Справа № 804/9711/15
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2015-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 вересня 2015 р. Справа № 804/9711/15
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сидоренко Д.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за адміністративним позовом Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області
до Відділу державної виконавчої служби Криворізького районного управління юстиції
про скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії.
Обставини справи: Головне управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачем неправомірно та всупереч нормам діючого законодавства відмовлено у відкритті виконавчого провадження, а тому є всі підстави для скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження та зобов'язання таке виконавче провадження відкрити.
Позивач явку свого представника в судове засідання 03.09.2015 року не забезпечив, надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Відповідач явку свого представника в судове засідання 03.09.2015 року не забезпечив, до суду надав заперечення та клопотання про розгляд справи за відсутності представника Відділу державної виконавчої служби Криворізького районного управління юстиції.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд, -
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною 2 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».
Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом (ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження»).
Пунктом 1 ч. 2 ст. 17 вказаного закону визначено, що відповідно до цього закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи як виконавчі листи, що видаються судами.
У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону в інших передбачених законом випадках.
1) повного зупинення експлуатації:
- зерноскладів № 2, 3, 4, 5, 6, матеріального складу № 1, будівлі вагової, будівлі адміністративно-офісного призначення філії Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Криворізьке хлібоприймальне підприємство» за адресою: вул. Станційна, 20А у селищі Пичугене Криворізького району Дніпропетровської області, до повного усунення порушень;
- зерноскладів № 1, 2, 4, матеріального складу № 3, будівлі вагової, будівлі адміністративно-офісного призначення філії Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Криворізьке хлібоприймальне підприємство» за адресою: вул. Вокзальна, 6 у селі Гейківка Криворізького району Дніпропетровської області, до повного усунення порушень;
2) заборони філії Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Криворізьке хлібоприймальне підприємство» експлуатацію зерноскладів № 2, 3, 4, 5, 6, матеріального складу № 1, будівлі вагової, будівлі адміністративно-офісного призначення за адресою: вул. Станційна, 20А у селищі Пичугене Криворізького району Дніпропетровської області, та зерноскладів № 1, 2, 4, матеріального складу № 3, будівлі вагової, будівлі адміністративно-офісного призначення, ремонтного боксу за адресою: вул. Вокзальна, 6 у селі Гейківка Криворізького району Дніпропетровської області, до повного усунення порушень.
Відповідно до ч.1 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.
Відповідно до п.8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження, зокрема, у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.
Отже, виконавче провадження здійснюється за виконавчим документом, який повинен відповідати вимогам закону та мати всі необхідні реквізити. Підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження мають бути законодавчо визначені.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням суду застосовано до Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» вищевказані заходи реагування.
Фактично, вказаним рішенням суд зобов'язав боржника утриматися від вчинення певних робіт. Тобто, чітко визначено, які дії зобов'язального характеру мають бути вчинені, що відповідає принципу примусовості виконання рішення суду державною виконавчою службою.
Порядок виконання судових рішень в адміністративних справах визначений ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до ч. 4 якої примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».
За кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист (ст. 258 вказаного Кодексу).
Виконавчі листи, що видаються судами, згідно з ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчими документами, які відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою.
Посилання відповідача на те, що рішенням суду не зобов'язано ні боржника, ні іншу уповноважену особу вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення, є некоректними і неприйнятними.
Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.
Виходячи з наведеного державний виконавець прийшов до помилкового висновку про наявність обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.
Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не має втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за заявленими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право.
Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень. Суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Положення Закону України «Про виконавче провадження» свідчать про наявність у державного виконавця дискреційності повноважень при виконанні певної процедури, в яку адміністративний суд при здійсненні судочинства не має права втручатися. А отже, позовна вимога 2 задоволенню не підлягає.
Суд вважає, що скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження достатньо для відновлення порушеного права позивача в рамках розгляду даного позову.
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до відділу державної виконавчої служби Криворізького районного управління юстиції про скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення. Якщо проголошено вступну та резолютивну частину постанови або справу розглянуто у порядку письмового провадження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її отримання у разі неподання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови або розгляду справи у порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Д.В. Сидоренко