Справа № 826/23683/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2015-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

17 грудня 2015 року м. Київ № 826/23683/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Іщука І.О., при секретарі судового засідання Мині І.І., розглянув у попередньому судовому засіданні клопотання представника Міністерства юстиції України про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1
до Міністерства юстиції України
про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії,

за участю представників сторін:

позивач: ОСОБА_1;

від позивача: ОСОБА_2;

від відповідача: Сидорець І.Ю.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.11.2015 р. відкрито провадження у справі та призначено попереднє судове засідання.

В судовому засіданні 17.12.2015 р. представником відповідача заявлено клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду. Заявлене клопотання обґрунтовано тим, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду.

Позивач та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання про залишення позовної заяви без розгляду з огляду на його необґрунтованість, зазначили, що дізналися про порушене право наприкінці літа 2015 р., відомості вносяться до реєстру на підставі відповідного висновку з яким позивач не обізнаний.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання та просив залишити позовну заяву без розгляду.

Ознайомившись із клопотанням Міністерства юстиції України, суд приходить до висновку про його необґрунтованість та вважає за необхідне відмовити в його задоволенні з наступних підстав.

Обґрунтовуючи заявлене клопотання, представник відповідача зазначає, що дані про позивача до Єдиного державного реєстру відомостей про осіб, щодо яких застосовано положення Закону України «Про очищення влади» внесені на підставі наказу Генеральної прокуратури України від 01.12.2014 № 2720ц, яким позивача звільнено з посади з підстав, передбачених Законом України «Про очищення влади», тобто за п. 7-2 статті 36 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до частини першої, третьої статті 7 Закону України «Про очищення влади» відомості про осіб, щодо яких встановлено заборону, передбачену ч. 3 або ч. 4 ст. 3 цього Закону, вносяться до Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону України «Про очищення влади», що формується та ведеться Міністерством юстиції України.

Міністерство юстиції України не пізніше ніж на третій день після отримання відомостей, які підлягають внесенню до реєстру, забезпечує їх оприлюднення на своєму офіційному веб-сайті та вносить їх до Реєстру. Відкритими для безоплатного цілодобового доступу є такі відомості про особу, щодо якої застосовано положення цього Закону: прізвище, ім'я, по батькові; місце роботи, посада на час застосування положення цього Закону; відомості про стан проходження перевірки особою, а також інформація про надходження висновків про результати перевірки, які свідчать про наявність підстав для застосування до особи, яка проходила перевірку заборон, визначених статтею 1 цього Закону; час, протягом якого на особу поширюється заборона, передбачена частиною третьою або четвертою статті 1 цього Закону.

Частиною другою пункту 2 розділу ІІ Положення про Єдиний державний реєстр осіб щодо яких застосовано положення Закону України «Про очищення влади», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16.10.2014 № 1704/5 передбачено, що підставою для внесення Реєстратором відомостей про особу є: надходження до Держателя від керівника органу, до повноважень якого належить звільнення та/або ініціювання звільнення з посади осіб, до яких застосовується заборона, зазначена у частині третій статті 1 Закону України «Про очищення влади», інформації про звільнення особи з посади.

Виходячи із наведеного вище, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Закон України від 07.07.2010 №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів», яким внесено зміни, зокрема, до статей 99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України набрав чинності 30.07.2010. За таких обставин, з 30.07.2010 р. для звернення до адміністративного суду, якщо не встановлено інше, встановлюється шестимісячний строк.

Згідно із частиною другою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

З урахуванням наведеного, на думку відповідача, позивач дізнався про порушення його прав 01.12.2014 р., водночас, звертаючись до суду з позовом в даній справі - 15.10.2015 р., останній порушив строки звернення до суду.

Однак, суд не може погодитися з висновками відповідача з огляду на наступне.

Як встановлено судом, у провадженні Окружного адміністративного суду м. Києва перебуває справа № 826/20160/14 за позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України про визнання дій протиправними та поновлення на роботі. Розгляд справи зупинено до вирішення у Конституційному суді України подання Верховного Суду України щодо конституційності норм Закону України «Про очищення влади».

Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що позивач скористався своїм правом в межах строку, встановленого ч. 2 ст. 99 КАС України, на оскарження протиправності дій щодо його звільнення на підставі Закону України «Про очищення влади». При цьому, суд також вважає, що позивач не позбавлений права, в рамках адміністративного оскарження порядку свого звільнення, звернутися до суду з позовом до іншого суб'єкта владних повноважень, який, на його думку, допустив порушення його прав та законних інтересів.

Суд враховує пояснення позивача та його представника про те, що позивач дізнався про наявність інформації щодо нього в Єдиному державному реєстрі осіб, що яких застосовано положення Закону України «Про очищення влади» наприкінці літа 2015 року випадково, а також про його необізнаність з висновком, на підставі якого внесено дані до зазначено реєстру.

Натомість позивачем зазначені обставини не спростовані.

Зважаючи на викладене вище, суд не може в даному випадку застосовувати формальний підхід щодо строків звернення особи до суду, оскільки б такі дії порушили би право позивача на доступ до правосуддя, передбачений як чинним законодавством так і статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого клопотання, а тому відмовляє в його задоволенні.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 99, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Ухвала набирає законної сили, відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п'яти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує ухвалу, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Іщук

Повний текст ухвали виготовлено 23.12.2015 р.