Справа № 823/4969/15
Суддя: Гром Л.М.
Дата ухвалення: 2015-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/4969/15 Головуючий у 1-й інстанції: Мишенко В.В.
Суддя-доповідач: Гром Л.М.
У Х В А Л А

Іменем України

23 грудня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді - Гром Л.М.;

суддів - Бєлової Л.В.,

Міщука М.С.,

при секретарі судового засідання: Мотилю В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційними скаргами Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті, приватного акціонерного товариства «Монастирищенське АТП 17140» на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватне акціонерне товариство «Монастирищенське АТП 17140» про визнання дій протиправними та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2015 року адміністративний позов задоволено повністю, визнано протиправними дії по прийняттю рішення Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті, оформленого у формі наказу від 10.08.2015 № 306 "Про позбавлення дозволів", відповідно до якого фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 позбавлено дозвільних документів на перевезення пасажирів на міжобласному автобусному маршруті загального користування (дозвіл серії УП №001257 та витяг з дозволу серії УТІ №002395) Монастирище - Київ, рейси 147-148, а також (дозвіл серії УП №001412 та витяг з дозволу серії УТІ №002848) Монастирище - Київ, рейси 247-248; скасовано наказ Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті від 10.08.2015 № 306 "Про позбавлення дозволів", відповідно до якого фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 позбавлено дозвільних документів на перевезення пасажирів на міжобласному автобусному маршруті загального користування (дозвіл серії УП №001257 та витяг з дозволу серії УТІ №002395) Монастирище-Київ, рейси 147-148, а також (дозвіл серії УП №001412 та витяг з дозволу серії УТІ №002848) Монастирище-Київ, рейси 247-248.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач та третя особа подали апеляційні скарги, в яких просять ухвалене у справі судове рішення скасувати та постановити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з`явились у судове засідання, перевіривши за матеріалами справи наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що за результатами конкурсів, що були проведені конкурсним комітетом Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті 18.12.2014 маршрут Монастирище - Київ, рейси 247-248; 29.10.2014 маршрут Монастирище - Київ, рейси 147-148 фізичну особу - підприємця ОСОБА_3 було визнано переможцем, внаслідок чого останнього визнано перевізником на виконання перевезень:

- Монастирище - Київ, рейси 147-148 (дозвіл серії УП №001257 та витяг з дозволу серії УТІ №002395);

- Монастирище - Київ, рейси 247-248 (дозвіл серії УП №001412 та витяг з дозволу серії УТІ № 002848).

Наказом Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті від 10.08.2015 № 306 «Про позбавлення дозволів», позбавлено перевізника ФОП ОСОБА_3 дозвільних документів на перевезення пасажирів на міжобласному автобусному маршруті загального користування (дозвіл серії УП № 001257 та витяг з дозволу серії УТІ №002395) Монастирище - Київ, рейси 147-148; дозвільних документів на перевезення пасажирів на міжобласному автобусному маршруті загального користування (дозвіл серії УП №001412 та витяг з дозволу серії УТІ №002848) Монастирище - Київ, рейси 247-248.

Вважаючи зазначений наказ відповідача неправомірним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з наступних мотивів, з чим погоджується колегія суддів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про автомобільний транспорт» основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Згідно положень ст. 31 даного Закону відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування приміських та міжміських, які виходять за межі території області (міжобласні маршрути), із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються дозволом органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування на обслуговування автобусних маршрутів, у якому встановлюються: перелік маршрутів загального користування (рейсів), які буде обслуговувати автомобільний перевізник, умови організації перевезень, показники якості транспортного обслуговування населення, термін роботи автомобільного перевізника.

Форму дозволу, порядок його видачі та анулювання визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту.

У договір можуть бути включені інші питання за згодою сторін.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 р. №1081 затверджено Порядок проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування (далі - Порядок), який є обов'язковим для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами (організаціями), залученими на договірних умовах для організації забезпечення проведення конкурсів, конкурсними комітетами та автомобільними перевізниками.

Відповідно до абзацу 2 п. 4 Порядку, організатором на автобусному маршруті загального користування є Укртрансінспекція - на міжміському і приміському маршрутах, які виходять за межі території області (міжобласний маршрут).

Відповідно до п. 29 Порядку для участі у конкурсі автомобільний перевізник подає на кожний об'єкт конкурсу окремо заяву за формою, визначеною згідно з додатками 1 або 2, і документи згідно з переліком, у тому числі анкету відповідно до пункту 32 цього Порядку.

При цьому, достовірність інформації, викладеної у заяві та документах, визначених п. 29 Порядку проведення конкурсу 3 перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, перевіряється організатором та/або робочим органом не пізніше ніж за два дні до дати проведення конкурсу (п. 37 Порядку).

Як вбачається з матеріалів справи, приймаючи оскаржуваний наказ від 10.08.2015 № 306 «Про позбавлення дозволів», Державна інспекція України з безпеки на наземному транспорті керувалась статтею 7 Закону та п.п. 3 п. 55 Порядку.

Так, підпунктом 3 п. 55 Порядку передбачено, що організатор має право: достроково розірвати договір (позбавити дозволу) з автомобільним перевізником у разі:

порушення ним умов договору (дозволу). У такому разі для роботи на маршруті призначається автомобільний перевізник, який за результатами конкурсу визнаний таким, що зайняв друге місце, на строк до закінчення дії договору (дозволу), який було розірвано (позбавлено), а в разі його відмови чи відсутності - призначати до проведення конкурсу іншого автомобільного перевізника один раз на строк не більш як три місяці;

надходження від органів виконавчої влади письмової інформації, що підтверджує факт подання ним недостовірної інформації;

порушення ним умов договору (дозволу) під час виконання перевезень на маршруті як перевізника, який за результатами конкурсу визнаний таким, що зайняв друге місце.

Натомість, з наказу відповідача від 10.08.2015 №306 вбачається, що підставою для позбавлення позивача дозвільних документів були листи ДП «Державтотрансендпроект» від 06.07.2015 №1.04-11/2040, ДП «Київпассервіс» від 22.06.2015 №1/08-12/1178, TOB «МАН Трек енд Бас Юкрейн» від 03.07.2015 №53, ПрАТ «Монастирищенське АТП-17140» від 26.06.2015 № 128, від 07.07.2015, Департаменту стратегічного розвитку дорожнього ринку та автомобільних перевезень Мінінфрастурктури від 24.07.2015 № 25/1677-15.

Зі змісту наведених листів вбачається, що вони не містять конкретної інформації щодо транспортного засобу, заявленого позивачем до конкурсу, зокрема, автобус SETRA S211HD, 1989.

Крім того, як вже було зазначено, згідно положень п.п. 3 п. 55 Порядку право на дострокове позбавлення дозволу у організатора виникає в разі надходження від органів виконавчої влади письмової інформації, що підтверджує факт подання ним недостовірної інформації.

Водночас, ДП «Державтотрансендпроект», ДП «Київпассервіс», TOB «МАН Трек енд Бас Юкрейн», ПрАТ «Монастирищенське АТП-17140» не є органами виконавчої влади, а тому надана ними письмова інформація не може бути підставою для застосування відповідачем п.п. 3 п. 55 Порядку при прийнятті рішення про дострокове позбавлення дозволу.

Щодо листа Департаменту стратегічного розвитку дорожнього ринку та автомобільних перевезень Мінінфрастурктури від 24.07.2015 № 25/1677-15 необхідно зазначити наступне.

Як вбачається зі змісту даного листа, останній містить інформацію щодо екологічних норм зазначених в ньому автобусів на момент їх випуску з виробництва. Інформації щодо безпосередньо автобусів, які були заявлені позивачем на конкурси, вказаний лист не містить.

Разом з тим, згідно сертифікату відповідності, який зареєстрований в Реєстрі державної системи сертифікації за № UА 1.044.0013578-12 (серія та номер бланку ВВ 815474) автобус SETRA S211HD, 1989, що був заявлений позивачем до конкурсу, відповідає екологічному стандарту Євро-2.

Також, необхідно зазначити, що конкурси на перевезення пасажирів Монастирище-Київ, рейси 147-148 та 247-248 проводилися ще в 18.12.2014 маршрут Монастирище-Київ, рейси 247-248; 29.10.2014 маршрут Монастирище-Київ, рейси 147- 148. Тобто перевірка достовірності інформації мала бути проведена в строк до 18.12.2014 маршрут Монастирище-Київ, рейси 247-248; 29.10.2014 маршрут Монастирище-Київ, рейси 147-148.

При цьому, відповідно до п.п. 66, 67 Порядку інформація, що міститься в документах, поданих перевізниками-претендентами для участі у конкурсі, повинна бути достовірною за станом на момент подання документів для участі в конкурсі.

Скарги за результатами конкурсу можуть подаватися протягом 10 днів з дати його проведення та розглядатися організатором протягом 30 днів з дня надходження скарги від перевізника-претендента.

Неврегульовані організатором спори розв'язуються в установленому порядку. Скарги, що надійшли з порушенням установленого строку, не розглядаються.

На підставі досліджених доказів у справі та враховуючи зазначені вище положення, судова колегія вважає, що відповідач діяв без дотримань вимог Порядку.

Так, виходячи з наданих суду доказів, вбачається, що ПрАТ «Монастирищенське АТП-17140» оскаржило результати конкурсу від 29.10.2014 року та вважало, що організатор проігнорував його аргументи. Дана скарга була отримана в межах дії Порядку. Але, як вбачається з матеріалів справи, Держінспекція не вчинила дій щодо перевірки наведених у скарзі аргументів.

Таким чином, Держінспекція ухилилась від прийняття рішення в межах дії положень, визначених Порядком, а саме щодо та розгляду організатором скарги протягом 30 днів з дня її надходження від перевізника-претендента.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції вірно зазначив, що будь-які скарги всіх без винятку третіх осіб щодо достовірності інформації та документів поданих до участі в конкурсі на перевезення пасажирів, що подані з порушенням установленого строку не мали розглядатися Відповідачем взагалі.

Як було вище зазначено, тільки через рік після проведеного конкурсу та за наявності скарги ПрАТ «Монастирищенське АТП-17140», Держінспекція винесла наказ про позбавлення дозволів на перевезення пасажирів ФОП ОСОБА_3

Між тим, судова колегія вважає, що Держінспекцією недотримані вимоги закону в часі.

За встановлених обставин, ФОП ОСОБА_3 підлягав перевірці щодо дотримання останнім умов виконання перевезення пасажирів, що стало підставою його перемоги в конкурсі, тобто встановлення шляхом перевірки використання ФОП ОСОБА_3 транспорту, заявленого на конкурсі та відповідності його вимогам, встановлених конкурсом, що є обов'язком Держінспекції і за результатами перевірки прийняти відповідні міри реагування.

Щодо достовірності поданої позивачем інформації, то суд першої інстанції також вірно зазначив, що відповідно до ст. 3 Закону України «Про деякі питання ввезення на митну територію України та реєстрації транспортних засобів» документом, що засвідчує відповідність транспортних засобів вимогам технічних регламентів та національних стандартів, є сертифікат або інший документ про підтвердження відповідності, виданий згідно із законодавством України, що вказує, якому саме рівню екологічних норм відповідає за конструкцією транспортний засіб («ЄВРО-2» - «ЄВРО-6» або іншому рівню).

Крім того, Законом України «Про деякі питання ввезення на митну територію України та реєстрації транспортних засобів» щодо колісних транспортних засобів» передбачено, що пропуск на митну територію України з метою вільного обігу та першу реєстрацію в Україні ввезених транспортних засобів нових і таких, що були в користуванні, або виготовлених в Україні здійснюють за умови їх відповідності екологічним нормам не нижче рівня «ЄВРО-2» згідно з технічними регламентами та національними стандартами (щонайменше за умови відповідності вимогам рівня «В» ДСТУ UN/ЕСЕ R 49-02А, В:2002 або «В», «С», «D» ДСТУ UN/ЕСЕ R 83-03:2002, які застосовують залежно від особливостей конструкції транспортних засобів): - для тракторів колісних для перевезення напівпричепів (сідельних тягачів), автобусів та легкових автомобілів - коди товарних позицій 8701 20, 8702 та 8703 згідно з УКТ ЗЕД - з 01.01.2006.

Законом України «Про митний тариф» в групі 87 «Засоби наземного транспорту, крім залізничного або трамвайного рухомого складу, їх частини та обладнання» міститься код 8702 «Моторні транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб і більше, включаючи водія». Крім цього, про те, що позначення коду 8702 відноситься саме до автобусів, свідчить сертифікат відповідності на автобус Позивача.

Отже, пропуск автобусів на територію України з 01.01.2006 нижче рівня «Євро-2» заборонено.

Як вбачається з матеріалів справи, автобус SETRA S211HD, 1989 був ввезений на територію України та зареєстрований у 2012.

Крім того, судова колегія вважає необхідним зазначити, що умови анулювання дозволу на перевезення пасажирів на міжобласних маршрутах загального користування визначені Порядком видачі та анулювання дозволу на перевезення пасажирів на міжобласних маршрутах загального користування, затвердженим Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 07.05.2010 № 279 та Зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 червня 2010 р. за N 409/17704.

Так, згідно пункту 1.1. Порядку видачі та анулювання дозволу на перевезення пасажирів на міжобласних маршрутах загального користування, цей Порядок розроблений відповідно до статті 31 Закону України "Про автомобільний транспорт" та визначає процедуру видачі та анулювання дозволу на перевезення пасажирів на приміських та міжміських автобусних маршрутах загального користування, які виходять за межі території області (міжобласні маршрути) (далі - міжміські та приміські маршрути), крім автобусного маршруту загального користування прямого сполучення місто Київ - міжнародний аеропорт "Бориспіль", організатором пасажирських перевезень на якому є Київська міська державна адміністрація.

Відповідно до п. 4.1. Порядку видачі та анулювання дозволу на перевезення пасажирів на міжобласних маршрутах загального користування, Державна інспекція України з безпеки на наземному транспорті приймає рішення про анулювання дозволу на перевезення протягом 30 днів з дати отримання інформації, яка підтверджує такі обставини:

надходження заяви перевізника щодо анулювання дозволу на перевезення;

надходження інформації про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем у зв'язку з її смертю, або оголошенням її померлою, або визнанням її безвісно відсутньою;

ліквідація або реорганізація юридичної особи без визначення правонаступника;

анулювання ліцензії перевізника на право надання послуг з перевезення пасажирів автомобільним транспортом;

закінчення терміну дії ліцензії та неотримання нової відповідно до вимог Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності";

порушення умов організації перевезень, визначених дозволом на перевезення;

використання дозволу на перевезення, витягу з нього для інших перевезень, ніж обумовлено їх умовами.

З наведеного вбачається, що даний Порядок є спеціальним та містить вичерпний перелік обставин для анулювання дозволу на перевезення.

Відповідно до п. 4.2 цього Порядку рішення щодо анулювання дозволу на перевезення оформлюється наказом Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті.

Колегія суддів звертає увагу, що при прийнятті наказу про анулювання дозволу на перевезення зазначені в п. 4.1 обставини повинні бути достовірно встановлені та зафіксовані Державною інспекцією України з безпеки на наземному транспорті.

Натомість, матеріали справи свідчать про неповне з'ясування відповідачем всіх обставин при прийнятті оскаржуваного наказу.

Відтак, враховуючи наведене вище, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість та протиправність наказу відповідача від 10.08.2015 р. № 306 «Про позбавлення дозволів», відповідно до якого позивача позбавлено дозвільних документів на перевезення пасажирів на міжобласному автобусному маршруті загального користування (дозвіл серії УП № 001257 та витяг з дозволу серії УТІ № 002395) Монастирище-Київ, рейси 147-148, а також (дозвіл серії УП № 001412 та витяг з дозволу серії УТІ № 002848) Монастирище-Київ, рейси 247-248.

В свою чергу, доводи апелянтів спростовуються вищенаведеним, матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства, а отже, не підлягають задоволенню.

Отже, судова колегія визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, враховуючи відповідні правові норми та встановлені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про застосування статті 200 КАС України.

Керуючись статтями 195, 196, 200, 205, 206 КАС України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційні скарги Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті, приватного акціонерного товариства «Монастирищенське АТП 17140» - залишити без задоволення.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2015 року - без змін.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2015 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Ухвала складена у повному обсязі 25.12.2015р.

Головуючий суддя Гром Л.М.

Судді: Бєлова Л.В.

Міщук М.С.