Справа № 804/4088/15
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2015-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 грудня 2015 рокусправа № 804/4088/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Спірічева Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційні скарги Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 червня 2015 року у справі № 804/4088/15 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якому просив визнати протиправними та скасувати:

- податкові повідомлення-рішення від 05.03.2015 року № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 05.03.2015 року № Ф-;

- рішення від 05.03.2015 року № НОМЕР_3.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 червня 2015 року адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено частково. Судом визнано протиправними та скасовано:

- податкове повідомлення-рішення від 05.03.2015 року № в частині нарахування плати за землю за лютий-грудень 2012 року в розмірі 84074,20 грн., з них за основним зобовязанням 67259,36грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 16814,84 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 05.03.2015 року №;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 05.03.2015 року №Ф-;

- рішення від 05.03.2015 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

З рішенням суду першої інстанції не погодилися обидві сторони та подали апеляційні скарги.

Позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просив скасувати постанову в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідач, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржену постанову суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішенням, яким відмовити позивачу у задоволенні його позову у повному обсязі.

Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали доводи та обґрунтування апеляційної скарги позивача та наполягали на її задоволенні. Стосовно вимог апеляційної скарги відповідача, просили в оскарженій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач у судове засідання не направив свого представника, про час, дату та місце слухання справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягють задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі підпунктів 78.1.1, 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України наказом від 08.12.2014 року №1368 було призначено проведення позапланової перевірки позивача з 10.12.2014 року по 16.12.2014 року з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року.

Наказ від 08.12.2014 року №1368 був направлений рекомендованим листом з повідомленням про вручення за податковою адресою (місцем проживання) фізичної особи - підприємця ОСОБА_1: 51927, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Лісна, буд.23/39. Відправлення отримано 16.12.2014 року.

Позивач до Податкового органу не зявився, документи для перевірки не надав.

Листом від 11.12.2014 року №31089/10/04-03-17-01-17 відповідач звернувся до платника податків з проханням надати первинні документи, що належать або повязані з предметом перевірки в термін до 15.12.2014 року за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Медична,9. Лист було направлено 12.12.2014 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення за податковою адресою (місцем проживання) платника. Відправлення отримано 16.12.2014 року. Первинні документи на даний запит не надано.

Контролюючим органом 10.12.2014 року було складено акт перевірки №5372/545/04-03-17-01-26/НОМЕР_4 та направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення платнику, який його отримав 21.01.2015 року.

В терміни, визначені пунктом 86.7 статті 86 Податкового кодексу України позивачем було надано заперечення на акт перевірки та додатково надані первинні документи.

Відповідно до підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України податковим органом прийнято рішення про проведення документальної позапланової перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, із урахуванням обставин, які не були дослідженні при перевірці, обєктивний розгляд яких потребує повного перегляду відповідних висновків проведеної перевірки.

Акт про результати документальної позапланової перевірки позивача від 11.02.2014 року №128/30/04-03-17-01/НОМЕР_4 був направлений останньому поштовим звязком 17.02.2015 року.

Документальною позаплановою перевіркою встановлені порушення фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1:

- пунктів 177.2, 177.4 статті 177 Податкового кодексу України, з урахуванням пункту 138.4 статті 138 Податкового кодексу України, у звязку із чим донараховано податок з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності всього в сумі 5070,72 грн., в тому числі за 2012 рік в сумі 2369,89 грн., 2013 рік в сумі 2700,83 грн.;

- пунктів 2, 3 статті 7, пункту 11 статті 8 розділу ІІІ Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування від 08.07.2010 року №2464-VІ, у звязку із чим донараховано єдиного внеску на загальну суму 6863,97 грн., у тому числі за 2012 рік в сумі 3935 грн., за 2013 рік в сумі 2928,97 грн.;

- підпункт 271.1.1 пункту 271.1 статті 271, підпункт 288.7 статті 288 з урахуванням статей 285-287, пункту 44.3 статті 44, пункту 102.1 статті 102, пункту 114.1 статті 114 Податкового кодексу України, у звязку із чим підлягає донарахуванню орендна плата за 2012-2013 роки в сумі 141344,01 грн., в тому числі за 2012 рік на суму 73373,85 грн., за 2013 рік на суму 67970, грн..

05.03.2015 року на підставі акту перевірки контролюючим органом прийняті :

- податкове повідомлення-рішення №, яким платнику податків збільшено грошове зобовязання з орендної плати з фізичних осіб на суму 169036,90 грн., з них за основним платежем 135229,52 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 33807,38 грн.;

- податкове повідомлення-рішення №, яким платнику податків збільшено грошове зобовязання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються за результатами річного декларування, на суму 6338,38 грн., з них за основним платежем 5070,71 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 1267,67 грн.;

- вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-, якою від платника вимагається сплатити суму недоїмки зі сплати єдиного внеску в розмірі 10113,79 грн.;

- рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким платнику визначено до сплати штраф у розмірі 1208,13 грн.

Позивач вважаючи рішення відповідача протиправними, звернувся до суду з вимогами про їх скасування.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, яким часткового задоволено позовні вимоги, враховуючи наступне.

Перевіркою встановлено, що фактично, згідно наданої до податкового органу звітності, в періоді з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року ФОП ОСОБА_1 здійснював діяльність з надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Позивач оподаткування одержаних доходів від здійснення господарської діяльності у періоді з 01.01.2011 року по 31.12.2011 року здійснював на спрощеній системі оподаткування, у періоді з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року здійснював діяльність із застосуванням загальної системи оподаткування.

Перевіркою дотримання встановленого порядку ведення книги обліку доходів та витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, що здійснюють діяльність на загальній системі оподаткування встановлено її ведення у 2012-2013 роках.

Згідно уточнюючої податкової декларації про майновий стан і доходи за 2012 рік, наданої 01.03.2013 року №, ФОП ОСОБА_1 задекларував валові витрати у розмірі 284267,85грн..

В ході перевірки встановлено, що позивачем у період з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року надавались в оренду приміщення за адресою: м. Дніпродзержинськ, пр. Леніна, 57 та б-р. Будівельників, 30 А.

Згідно умов договору оренди №12/1 від 01.01.2012 року фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (орендодавець) передає, а приватний підприємець ОСОБА_2 (орендар) приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення, розташоване за адресою: Дніпропетровська обл. м. Дніпродзержинськ, пр.-т. Леніна, 57, загальною площею 60 кв.м.

Розмір щомісячної орендної плати за приміщення, що орендується, становить 450 грн. у місяць, незалежно від кількості діб користування у місяць. До орендної плати входить плата за користування приміщенням та комунальні послуги в приміщеннях, що орендуються.

За період з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року ФОП ОСОБА_2 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_5) сплатив на рахунок ФОП ОСОБА_1 грошові кошти за оренду приміщення на загальну суму 10750 грн.

Перевіркою первинних документів, наданих ФОП ОСОБА_1 до перевірки встановлено наступне:

- згідно договору про постачання електричної енергії №293 від 13.05.2010 року ВАТ Енергопостачальна компанія Дніпробленерго та наданих ФОП ОСОБА_1 для розрахунків за електричну енергію рахунків та актів про використану електричну енергію у 2012-2013 роках за адресою: м. Дніпродзержинськ, пр.-т. Леніна, 57, комунальні витрати за електроенергію склали 29108,47 грн., в тому числі за 2012 рік у сумі 13524,51 грн., за 2013 рік у сумі 15583,96 грн. згідно додатку 1 до акту;

- згідно договору на надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення №10-153/2009 від 01.06.2009 року КВП ДМР Міськводоканал та наданих ФОП ОСОБА_1 для розрахунків за водопостачання та водовідведення у 2012- 2013 роках рахунків та актів прийому-передачі виконаних послуг за адресою м. Дніпродзержинськ, пр.-т. Леніна, 57 комунальні витрати за водопостачання та водовідведення склали 360,02 грн., в тому числі за 2012 рік у сумі 249,25 грн., за 2013 рік у сумі 110,77 грн. згідно додатку 2 до акту;

- згідно договору про надання телекомунікаційних послуг №10413 від 05.09.2011 року ПАТ Укртелеком та наданих ФОП ОСОБА_1 для розрахунків за телекомунікаційні послуги рахунків-актів за адресою м. Дніпродзержинськ, пр. Леніна, 57 витрати за телекомунікаційні послуги склали 4336,34 грн., в тому числі за 2012 рік у сумі 2025,54 грн., за 2013 рік у сумі 2310,80 грн. згідно додатку 33 до акту;

- всього за період 2012-2013 роки ФОП ОСОБА_1 включив до складу витрат вартість послуг по утриманню приміщення за адресою: м. Дніпродзержинськ, пр.-т. Леніна, 57 у сумі 33804,83 грн.;

- згідно договору оренди №12/1 від 01.01.2012 року ОСОБА_2 (орендар) сплатив ФОП ОСОБА_1 (орендодавцю) за період 2012-2013 роки суму орендної плати у розмірі 10750 грн..

Відповідно до наявної у ОДПІ податкової інформації ФОП ОСОБА_2 (орендар) отримував дохід від здійснення підприємницької діяльності за адресою: м. Дніпродзержинськ. пр.-т. Леніна, 57, та, відповідно до пункту 177.2 статті 177 Податкового кодексу України, має право включати до складу витрат всі витрати, які повязані безпосередньо з господарською діяльністю ФОП ОСОБА_2, в тому числі витрати на освітлення, водопостачання, водовідведення та на інші послуги з утримання орендованого приміщення за адресою пр.-т. Леніна, 57.

Перевіркою правильності визначення витрат, відображених у податковій декларації про майновий стан і доходи за 2012-2013 роки, безпосередньо повязаних з одержанням доходу та документально підтверджених, встановлено завищення витрат на загальну суму 33804,83 грн, в тому числі за 2012 рік - 15799,30 грн., за 2013 рік - 18005,53 грн.

Вирішуючи спір в цій частині, суд першої інстанції вірно виходив із того, що контролюючий орган виключив зі складу валових витрат сплачені суми за надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, постачання електричної енергії, телекомунікаційних послуг. При цьому, договір оренди, на який посилається відповідач: не містить переліку комунальних послуг, що включається в орендну плату; не містить одиниці виміру господарської операції, зокрема, окремо вартість користування приміщенням та окремо вартість комунальних послуг в договірній ціна за користування приміщенням в розмірі 450 грн. на місяць; не містить і умов передання в користування телефону. При цьому, під час перевірки не встановлено, чи користувався орендар послугами телефонії.

В даному випадку контролюючий орган мав право в порядку пункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України запросити у орендаря як платника податків письмові пояснення та їх документальні підтвердження з метою реалізації владних повноважень, у разі наявності підстав провести перевірку, під час якої вирішити питання щодо розмежування обсягу використаних послуг, у тому числі за непрямими методами.

Податковий орган, належним чином не з'ясував вказані обставини, така інформація відсутня і у акті перевірки, тому судом першої інстанції вірно задоволено позовні вимоги та скасовано оскаржені рішення відповідача в частині донарахувань, повязаних із виявленими порушеннями за наслідками обліку валових витрат.

Доводи апеляційної скарги відповідача висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки зводяться до викладення тих же обставин, що встановлені під час перевірки.

Щодо порушень в частині плати за землю.

Позивач в перевіряємому періоді був платником плати за землю (орендної плати за землю).

Порядок плати за землю визначений Розділом ХІІІ Податкового кодексу України.

Базовий податковий (звітний) рік для визначення плати за землю починається 1 січня і закінчується того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у звязку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленого порядку, передбаченому статтею 46 Податкового Кодексу України, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Для визначення розміру земельного податку та орендної плати за земельні ділянки використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Пунктом 288.1 ст.288 Податкового кодексу України встановлено, що підставою для нарахування орендної плати (земельного податку) є договір оренди такої земельної ділянки.

Підпунктом 288.5.1 п. 288.5 ст.285 Податкового кодексу України визначено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

Рішенням Дніпродзержинської міської ради від 15.12.2010 року №07-02/VI Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Дніпродзержинськ з 01.07.2011 року затверджено базову вартість земель міста в сумі 202,37 грн. за 1 кв.м..

Рішеннями Дніпродзержинської міської ради від 27.05.2011 року №116-08/VІ, від 25.06.2012 року №475-24/VI Про плату за землю встановлено коефіцієнт для розрахунку річної орендної плати за земельні ділянки, розпорядниками яких є Дніпродзержинська міська рада, на рівні трикратного розміру земельного податку.

Позивачу надані в користування на умовах оренди земельні ділянки, нараховані грошові зобовязання лише щодо однієї з них у межах 1095-денного строку.

Так, рішенням Дніпродзержинської міськради від 27.06.2007 року №222 надана в користування на умовах оренди земельна ділянка за адресою: б-р. Будівельників, 30 А, загальною площею 0,3267 га для розміщення будівлі громадсько-торгового центру (магазин непродовольчих товарів, магазин продовольчих товарів, кафе з літнім майданчиком, спортивно-оздоровчий комплекс, автостоянка).

На підставі вказаного рішення між Дніпродзержинською міськрадою та ФОП ОСОБА_1 30.07.2007 року укладено договір оренди даної земельної ділянки №07058 терміном дії до 27.06.2010 року - розмір орендної плати по договору оренди від нормативно-грошової оцінки складає 2%. 01.08.2009 року укладено додаткову угоду розмір орендної плати від нормативно-грошової оцінки складає 3%.

Згідно поданих розрахунків плати за земельну ділянку по б-р Будівельників, 30 А площею 0,3267 га платником самостійно задекларовано орендну плату без застосування її 3% розміру залежно від нормативно-грошової оцінки:

- за 2011 рік: 34724,31 грн.;

- за 2012 рік: 34724,31 грн.;

- за 2013 рік: 40128 грн.

Листом від 04.02.2015 року №1/04-4016 Відділ Держземагенства м. Дніпродзержинськ у Дніпропетровській області надав відомості щодо нормативно грошової оцінки земельної ділянки за адресою: м. Дніпродзержинськ, б-р Будівельників, 30 А станом на 01.07.2011 року в розмірі 1102,93 грн./(59) та на 01.01.2013 року 1102,93 грн./(59).

Із врахуванням вказаного розміру нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, її вартість до 01.07.2011 року складала 1677505,11 грн., а після вказаної дати - 3603272,30 грн., 3% розмір орендної плати до 01.07.2011 року дорівнював 79211,66 грн., а після вказаної дати - 108098,16 грн..

Різниця між задекларованими платником податку сумами орендної плати та розрахованими за результатами перевірки сумами орендної плати дорівнює 185831,36 грн, у тому числі за 2011 рік в сумі 44487,35 грн., за 2012 рік в сумі 73373,85 грн., за 2013 рік в сумі 67970,16 грн..

Донарахована контролюючим органом орендна плата за 2012-2013 року в сумі 141344,01 грн., з них за 2012 рік в сумі 73373,85 грн., за 2013 рік в сумі 67970,16 грн.

З 1 січня 2011 року набрав чинності Податковий кодекс України, який відповідно до пункту 1.1 статті 1 регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, і, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За змістом підпункту 9.1.10 пункту 9.1 статті 9 Податкового кодексу України плата за землю належить до загальнодержавних податків і зборів, яка в силу вимог підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 цього ж Кодексу є податком і справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Останні ж, як визначено в підпункті 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу, це особи, яким, зокрема, на умовах оренди надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності. Отже, Податковий кодекс України визначив обовязок орендаря сплачувати земельний податок у формі орендної плати.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем, а підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (пункт 288.1 статті 288 Податкового кодексу України).

Підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 зазначеного Кодексу встановлено, що розмір орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється розділом XIII Податкового кодексу України; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом, та не може перевищувати, зокрема, для інших земельних ділянок, наданих в оренду, 12 % нормативної грошової оцінки (підпункт 288.5.2 зазначеного пункту).

Тобто, законодавець визначив нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки, незалежно від того, чи збігається її розмір із визначеним у договорі.

Таким чином, з набранням чинності Податкового кодексу України, річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 цього Кодексу та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати.

Виходячи із принципу пріоритетності норм Податкового кодексу України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 Податкового кодексу України, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в жодному разі не може бути меншим, ніж встановлений підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України.

Надаючи оцінку доводам позивача про те, що контролюючим органом допущено порушення конституційного принципу дії нормативного акту у часі, при застосуванні редакції підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України, відповідно до якого річна сума орендної плати не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки, яка діяла з 01.04.2014 року відповідно до пункту 27 розділу 1 Закону України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні від 27 березня 2014 року №1166-VII, судом першої інстанції вірно зазначено наступне.

В розглянутому спорі контролюючий орган застосував норми статті 274 та підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України в редакції на час спірних правовідносин, відповідно до яких:

- ставка земельного податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється в розмірі 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки;

- розмір орендної плати встановлюється в договорі оренди, але річна сума платежу не можу бути меншою трикратного розміру земельного податку.

Таким чином, контролюючий орган не застосував наведену позивачем норму, правомірно встановивши порушення останнім підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин.

Надаючи оцінку доводам позивача про те, що він передавши право власності на частину нерухомого майна втратив право користування всією земельною ділянкою, колегія суддів, виходить з наступного.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська суду від 12.04.2012 року в порядку поділу майна подружжя право власності на 1/2 частину будинку 30а по проспекту Будівельників у місті Дніпродзержинську було визнано за ОСОБА_3, рішення набрало законної сили 25.04.2012 року, в цей же день право власності було зареєстровано (т.1, а.с.27-29).

Згідно статті 269 Податкового кодексу України, платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі, які відповідно до статті 287 Податкового кодексу України сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобовязання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Така сума грошового зобовязання та/або пені вважається узгодженою.

Не підлягає оскарженню грошове зобовязання, самостійно визначене платником податків.

У разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобовязаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Позивач самостійно задекларував у 2012-2013 роках використовувану ним площу земельної ділянки 0,3267 га, з якої підлягають сплаті податки (т.1, а.с.99-105) та не скористався процедурою щодо подання уточнюючих розрахунків за вказані періоди.

Судом встановлено, що позивач обрав щорічний порядок звітування, у звязку із чим він 17.02.2012 року за вх.№2928 подав відповідний розрахунок (т.1, а.с.103-106).

Контролюючий орган мав право самостійно визначити суму грошових зобовязань платника податків не пізніше закінчення 1095 дня (22.02.2015 року, 2012 рік високосний рік), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації (20.02.2012 року). Фактично податкове зобовязання із плати за землю визначено оскаржуваним податковим повідомленням рішенням 05.03.2015 року, тобто поза межами вказаного строку.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги та скасував оскарже рішення в частині нарахування плати за землю за лютий-грудень 2012 року в розмірі 67259,36 грн. та штрафу в сумі 16814,84 грн. (25%).

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції вірно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводами апеляційних скарг висновки суду не спростовано, підстави для скасування законного рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області та фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 червня 2015 року у справі № 804/4088/15 - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлено 18.12.2015р..

Головуючий: Н.П. Баранник

Суддя: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак