Справа № 820/3844/13-а
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 р.Справа № 820/3844/13-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Кононенко З.О.

Суддів: Калитки О. М. , Зеленського В.В.

за участю секретаря судового засідання Вовченко І.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 29.10.2015р. по справі № 820/3844/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Апеляційного суду Харківської області , Міністерства фінансів України , Державної судової адміністрації України , Державного казначейства України

про стягнення втраченої частини заробітної плати,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1, суддя Апеляційного суду Харківської області, звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Державної судової адміністрації України, Апеляційного суду Харківської області, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, в якому просив суд: стягнути з Державної судової адміністрації України на його користь втрачену частину заробітної плати, пов'язаної з утриманням податку відповідно до Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" у розмірі 16340,51 грн. та стягнути з відповідачів моральну шкоду в розмірі 1000 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 30.07.2008 року по справі №2-а-5742/08, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Апеляційного суду Харківської області, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України про стягнення втраченої частини заробітної плати, пов'язаної з утриманням податку та моральної шкоди - відмовлено в повному обсязі (т.1 а.с.94-97).

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.06.2009 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 30.07.2008р. по справі №2-а-5742/08 - залишено без змін (т.1 а.с. 129-132).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17.04.2013 року, касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 30 липня 2008 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 1 червня 2009 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення компенсації сум податку з доходів фізичних осіб за 2004 рік скасовано, а справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В решті постанову Харківського окружного адміністративного суду від 30 липня 2008 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 1 червня 2009 року залишено без змін (т. 1 а.с. 171, 172).

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 29.10.2015 року у задоволені адміністративного позову про стягнення компенсації сум податку з доходів фізичних осіб за 2004 рік відмовлено.

Позивач, не погодившись із постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Представник відповідача, Державної судової адміністрації, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Позивач та відповідачі в судове засідання апеляційної інстанції не зявився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволені адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з правомірності дій суб"єкта владних повноважень.

Колегія суддів погоджується з цим висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

З 1 січня 2004 року набрав чинності ОСОБА_2 України "Про податок з доходів фізичних осіб" від 22 травня 2003 року №889-4, яким запроваджений податок з доходів фізичних осіб, який відповідно до пункту 4 частини 1 статті 14 Закону України "Про систему оподаткування" від 25 червня 1991 року №1251-12 належить до загальнодержавних податків і зборів (обов'язкових) платежів.

Відповідно до цього закону Апеляційним судом Харківської області, як податковим агентом, утриманий з заробітної плати позивача та перерахований до Державного бюджету України за період з 01.01.2004 року по 01.10.2006 року, а позивачем, як платником податку, сплачений податок з доходів фізичних осіб у розмірі 16340,51 грн.

Відповідно до п. 22.2 статті 22 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" у разі, якщо норми інших законів чи інших законодавчих актів, що містять правила оподаткування доходів (прибутків) фізичних осіб, суперечать нормам цього Закону, пріоритет мають норми цього Закону.

Закон України "Про податок з доходів фізичних осіб", так само як і норми інших законів з питань оподаткування не містять норм, які б звільняли суддів від сплати податку з доходів фізичних осіб або передбачали компенсацію втрат доходів від сплати прибуткового податку.

Пунктом 22.12.1 пункту 22.12 статті 22 зазначеного Закону, у зв'язку з набранням чинності цим Законом, рекомендовано Президенту України скасувати укази Президента України, які стосуються оподаткування доходів фізичних осіб (прибуткового податку з доходів громадян).

Указом Президента України від 25 грудня 2003 року №1497/2003 визнані такими, що втратили чинність з 1 січня 2004 року, у тому числі абзац четвертий статті 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року №584 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів", який встановлював, що заробітна плата суддів не обкладається прибутковим податком за місцем основної роботи.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 січня 2004 року №22-р "Деякі питання оплати праці суддів" дозволено головам судів загальної юрисдикції здійснювати у 2004 році компенсаційні виплати у розмірі до 100 відсотків посадового окладу в разі, коли сума нарахованої заробітної плати за місяць після сплати податку на доходи фізичних осіб буде нижчою ніж розмір середньомісячної заробітної плати, нарахованої судді за 4 квартал 2003 року. Компенсаційна виплата не повинна перевищувати втрати частини заробітку суддів, пов'язаної із справлянням податку відповідно до Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб". Пунктом 2 зазначеного розпорядження передбачено, що компенсаційна виплата, передбачена пунктом 1 цього розпорядження, здійснюється в межах видатків на оплату праці, передбачених у Державному бюджеті України на 2004 рік на утримання органів судової влади.

Враховуючи правову позицію Вищого адміністративного суду України щодо встановлення розміру середньомісячної заробітної плати, нарахованої позивачу за IV квартал 2003 року, розміру нарахованої заробітної плати позивача за кожен місяць 2004 року після сплати податку з доходів фізичних осіб, визначення різниці у втраті заробітку, якщо така мала місце, та вирішення питання про стягнення цієї суми на користь позивача, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 44 Закону України "Про статус суддів" заробітна плата суддів складається з посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років та інших надбавок.

Вказана компенсаційна виплата не включається до заробітної плати суддів, додатково кошти на зазначені цілі в Державному бюджеті України не передбачаються.

Згідно з Розподілом видатків Державного бюджету України на 2004 рік (додаток № 3 до Закону України "Про Державний бюджет України на 2004 рік") за КЕПКВ 0501030, здійснення правосуддя Апеляційним судом України та апеляційними судами була затверджена сума видатків відповідно у розмірі 164295,1 тис. грн., проте, видатки для здійснення суддям компенсації сум податку з доходів фізичних осіб Законами України про Державний бюджет України на 2004 рік не передбачалася (т. 2 а.с. 78-79).

Отже, вказані асигнування (кошти для виплати суддям компенсації сум податку з доходів фізичних осіб) оскільки не були передбачені в Державному бюджеті України на 2004 роки, не були передбачені і у кошторисах видатків відповідних бюджетних установ. Державна судова адміністрація України, як орган державної влади, у своїй діяльності керується в межах виключних повноважень, що закріплені у відповідних нормативно-правових актах, отже, не наділене правом самостійно, без правового регулювання та фінансової можливості, здійснювати перерахунок посадового окладу позивача. Зазначене підтверджується кошторисом на 2004 рік Апеляційного суду Харківської області (т.2 а.с.78-79).

Як вбачається з довідки виданої фінансовим відділом Апеляційного суду Харківської області заробітна плата позивача за IV квартал 2003 року становила 5709,32 грн.

Відповідно до п.п. 4.1.2. Інструкції статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України № 5 від 13.01.2004 року, середня заробітна плата на одного працівника в еквіваленті повної зайнятості, що визначається діленням суми нарахованого фонду оплати праці найманих працівників (штатних та позаштатних) на їхню середню кількість в еквіваленті повної зайнятості за відповідний період. Отже середня заробітна плата позивача за IV квартал 2003 року становила 1903,10 грн. (одна тисяча дев'ятсот три грн. 10 коп.). На виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.01.2004 року № 22-р "Про деякі питання оплати праці суддів", заробітна плата позивача на 2004 рік з урахуванням сплати податку з доходів, нижча від розміру середньомісячної заробітної плати, нарахованої судді за IV квартал 2003 року лише у січні, лютому, квітні, травні та серпні місяці 2004 року відповідно нарахування заробітної плати в інші місяці було вищим ніж 1903,10 грн. тому компенсаційним виплатам не підлягають (т.1 а.с.45).

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 29.10.2015р. по справі № 820/3844/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_4
Повний текст ухвали виготовлений 24.12.2015 р.