Справа № 742/3780/15-а
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2015-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 742/3780/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Коваленко А.В.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 грудня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Вівдиченко Т.Р.

Суддів: Бєлової Л.В.

Сорочка Є.О.

За участю секретаря: Стеценко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради Чернігівської області на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом Управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради Чернігівської області до Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про визнання протиправними дій та скасування постанови

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради Чернігівської області звернувся до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про визнання протиправними дій Головного державного виконавця Петренка С.В. Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору по ВП № 31303362; - скасування постанови Головного державного виконавця Петренка С.В. Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору по ВП № 31303362.

Постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 жовтня 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, позивач - Управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради Чернігівської області звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Петренко С.В. від 07.11.2011 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №2-а-285, виданим 20.10.2011 року Прилуцьким міськрайонний судом Чернігівської області про зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_4 разову грошову допомогу на оздоровлення, як інваліду 3 групи учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат, відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с.23);

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Петренко С.В. від 31.05.2012 року закінчено виконавче провадження за виконавчим листом №2-а-285 виданим 20.10.2011 року Прилуцьким міськрайонний судом Чернігівської області.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Петренко С.В. від 09.12.2014 року відновлено виконавче провадження за виконавчим листом №2-а-285 виданим 20.10.2011 року Прилуцьким міськрайонний судом Чернігівської області.

Управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради Чернігівської області листом від 24 липня 2015 року № 10-03/6198 повідомило Відділ примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про неможливість як добровільно, так і в інший спосіб виконати постанову в частині проведення виплат на користь ОСОБА_4 через відсутність надходження коштів з Державного бюджету на зазначені цілі та окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду, яка законодавством не передбачена в управлінні. Додатково повідомило, що, відновідно до листа Мінсоцполітики № 3809/0/14/15/04 від 20.03.2015 року, судові рішення, де відповідачем є державний орган (установа, організація) виконується Державною казначейською службою України за рахунок видатків передбачених Законом України «Про державний бюджет на 2015 рік».

В зв'язку із невиконанням судового рішення, постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Петренко С.В. від 14.09.2015 року з Управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради Чернігівської області стягнуто виконавчий збір у розмірі 2040,00 грн.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою та вважаючи її протиправною, позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 5 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Частиною 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Як раніше зазначалося, у строк, встановлений ч. 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження", позивач лише частково виконав рішення немайнового характеру, а саме - здійснив нарахування допомоги, проте не виплатив нарахованої суми.

Колегія суддів вважає, що постанова від 14 вересня 2015 року про стягнення виконавчого збору була винесена у повній відповідності до ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження", при цьому, порушення строку винесення постанови про стягнення виконавчого збору не звільняє державного виконавця від обов'язку, передбаченого ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження", щодо стягнення з боржника, який не виконав судове рішення у встановлений строк, виконавчого збору.

Крім того, чинним законодавством не встановлено граничного строку, по закінченню якого державний виконавець не має права стягувати з боржника виконавчий збір.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

За змістом частини 1 статті 89 названого Закону, у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

З аналізу наведених норм вбачається, що однією з обов'язкових умов накладення штрафу є відсутність поважних причин невиконання судового рішення.

Управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради Чернігівської області виконало рішення суду в частині нарахування, проте, рішення залишилось не виконаним в частині виплати стягувачу грошової допомоги, у зв'язку з відсутністю коштів на виконання судових рішень за програмами соціального захисту громадян.

Згідно статті 95 Конституції України, виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради Чернігівської області є виконавчим органом Прилуцької міської ради Чернігівської області, утримується за рахунок коштів міського бюджету та здійснює виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок коштів державного бюджету.

Верховний Суд України у постанові від 24 березня 2015 року № 21-66а15 дійшов правового висновку, що невиконання судового рішення органом в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Оскільки у позивача були поважні причини невиконання судового рішення, то постанова відповідача про стягнення виконавчого збору є передчасною та підлягає скасуванню.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з винесенням нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

При цьому, доводи викладені в апеляційній скарзі, спростовують висновки суду першої інстанції та знайшли своє належне підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Згідно ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради Чернігівської області - задовольнити.

Постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 жовтня 2015 року - скасувати та прийняти нове рішення.

Адміністративний позов Управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради Чернігівської області - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного державного виконавця Петренка С.В. Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 14 вересня 2015 року ВП № 31303362.

Скасувати постанову Головного державного виконавця Петренка С.В. Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про стягнення виконавчого збору від 14 вересня 2015 року ВП № 31303362.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Вівдиченко Т.Р.

Судді: Бєлова Л.В.

Сорочко Є.О.

Повний текст постанови виготовлено 22.12.2015 року

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Гром Л.М.

Міщук М.С.