Справа № 2а-2903/10
Суддя: Кузіна Ж. В.
Дата ухвалення: 2010-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №2а-2903/10
Провадження №
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.12.2010 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

Головуючого судді Кузіної Ж.В.

При секретарі Мирній Ю.Л.

За участю позивача ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Хмельницькій області про скасування постанови, -

ПОСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови посилаючись на те, що постановою від 20.09.2010 року його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 255 грн. З постанови вбачається, що 20.09.2010 року о 12 год. 55 хв . в с. Білогородка Ізяславського р-ну Тернопільської області позивач керуючи автомобілем НОМЕР_1 в зоні дії знаку 5.45 перевищив швидкість на 23 км, рухався зі швидкістю 83 км/год. У присутності позивача протокол про адміністративне правопорушення не складався, постанова не виносилась та ці документи не вручались позивачу. Прилад, яким була зафіксована швидкість позивачу не був наданий для огляду. Крім працівників ДАІ, позивача, інших осіб не було,а тому є особи,які зазначені а протоколі не можуть бути свідками. Позивач виїжджав з АЗС, коли був зупинений працівниками ДАІ , а тому не міг їхати з швидкістю,яка зазначена в протоколі. Просив скасувати постанову від 20.09.2010 року.

Позивач у судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, будучи у встановленому законом порядку повідомленим про час та місце розгляду справи, надав суду заперечення, в яких з позовом не погодився, швидкість вимірювалась приладом «Радіс» та при виявлені правопорушення був складений протокол про адміністративне правопорушення та винесена постанова. В діях відповідача відсутні будь-які порушення, а тому постанова не підлягає скасуванню.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено , що згідно постанови серії ВХ № 196050 від 20.09.2010 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Відповідно до вказаної постанови, 20.09.2010 року о 12 год. 55 хв . в с. Білогородка Ізяславського р-ну Тернопільської області позивач керуючи автомобілем НОМЕР_1 в зоні дії знаку 5.45 перевищив швидкість на 23 км, рухався зі швидкістю 83 км/год ,чим порушив п. 12.4 ПДР України та визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що згідно постанови позивача визнанним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України.

Відповідно до статей 248 та 280 КпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин справи, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

Оспорювана постанова винесена на підставі та за результатами вимірювання швидкості приладом «Радіс ».

Згідно ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом прядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, …показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Як вбачається з матеріалів справи, факт перевищення дозволеної швидкості позивачем встановлений шляхом вимірювання швидкості приладом «Радіс».

Чи має цей прилад (технічній засіб) функцію фото-, кінозйомки або відеозапису ні в протоколі ні в постанові не зазначено.

Тобто єдиним належним доказом, що беззаперечно свідчить про порушення позивачем правил дорожнього руху можуть бути покази (фотознімок), зроблені за допомогою вказаного приладу Радіс щодо швидкості руху керованого позивачем автомобіля, на який посилається відповідач в протоколі про адміністративне правопорушення від 20.09.2010 року.

Виходячи із аналізу ст. 251 КпАП України, слід зробити висновок про те, що протокол про адміністративне правопорушення і показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису є окремими видами доказів , на підставі яких орган або посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи.

Оскільки в матеріалах справи відсутній фотознімок зроблений приладом „Радіс, яким було зафіксовано порушення позивачем швидкості руху, слід визнати, що відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення не були дотримані головні засади провадження у справах про адміністративне правопорушення: всебічне, повне і обєктивне зясування обставин справи, закріплених статтею 248 КпАП України.

При цьому суд вважає необхідним зазначити, що покази технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису повинні бути не тільки предявленні для огляду порушнику правил дорожнього руху безпосередньо під час складання протоколу, але й доданими до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, з метою правильного вирішення спору і прийняття законного рішення судом, у разі оскарження правопорушником дій посадової особи органу ДАІ.

При винесені постанови по справі про адміністративне правопорушення відповідачем порушені вимоги наведеної норми, а також порушено положення ст. 280 КпАП України, а саме достеменно не встановлено всі обставини справи, а також чи був винен саме позивач у вчиненому правопорушенні, враховуючи, що будь-яких доказів вини позивача в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові по справі про адміністративне правопорушення не наведено.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи те, що відповідач не надав суду доказів, підтверджуючих провину позивача в скоєнні правопорушення, суд вважає, що провина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КУпАП, є недоказаною, а тому постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Скасувати постанову інспектора ОДПР серії ВХ № 196050 від 20 вересня 2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ж.В.Кузіна