Справа № 812/10189/13-а
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2015-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2015 року м. Київ К/800/19136/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді суддівТракало В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 4 лютого 2014 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області, управління праці та соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області, управління праці та соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації, уточнивши який просив визнати незаконними дії Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області та зобов'язати останнього надати позивачу довідки на отримання пільг з оплати жилої площі, комунальних послуг та палива, визнати незаконними дії управління праці та соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації та зобов'язати останнього включити позивача до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги.

Зазначав, що дії відповідачів є протиправними, оскільки відповідно до Кодексу цивільного захисту України він має право на пільги як особа, звільнена зі служби цивільного захисту за вислугу років, та право на отримання відповідної довідки.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 4 лютого 2014 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ставиться питання про скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалення нового судового рішення про задоволення позову.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин у справі в межах, встановлених ст. 220 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 з 1 серпня 1995 року по 30 липня 2013 року проходив службу в органах Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, органах і підрозділах цивільного захисту.

Наказом від 30 липня 2013 року № 212 року позивача виключено з кадрів Міністерства надзвичайних ситуацій та звільнено зі служби у відставку у зв'язку із скороченням штатів за п. 4 п. 99 Положення про порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 629 (далі - Положення).

13 листопада 2013 року ОСОБА_4 звернувся до Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області із заявою про надання довідки для оформлення та отримання пільг у сфері комунального забезпечення. Листом Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області № 01-4588/192 від 20 листопада 2013 року позивачу відмовлено у видачі довідки з тих підстав, що відповідно до ч. 1 ст. 120 Кодексу цивільного захисту України він не має права на її отримання.

11 грудня 2013 року ОСОБА_4 звернувся із заявою до управління праці та соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації про включення його до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги. Листом управління праці та соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації від 16 грудня 2013 року № 01-10/2600 позивачу повідомлено, що включення до вказаного реєстру можливе лише у разі надання до управління праці та соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації довідки, яка підтверджує право пільговика та членів його сім'ї на пільги.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що перелік осіб, визначених ст. 120 Кодексу цивільного захисту України, яким надається знижка на оплату комунальних послуг, є вичерпним та не підлягає розширеному тлумаченню, а позивач не підпадає під жодну з категорій осіб, які мають право на вказані пільги.

Соціальний та правовий захист осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, працівників органів управління та сил цивільного захисту і осіб, звільнених із служби цивільного захисту, зокрема, регулюються Кодексом цивільного захисту України від 2 жовтня 2012 року № 5403-VI (чинний з 1 липня 2013 року).

Стаття 120 Кодексу цивільного захисту України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначає перелік осіб, яким надається знижка на оплату комунальних послуг, а саме: знижка у розмірі 50 відсотків плати за користування житлом (квартирна плата) та комунальними послугами (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) у жилих будинках незалежно від форми власності у межах норм споживання, передбачених законодавством, та вартості палива, у тому числі рідкого, у межах встановлених норм для осіб, які проживають у будинках, що не мають централізованого опалення, надається: 1) особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту та членам їхніх сімей, які перебувають на їх утриманні; 2) батькам та членам сімей осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, які загинули (померли) або зникли безвісти під час виконання службових обов'язків; 3) особам, звільненим із служби цивільного захисту за віком, через хворобу або за вислугою років, та які стали інвалідами під час виконання службових обов'язків, та членам їхніх сімей.

Зазначені пільги надаються особам, визначеним у ч. 1 цієї статті, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті України на відповідний рік.

Перелік осіб визначених ст. 120 Кодексу цивільного захисту України, яким надається знижка на оплату комунальних послуг, є вичерпним та не підлягає розширеному тлумаченню.

У зв'язку із введенням з 1 липня 2013 року в дію Кодексу цивільного захисту України, положення Закону України «Про правові засади цивільного захисту» від 24 червня 2004 року № 5403-VІ та Закону України «Про пожежну безпеку» від 17 грудня 1993 року № 3745-ХІІ втратили чинність.

За таких обставин, коли позивача виключено з кадрів Міністерства надзвичайних ситуацій та звільнено зі служби у відставку за п.п. 4 п. 99 Положення у зв'язку скороченням штатів, а перелік осіб, визначених ст. 120 Кодексу цивільного захисту України, яким надається знижка на оплату комунальних послуг, є вичерпним і такої підстави не містить, то суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку, що позивач не підпадає під жодну з категорій осіб, яким надаються пільги на оплату комунальних послуг та обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4

До того ж, для включення до Реєстру інформації про пільговика, особа, яка претендує на таке включення, повинна надати до управління праці та соціального захисту населення повний пакет документів, вказаних у абз. 1 п. 5 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги. Позивачем такий пакет документів до управління праці та соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації не надано.

Доводи касаційної скарги про те, що позивач звільнений зі служби за вислугою років, не ґрунтуються на доказах, спростовуються наказом Головного територіального управління Міністерства надзвичайних ситуацій України у Луганській області від 30 липня 2013 року № 212 (а.с. 51) та не є предметом даного спору.

Інші мотиви та доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами ст. 224 цього Кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги про незаконність судових рішень, порушення норм матеріального та процесуального права безпідставні, не ґрунтуються на доказах та матеріалах справи.

Тому колегія суддів, перевіривши у межах доводів касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Луганського окружного адміністративного суду від 4 лютого 2014 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.В. Тракало

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк