внески по ВАТ «Галичцукор» сплачені тільки по 31.03.1996р. А за нормами ст. 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за період до впровадження системи такого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. А відтак до загального стажу роботи, зарахований тільки період з 22.09.1978р. по 25.11.1978р., з 13.12.1978р. по 01.07.1982р., з 20.05.1987р. по 27.12.1988р., з 04.09.1989р. по 13.01.1990р., з 06.03.1990р. по 21.05.1990р., з 18.09.1990р. по 31.03.1996р. Період з 01.04.1996 року по 31.07.2002 року не зараховано за несплати страхових внесків.

З таким прийнятим рішенням управління пенсійного фонду України в Галицькому районі не погоджується. Так, із довідок виданих архівним відділом Галицької РДА і записів в трудовій книжці оспорюваний період вона відпрацювала в ВАТ «Галичцукор». А з архівної довідки за № Г-668 від 28.10.2015 року видно, що з 01.12.1995р. по 01.08.2002р. вона працювала в ВАТ «Галичцукор» і нараховувалася заробітна плата, однак відрахування із заробітної плати роботодавцем не були сплачені до Пенсійного фонду України. Відповідно до ст. 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, в якому працює застрахована особа.

Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника, а відтак є всі наявні законні підстави для врахування заробітної плати за оспорюваний період для обчислення розміру її пенсії, і відповідач повинен зарахувати період її роботи до загального стажу з врахуванням заробітної плати та проведення перерахунку пенсії. Тому просить зобов'язати останнього зарахувати їй зазначений період до загального стажу роботи з врахуванням заробітної плати та здійснити перерахунок пенсії з 07.07.2014 року.

Представник управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі в судовому засіданні заперечив щодо поданого позову, пояснивши, що з 07.07.2014 року позивачці, ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в розмірі 949,00 грн. при середньомісячному заробітку 2444,95 грн. при стажі роботи 18 років 10 місяців 12 днів. Згідно із записами трудової книжки позивач працювала на ВАТ «Галичцукор» з 22.09.1978р. по 01.08.2002р., однак відповідно до довідки №310 від 29.08.2014 року виданої відділом обліку надходження платежів «Про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України» встановлено, що страхові внески по даній організації сплачені по 31.03.1996р. За нормами ст. 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за період до впровадження системи такого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Однак крім ст. 62 цього Закону для обчислення стажу необхідно керуватися також ст. 3 та ст. 56 даного Закону, які передбачають необхідну складову сплату страхових внесків. Враховуючи це до загального страхового стажу роботи ОСОБА_1 зарахований період з 22.09.1978р. по 31.03.1996р., а період з 01.04.1996р. по 31.07.2002р. не зарахований через несплату страхових внесків. Тому просив в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доводи позивача, заперечення представника відповідача щодо предявленого позову, а також дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в справі письмові докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підставні і підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працювала на Бовшівському цукровому заводі з 22.09.1978р. по 25.11.1978р., з 13.12.1978р. по 01.07.1982р., з 20.05.1987р. по 27.12.1988р., з 04.09.1989р. по 13.01.1990р., з 06.03.1990р. по 21.05.1990р., з 18.09.1990р. по 31.03.1996р., з 01.04.1996 року по 31.07.2002р. (а.с.7-9), що підтверджується копією трудової книжки.

З копій архівних довідок за № Г-668 від 27.10.2015р. вбачається, що ОСОБА_1 працювала на Бовшівському цукровому заводі ВАТ «Галичцукор» і їй виплачувала заробітна плата в період з 1996р. по 2002р. (а.с.10-11).

Отже, за період роботи з 01.04.1996 року по 31.07.2002р. позивачу нараховувалася заробітна плата, яка була виплачена з вирахуванням усіх податків та зборів.

Однак, як вбачається з копії листа управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі за № 89/М від 11.11.2015 року (а.с.6) в якому зазначено, що ОСОБА_1 призначено пенсію з 07.07.2014 року у відповідності до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» по ІІІ групі інвалідності в розмірі 949,00 грн. Відповідно до довідки № 310 від 29.08.2014 року «Про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України» страхові внески по ВАТ «Галичцукор» сплачені тільки по 31.03.1996р. А тому період з 01.04.1996 року по 31.07.2002 року не зарахованодо загального страхового стажу роботи за несплату страхових внесків. А за нормами ст. 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за період до впровадження системи такого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Однак крім ст. 62 цього Закону для обчислення стажу необхідно керуватися також ст. 3 та ст. 56 даного Закону, які передбачають необхідну складову сплату страхових внесків.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Передбачене Конституцією України право громадян на соціальний захист конкретизоване у Законі України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Законі України «Про пенсійне забезпечення», якими встановлено порядок нарахування та виплати пенсії.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення», громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків встановлено у ст.20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески (ч.2 ст.20 цього Закону).

Дії відповідача щодо не зарахування до загального стажу роботи через несплату страхових внесків є неправомірними, оскільки, статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» чітко визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

В трудовій книжці позивачки належним чином зроблені всі записи про прийняття на роботу та звільнення, що підтверджується копіє трудової книжки (а.с.7-9).

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Трудова книжка позивачки є належним та допустимим доказом, який підтверджує стаж роботи позивачки. Трудовий стаж позивачки не може встановлюватись на підставі інших документів.

Відповідно до п. 1 Постанови КМУ № 637 від 12 серпня 1993 року «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачу було надано трудову книжку позивачки із належним чином зробленим в ній записами про періоди та місце роботи позивачки. Із врахуванням ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 1 Постанови КМУ № 637, відповідач був зобов'язаний призначити позивачці пенсію на підставі даних трудової книжки позивачки.

Враховуючи наведене вище, суд приходить переконання, що позовні вимоги, які заявлені до відповідача - управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі підставні та обґрунтовані, оскільки обов'язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків покладено на страхувальника у відповідності до ст. 106 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; несплата страхових внесків відбулася не з вини позивача, окрім того не врахування періоду роботи до загального страхового стажу роботи при призначенні пенсії відповідно до внесених записів в трудовій книжці, а відтак, суд приходить висновку про визнання дій відповідача щодо відмови у призначенні позивачу пенсії без урахування страхового стажу за період роботи з 01.04.1996 року по 01.08.2002 року неправомірними.

На підставі ст.ст. 19, 46 Конституції України, ст. 48 Кодексу законів про працю України, Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 24, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», керуючись ст. ст. 2, 6, 8-11, 17-18, 41, 70, 71, 94, 128, 158 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області у відмові ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком - неправомірними.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 01.04.1996 року по 01.08.2002 року включно в ВАТ «Галичцукор» до загального стажу роботи та врахувати заробітну плату за вказаний період при обчисленні пенсії з врахуванням довідок виданих 27.10.2015р. № Г-668 архівним відділом Галицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області.

Перерахунок призначеної пенсії провести з 07.07.2014 року.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, але якщо апеляційна скарга не була подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається через Галицький районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі прийняття постанови в письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя:ОСОБА_3