Справа № 22-а-21429/11
Суддя: Турік В.П.
Дата ухвалення: 2011-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Категорія - 10.3.2 (ІV) ОСОБА_1
Доповідач Турік В.П.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 травня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Турік В.П.

суддів: Савіної Г.О., Братіщевої Л.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Кривому Розі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради на постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 29 жовтня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради про визнання дій протиправними та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2009 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради (надалі - УПСЗН виконкому Інгулецької районної у місті ради) про визнання дій протиправними та стягнення коштів, посилаючись на те, що відповідач, в порушення ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виплачував їй, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ї категорії, щорічну допомогу на оздоровлення за 2008, 2009 роки не в повному обсязі.

Просила суд поновити строк звернення до суду, визнати протиправними дії відповідача в частині недонарахування та недоплати разової допомоги на оздоровлення та стягнути на її користь суму такої допомоги за 2008, 2009 роки в загальному розмірі 5400 грн.

Постановою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 29 жовтня 2009 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано поважною причину пропущення строку звернення до суду за 2008 рік ОСОБА_2 до УПСЗН виконкому Інгулецької районної у місті ради про визнання дій протиправними та стягнення коштів.

Визнано протиправними дії УПСЗН виконкому Інгулецької районної у місті ради стосовно відмови ОСОБА_2 у виплаті одноразової допомоги на оздоровлення у розмірі пяти мінімальних заробітних плат за 2008, 2009 роки, передбаченої ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязано УПСЗН виконкому Інгулецької районної у місті ради нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 недоплачену суму щорічної одноразової допомоги на оздоровлення у розмірі пяти мінімальних заробітних плат за 2008, 2009 роки, передбачену ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням тих виплат, які були проведені позивачу у розмірі 5400 грн.

В апеляційній скарзі відповідач УПСЗН виконкому Інгулецької районної у місті ради ставить питання про скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи. Зокрема, судом першої інстанції не враховано, що належним відповідачем у справі є Міністерство праці та соціальної політики України, яке й є головним розпорядником коштів державного бюджету, за місцем знаходження якого й повинен розглядатися спір. Крім того, відповідач вважає, що розмір щорічної допомоги на оздоровлення в сумі по 100 грн. за 2008, 2009р.р. виплачено позивачу правомірно у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 562 від 12.07.2005 року, якою й визначено порядок застосування ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Перевіривши за наявними у справі матеріалами законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга УПСЗН виконкому Інгулецької районної у місті ради підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є особою, що постраждала внаслідок ліквідації наслідків катастрофи на ЧАЕС та має статус учасника ліквідації аварії на ЧАЕС 2-ї категорії.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з доведеності факту протиправності дій відповідача відносно виконання у 2008, 2009р.р. ним приписів ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що призвело до порушення прав позивача, як учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2-ї категорії, на своєчасне нарахування та отримання щорічної одноразової допомоги на оздоровлення у розмірі пяти мінімальних заробітних плат, й з обовязку відповідача у звязку з цим здійснити перерахунок у відповідності до вищевказаного Закону та виплатити відповідні суми допомоги на її користь.

Проте, повністю погодитися з вказаними висновками суду першої інстанції, колегія суддів не може з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу застосування на 2008 та 2009 роки норм законодавства, які регулюють порядок та розміри виплат щорічної допомоги на оздоровлення учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.

Статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується учасникам ліквідації аварії на ЧАЕС другої категорії у розмірі пяти мінімальних заробітних плат. При цьому, ч.3 ст. 48 Закону встановлює, що розмір мінімальної зарплати визначається на момент її виплати.

У 2008 році згідно п.п. 11 п.28 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» була викладена в наступній редакції, а саме: «одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сімям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких повязана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України».

Разом з тим, Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 п.п. 11 п.28 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» був визнаний неконституційним.

Таким чином, з 01 січня 2008 року по 21 травня 2008 року включно до спірних правовідносин застосуванню підлягали приписи Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими визначено що щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, як такі, що прийняті пізніше в часі, у зв'язку з чим мали пріоритет порівняно зі спеціальною нормою ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 562 від 12.07.2005 року установлено, що розмір щорічної допомоги на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ї категорії складає 100 гривень.

Ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» надано право Кабінету Міністрів України у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Оскільки Кабінетом Міністрів України у 2009 році на виконання ст. 71 цього Закону рішення не приймались, то до спірних правовідносин підлягають застосуванню приписи ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Як вбачається з матеріалів справи, щорічна одноразова допомога на оздоровлення за 2008 рік була виплачена позивачу 29 лютого 2008 року в розмірі 100 грн. (а.с. 2), що відповідає положенням п.1 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 562 від 12.07.2005 року, норми якої підлягали застосуванню до врегулювання спірних правовідносин, як пріоритетні.

Однак, вищевказане не було враховано судом першої інстанції при вирішенні спору, у звязку чим колегія суддів, погоджуючись з доводами апеляційної скарги відповідача, вважає, що районний суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для поновлення ОСОБА_2 строку звернення до суду з позовом за 2008 рік та задоволення її вимог щодо визнання дій відповідача протиправними та зобовязання його нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 недоплачену суму щорічної одноразової допомоги на оздоровлення у розмірі пяти мінімальних заробітних плат за 2008 рік.

Доводи ж апеляційної скарги відповідача щодо правомірності його дій стосовно виплати позивачу суми щорічної одноразової допомоги на оздоровлення за 2009 рік безпідставні, оскільки на час виплати у 2009 році такої допомоги дія ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» змінена чи зупинена не була.

Разом з тим, відповідно матеріалам справи, відповідачем була виплачена 06 березня 2009 року одноразова допомога на оздоровлення за 2009 рік позивачу в розмірі 100 грн. що суперечить положенням вищезазначеного Закону, оскільки у відповідності до ст. 55 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» розмір мінімальної заробітної плати на час виплати допомоги на оздоровлення складає 605 грн. й з урахуванням проведених виплат, становить: (605 х 5 100 грн.) = 2925 грн.

Отже, враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про протиправність дій відповідача стосовно відмови в нарахуванні та виплати одноразової допомоги на оздоровлення за 2009 рік є правильним, відповідає вимогам діючого законодавства та підтверджується матеріалам справи.

У звязку з чим, доводи відповідача в апеляційній скарзі щодо правомірності його дій стосовно нарахування та виплати в 2009 році щорічної допомоги на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ї категорії в розмірі 100 грн., який визначений п.1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 562 від 12.07.2005 року є необґрунтованими, оскільки вказаний нормативний акт суперечить положенням ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка має пріоритет у застосуванні до врегулювання спірних правовідносин.

Безпідставними вважає колегія суддів й доводи УПСЗН виконкому Інгулецької районної у місті ради стосовно того, що останнє є неналежним відповідачем у справі, оскільки п.4 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 936 від 20.09.2005р. визначено, що виплата таких компенсацій та допомоги провадиться управліннями праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадян та центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, яким в даному випадку є Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради, на обліку в якого перебуває позивач.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду в частині визнання поважною причину пропущення строку звернення до суду за 2008 рік, визнання протиправними дій відповідача стосовно відмови у виплаті одноразової допомоги на оздоровлення за 2008 рік, зобовязання нарахувати та виплатити недоплачену суму щорічної одноразової допомоги на оздоровлення у розмірі пяти мінімальних заробітних плат за 2008 рік - скасуванню з прийняттям в цій частині нової постанови про відмову в задоволенні позову в цій частині. Постанова суду в частині визначення розміру одноразової допомоги на оздоровлення, яку повинен нарахувати та виплатити відповідач на користь позивача зміні із зменшенням її розміру з 5400 грн. до 2925 грн.

В іншій часині постанова відповідає нормам матеріального та процесуального права й підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, п.4 ч.1 ст. 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради задовольнити частково.

Постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 29 жовтня 2009 року в частині задоволення позову ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради про визнання поважною причину пропущення строку звернення до суду за 2008 рік, визнання протиправними дій стосовно відмови у виплаті одноразової допомоги на оздоровлення за 2008 рік, зобовязання нарахувати та виплатити недоплачену суму щорічної одноразової допомоги на оздоровлення у розмірі пяти мінімальних заробітних плат за 2008 рік скасувати та прийняти в цій частині нову постанову про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Постанову суду в частині визначення розміру одноразової допомоги на оздоровлення, яку зобовязано Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 змінити, зменшивши її розмір з 5400 грн. до 2925 грн.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: