Справа № 804/5148/15
Суддя: Павловський Дмитро Павлович
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 листопада 2015 р. Справа № 804/5148/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 до Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними дії, -
10 квітня 2015 року Фізична особа підприємець ОСОБА_2 (далі за текстом позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними дії, в якому просить суд:
- визнати протиправними дії Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області щодо коригування (зміни, анулювання) показників податкових зобовязань та податкового кредиту з податку на додану вартість ФОП ОСОБА_2 в інформаційній системі «Податковий блок», зокрема, в підсистемі «Аналітична система» на підставі акту «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ОСОБА_3 Людвигівни з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за період з 01.07.2014 року по 31.08.2014 року» за № 4409/17-3/НОМЕР_1 від 20.11.2014 року.
- зобовязати Лівобережну ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області відновити показники податкових зобовязань та податкового кредиту з податку на додану вартість ФОП ОСОБА_2 в інформаційній системі «Податковий блок» зокрема, в підсистемі «Аналітична система», що були відкориговані (змінені, анульовані) на підставі акту «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ОСОБА_3 Людвигівни з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за період з 01.07.2014 року по 31.08.2014 року» за № 4409/17-3/НОМЕР_1 від 20.11.2014 року.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що в період з 10 листопада 2014 року по 14 листопада 2014 року Лівобережної обєднаною державною інспекцію м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області (відповідач по справі) проведено документальну позапланову виїзну перевірку, за результатами якої складено акт «Про результати документальної позапланової виїзної повірки ФОП ОСОБА_2Л.» № 4409/17-3/НОМЕР_1 від 20.11.2014 року. Податковим органом не було прийнято податкове повідомлення рішення, та самостійно було змінено (відкориговано) у базі показників податкової звітності з податку на додану вартість ФОП ОСОБА_2 Позивач вважає, що дії відповідача не відповідають діючому законодавству та протиправні.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.04.2015 р. за даним позовом відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.
У судове засідання 05.11.2015 р. сторони не прибули, були повідомленні належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Від представника позивача надійшло клопотання про слухання справи в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Дослідивши матеріали справи та подані до суду докази, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Дослідивши матеріали справи та подані до суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд встановив таке.
Враховуючи надані пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та подані до суду докази, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України (далі - ПК України), документальна позапланова перевірка проводиться за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.
З приводу цього слід зазначити, що на запити Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області позивачем було надано в строки, визначені пп.78.1.1 п.78.1 ст. 78 ПК України, відповідь.
З огляду на те, що ФОП ОСОБА_2 надано відповідь в строки визначені ст.78 ПК України, податковий орган безпідставно з ігноруванням норм Податкового законодавства України прийнято наказ про проведення перевірки 1124 від 06.11.2014 року.
Таким чином, наказ № 1124 від 06.11.2014 року видано Лівобережною ОДПІ м. Дніпропетровська з порушенням норм чинного податкового законодавства.
Окрім того, зазначені висновки податковий орган робить лише на підставі актів про неможливість проведення зустрічних звірок підприємств-контрагентів, а саме : щодо ТОВ «ТД Купалінка Україна» - акт № 203/22-4/38304405 від 22.09.2014 року, складений Ірпінською ОДПІ Міндоходів у Київській області; щодо ТОВ «Лео Принт» - акт № 127/10-08-22-01/374961188 від 03.09.2014 року, складений ДПІ у Вишгородському районі Київської області ДПС; щодо ТОВ «Український центр послуг» - акт № 4251/26-58-22-03-17/34914295 від 19.09.2014 року, складений ДПІ у Соломянському районі ГУ Міндоходів м. Києва шодо ТОВ «Сіндар - Тур» - акт № 4733/7/26-57-22-03-21 від 22.09.2014 року, складений ДПІ у Святошинському районі ГУ міндоходів у м. Києві.
Слід зазначити, що позивачем було у повному обсязі надано первинні документи по здійсненню господарської діяльності з підприємствами - контрагентами, однак, перевіряючими не було враховано наявність первинних документів та було зроблено висновок про нереальність здійснення господарських операцій тільки на підставі актів про неможливість проведення зустрічних звірок підприємств - контаргентів.
Таким чином, відповідачем на підставі актів перевірки (неможливості проведення зустрічних звірок) підприємств-контрагентів ФОП ОСОБА_2 та на підставі своїх припущень зроблено висновок про нереальність здійснення господарських операцій.
Платник податку на додану вартість (покупець товару) не має обов'язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням усіма постачальниками товару, у тому числі у ланцюгу постачання, вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, дотримання вимог податкового законодавства тощо і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за можливу неправомірну діяльність будь-кого з контрагентів.
Згідно п. 198.2 ст. 198 Кодексу, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Відповідно п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну. Також, вказаним пунктом визначено перелік реквізитів, які має містити податкова накладна.
Пунктом 201.4 ст. 201 Податкового кодексу України, податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця.
Згідно п. 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України, податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.
Пунктом 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України передбачено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Пунктом 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України передбачено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. Витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку (п. 139.1.9).
Отже, підставами для врахування платником податків сум витрат, сплачених ним у складі вартості товарів, отриманих від постачальників, при визначенні обєктів оподаткування податком з доходів фізичних осіб та ПДВ є, відповідно, належним чином оформлені первинні документи, що підтверджують факт отримання таких товарів, та виписані постачальником податкові накладні.
Встановлено той факт, що до перевірки надавалися необхідні первинні документи на підтвердження господарських відносин з підприємствами-контрагентами.
На підтвердження нереальності здійснення господарських операцій між позивачем та вищезазначеними контрагентами, а також третіх осіб у ланцюгу, податковий орган в акті перевірки посилається на те, що у останніх відсутні необхідні умови для ведення господарської діяльності, відсутні основні фонди, технічний персонал, виробничі активи, складські приміщення, транспортні засоби, постачальники не знаходяться за юридичною адресою. У якості доказів для такого висновку відповідач посилається на бази ДПІ та податкову звітність, тим самим підтверджуючи тезу про відсутність дослідження первинних документів, а отже висновки про неможливість здійснення господарської діяльності постачальниками зроблено виключно за результатами аналізу документів, які є в обліковій справі підприємства, даних податкової звітності.
Такі доводи податкового органу суперечать діючому законодавству, адже, по-перше, неможливо достеменно зробити висновок про наявність чи відсутність активів у підприємства тільки на підставі звітності, у якій не задекларовані відповідні активи, такими доказами мають бути саме первинні документи, проте податковим органом не надано доказів дослідження первинних документів, по-друге, відповідно до чинного законодавства, навіть відсутність контрагентів за юридичною адресою ніяким чином не впливає на дійсність укладених ними угод, по-третє, для проведення операцій купівлі-продажу або поставки товарів (послуг) наявність власних транспортних засобів, складських приміщень не є обовязковим, ці активи можуть орендуватися, крім того, навіть наявність орендованих активів для посередника не є обовязковою, адже товар може поставлятися транспортом первинного постачальника на склад кінцевого покупця, а функція посередника полягатиме у пошуку товару, покупця, укладенні угод та організації проведення операцій купівлі - продажу, у такому випадку відсутня необхідність винаймати і технічний персонал.
Аналізуючи текст акту № 4409/17-3/НОМЕР_1 від 20.11.2014 року вбачається, що податковий орган керується не нормами чинного законодавства , а лише припущеннями та догадками, оскільки жодного доводу в акті не зазначено.
Таким чином, висновок Криворізької Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про нереальність господарських операцій платника податків носить характер припущення, яке не підтверджено належними доказами.
Позивач в позовних вимогах просить суд визнати протиправними дії Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області щодо коригування (зміни, анулювання) показників податкових зобовязань та податкового кредиту з податку на додану вартість ФОП ОСОБА_2 в інформаційній системі «Податковий блок», зокрема, в підсистемі «Аналітична система» на підставі акту «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ОСОБА_3 Людвигівни з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за період з 01.07.2014 року по 31.08.2014 року» за № 4409/17-3/НОМЕР_1 від 20.11.2014 року.
Суд вважає, що дана позовна вимога не підлягає задоволенню у звязку з наступним.
Як зазначає Верховний суд Україні в постанові від 09 грудня 2014 року, а саме щодо внесення ДПІ до електронної бази даних інформації, отриманої внаслідок проведення зустрічної перевірки товариства, то в цьому випадку це є лише службовою діяльністю працівників ДПІ з виконання обовязків зі збирання доказовою інформації про наявність чи відсутність документального підтвердження господарських операцій. Оскільки права позивача оскаржуваними діями відповідача не порушуються, то позовні вимоги в цій частині є безпідставними. У звязку з чим дії відповідача не породжують правових наслідків для платника податків.
Згідно з приписами підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 ПК для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого орган використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, повязаних із визначенням обєктів оподаткування (податкових зобовязань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, повязаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.
У пункті 74.1 статті 74 ПК зазначено, що податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.
Відповідно вищезазначеного суд вважає, що в частині позивних вимог які стосуються автоматизованою інформаційної системи «Податковий блок», у підсистемі «Аналітична система» діями податкової не були порушені права позивача. А саме відповідач в даних діях виконував свої службові обовязки.
У звязку з чим суд доходить висновку, що керуючись Податковим кодексом України, Законом України «Про державну податкову службу», позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню частково, цілком правомірними та відповідають чинному законодавству, і позивачем було доведено їх правомірність.
Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Адміністративний позов задовольнити частково.
Зобовязати Лівобережну ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області відновити показники податкових зобовязань та податкового кредиту з податку на додану вартість ФОП ОСОБА_2 в інформаційній системі «Податковий блок» зокрема, в підсистемі «Аналітична система», що були відкориговані (змінені, анульовані) на підставі акту «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ОСОБА_3 Людвигівни з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за період з 01.07.2014 року по 31.08.2014 року» за № 4409/17-3/НОМЕР_1 від 20.11.2014 року.
У задоволенні адміністративного позову в іншій частині - відмовити.
Присудити на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України у сумі 73 (сімдесят три грн.) 08 коп.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_1