Справа № 808/2677/15
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2015-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року Справа № 808/2677/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сіпаки А.В.,

при секретарі судового засідання Горбовій І.С.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

прокурор Стешенко В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Квант»

до Запорізької митниці Державної фіскальної служби

третя особа Головне управління Державної казначейської служби України в Запорізькій області

за участі Прокуратури Запорізької області

про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Квант» (далі позивач) до Запорізької митниці Державної фіскальної служби (далі відповідач), третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області, за участі Прокуратури Запорізької області в якому позивач просить: визнати протиправною бездіяльність Запорізької митниці Державної фіскальної служби щодо не надання висновку про повернення з Державного бюджету України Товариству з обмеженою відповідальністю «Квант» грошових коштів на загальну суму 98884,72 грн. надмірно сплачених при митному оформленні товару за ВМД № 112050000/2012/003084 від 24.02.2012 та стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Квант» грошові кошти на загальну суму 98884,72 грн. надмірно сплачених при митному оформленні товару за ВМД № 112050000/2012/003084 від 24.02.2012.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з моменту набрання законної сили судовим рішення, яким було скасовано рішення про визначення митної вартості товарів, суми мита та податку на додану вартість, сплачені (доплачені) ТОВ «Квант» до Державного бюджету України, виходячи з зазначеної відповідачем митної вартості товарів за методом 6, є сумами надмірно сплаченими до бюджету. Вважає відмову відповідача у поверненні надмірно сплачених коштів протиправною та просить стягнути надмірно сплачені кошти з Державного бюджету України.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, зазначив, що підприємство під гарантію не оформлялось і митний орган не приймав рішення за митною вартістю декларанта. Пояснив, що тільки після того, як митним органом буде прийнято рішення за митною вартістю декларанта можливо буде заявити до повернення надмірно сплачені кошти. Крім того, повернення грошових коштів у разі, коли декларант погодився з митною вартістю, визначеною митним органом, і оформив товар без гарантійних зобовязань, не передбачено чинним законодавством. Просить в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, просив справу розглядати за його відсутності. В письмових поясненнях зазначив, що на їхню адресу висновок про повернення позивачу помилково або надміру сплачених при митному оформленні коштів у сумі 98884,72 грн. не надходив, тому підстави для перерахування таких коштів відсутні.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, зазначив, що позивач, звертаючись до митного органу із заявою про повернення надмірно сплачених коштів, не додав документи, якими підтверджується помилково та/або надмірна сплата митних та інших платежів до неї. Крім того, зазначив, що задовольняючи позовні вимоги позивача, суд виходить за межі своїх повноважень та фактично виконує не властиві йому функції митного органу. Разом з тим встановлено, що ТОВ «Квант» вже скористалось наданими законом можливостями на отримання вказаних сум, оскільки згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість за лютий 2012 року сформовано податковий кредит та включено до його складу суми ПДВ саме за ВМД № 112050000/2012/003084 від 24.02.2012. Просить в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали і зясувавши обставини адміністративної справи та дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 23 жовтня 2011 року між Компанією HONGKONG HANTOP INTERNATIONAL CO., LIMITED (далі продавець) та ТОВ Квант укладено контракт №VN-11А, згідно якого продавець зобовязується поставляти з моменту підписання контракту і до кінця 2012 року на погоджених умовах, а покупець приймати та оплачувати вогнетривку продукцію, що надходить, в кількості і за цінами згідно додатків, які є невідємною частиною цього контракту.

23 жовтня 2011 року продавцем та ТОВ Квант був підписаний додаток №1 до контракту від 23.11.2011 на постачання 24 тонн вогнетривкої високо глиноземної цегли марки LZ-75, ціною 400 доларів США за 1 тонну, на загальну суму 9600 доларів США.

Окрім того, 9 грудня 2012 року між продавцем та ТОВ Квант підписано додаток №4 до контракту від 23.11.2011 на постачання 24 тонн вогнетривкої високо глиноземної цегли марки LZ-75, ціною 400 доларів США за 1 тонну, на загальну суму 9600 доларів США.

На виконання умов зазначеного контракту від 23.11.2011, продавець поставив ТОВ Квант товар, а саме високоглиноземисту вогнетривку цеглу марки LZ-75 (розмір 230х113х65 мм; 230х113х65/45 мм), який був заявлений позивачем для митного оформлення за ВМД №112050000/2012/003084 від 24.02.2012.

Виходячи з визначеної ТОВ «Квант» митної вартості товару за методом 1 у розмірі 171735,55 грн. платіжними дорученнями № 6 від 09.02.2012, № 30 від 16.01.2012, № 29 від 12.01.2012, № 43 від 09.02.2012 позивачем були сплачені до державного бюджету суми обовязкових платежів: мито 8586,78 грн.; податок на додану вартість 36064,47 грн.

За результатами проведеного митного контролю відповідач не погодився із визначеною митною вартістю товару, у звязку з чим 22.02.2012 Запорізькою митницею було прийняте рішення № 112000003/2012/000308/1 про визначення митної вартості товарів за методом № 6, згідно з яким відкоригована митна вартість складає 1440 дол. За 1 тонну, загальна митна вартість товару визначена Запорізькою митницею в сумі 69120 дол. США або 552061,44 грн.

Виходячи з визначеної Запорізькою митницею митної вартості товару за методом 6, в графі 47 вантажно-митної декларації № 112050000/2012/003084 відповідач зазначив суми платежів, які підлягали сплаті до державного бюджету позивачем: мито 27603,07 грн.; податок на додану вартість 115932,90 грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 31.05.2012 у справі № 0870/2976/12, залишеною без змін Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2-13, було визнано протиправним та скасовано рішення Запорізької митниці про визначення митної вартості товарів № 112000003/2012/000308/1 від 22.02.2012.

ТОВ «Квант» звернулось із заявою № 7045/087/376 від 03.07.2013 про повернення надмірно сплачених до Державного бюджету України грошових зобовязань на загальну суму 98884,72 грн. шляхом перерахування коштів на поточний банківський рахунок ТОВ «Квант».

Митний орган, у встановлений строк, висновок про повернення товариству суми надмірно сплаченого ввізного мита та податку на додану вартість не прийняв та не направив його до відповідного органу казначейської служби.

При цьому, листом № 07-1-02-10-24/1632 від 30.07.2013 відповідачем було повідомлено про відмову у поверненні коштів, оскільки ТОВ «Квант» не скористався положеннями ст.. 264 Митного кодексу України від 11.07.2002.

Процедуру повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами визначено Порядком повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20 липня 2007 р. N 618, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2007 р. за N 1097/14364 (надалі - Порядок N 618).

Згідно з положеннями статті 43 Податкового кодексу України, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

Вищезазначені положення узгоджуються із положеннями частини першої розділу ІІІ Порядку N 618, відповідно до якої, для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач звертався до митного органу із заявою про повернення надмірно сплачених сум ввізного мита та податку на додану вартість.

Проте, відповідачем було відмовлено позивачу у поверненні вищезазначених сум з тих підстав, що ТОВ «Квант» не скористався положеннями ст.. 264 Митного кодексу України від 11.07.2002., що суд вважає таким, що вчинено всупереч положенням чинного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 45 Бюджетного кодексу України від 8 липня 2010 року N 2456-VI центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

За статтею 27 Митного кодексу України, якщо задоволення скарги на рішення, дії або бездіяльність митних органів або їх посадових осіб пов'язане з виплатою грошових сум, їх виплата здійснюється за рахунок державного бюджету органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, на підставі рішення суду, органу чи посадової особи щодо задоволення скарги повністю або частково в порядку, визначеному законом.

Згідно пп. 5 п. 9 Розділу VI "Прикінцеві і перехідні положення" Бюджетного кодексу України, списання коштів з бюджету за рішенням суду щодо повернення платнику податків надмірно та/або помилково сплачених податків і зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджету провадиться у межах надмірно та/або помилково сплачених ним до бюджету коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Бюджетного кодексу України, Державна казначейська служба України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що підставою для повернення митним органом платнику податків надмірно сплачених до бюджету митних платежів є факт такої переплати незалежно від того, звертався платник до суду з відповідною вимогою чи ні, а тому дії Запорізької митниці щодо неподання до органу казначейської служби висновку про повернення ТОВ «Квант» з Державного бюджету України надмірно сплаченого ввізного мита та податку на додану вартість є протиправними.

Щодо стягнення з відповідача надмірно сплачених митних платежів за оспорюваним рішенням, колегія суддів зазначає наступне.

Виходячи з аналізу положень статей 53 - 57 Митного кодексу України, вбачається, що питання контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, як і визначення методу її обчислення у встановленому законом порядку в разі виникнення обґрунтованого сумніву, відносяться до виключної компетенції митних органів, а відтак встановивши протиправність рішень митного органу про визначення митної вартості товару за тим чи іншим методом, суд не вправі підміняти митний орган, стягуючи з державного бюджету надмірно сплачену з такої вартості суму ПДВ, фактично визначаючи при цьому інший метод обчислення митної вартості.

Аналогічна висновок відображений в Постанові Верховного Суду України від 17.12.2013 року по справі №21-439а13 (номер в ЄДРСР 36475586) .

Відповідно до ч. 2 ст. 161 КАС України, при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

За приписами ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 72, 158-163, 186 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльністю Запорізької митниці Державної фіскальної служби щодо не надання висновку про повернення з Державного бюджету України Товариству з обмеженою відповідальністю «Квант» грошових коштів на загальну суму 98884 грн. 72 коп., які були надмірно сплачені при митному оформленні товару за ВМД 112050000/2012/003084 від 24.02.2012.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Квант» на користь Державного бюджету України решту суми судового збору у розмірі 881 (вісімсот вісімдесят одну) грн.. 36 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.В. Сіпака