Справа № 826/10838/15
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2015-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
У Х В А Л А

Іменем України

21 грудня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Ісаєнко Ю.А.;

суддів: Губської Л.В., Федотова І.В.,

за участю секретаря: Чорної Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СтілАрм» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 вересня 2015 року у адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СтілАрм» до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 29.12.2014 №, №,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 29.12.2014 №, №.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 вересня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач подав апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 вересня 2015 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції - без змін, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, посадовою особою відповідача на підставі пункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 ПК України, постанови заступника начальника 2 відділу КР СУФР у м. Києві від 10.10.2014 проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «СтілАрм» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства при взаємовідносинах з ТОВ «Торенія» за період з 01.01.2012 по 31.03.2014; за наслідками перевірки складено акт від 16.12.2014 №69/1-22-20/30264554.

Актом перевірки встановлені порушення позивачем:

- підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України, що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 1019862,00 грн, у тому числі за 2012 рік - 616538,00 грн; 2013 рік - 403324,00 грн;

- пунктів 198.3, 198.6 статті 198 ПК України, що призвело до заниження податку на додану вартість, який підлягає сплаті в бюджет на загальну суму 1059420,00 грн (за період з серпня 2012 року по жовтень 2013 року); завищення залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податного періоду за серпень 2012 року на 79631,00 грн.

В обґрунтування занижень податкових зобов'язань орган державної податкової служби посилається на непідтвердження реальності господарських операцій позивача з ТОВ «Торенія», оскільки згідно матеріалів досудового розслідування №0000036 від 05.03.2014, ухвали Подільського районного суду м. Києва, ОСОБА_2 (засновник та директор ТОВ «Торенія»), заперечує свою причетність до фінансово - господарської діяльності товариства.

29.12.2014 відповідачем винесені податкові повідомлення - рішення:

- №, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 1324275,00 грн;

- №, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 1274828,00 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем неправомірно сформовані дані податкового обліку по господарським операціям з ТОВ «Торенія», оскільки його засновник і директор, якого визнано винним у вчиненні злочину передбаченого частиною першою статті 205 Кримінального кодексу України (фіктивне підприємництво), заперечує свою участь у створенні та діяльності цього товариства, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно положень підпунктів 14.1.27 та 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України, в редакції, яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин, витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником); податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

У розумінні статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Частиною другою та третьою статті 9 вказаного Закону передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно підпункту «а» пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно пункту 201.1 статті 201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну. У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Наказом Міністерства фінансів України від 01.11.2011 №1379 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 листопада 2011 року за №1333/20071) затверджено Порядок заповнення податкової накладної.

Згідно пункту 1 Порядку податкову накладну заповнює особа, яка зареєстрована як платник податку в податковому органі та якій присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість. Податкова накладна вважається недійсною у разі її заповнення іншою особою, ніж зазначена у цьому пункті.

За правилами заповнення податкової накладної, встановленими у пункті 16 Порядку, усі складені примірники податкової накладної підписуються особою, уповноваженою платником податку здійснювати поставку товарів (послуг), та скріплюються печаткою такого платника податку - продавця.

Як вбачається з акту перевірки, матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, між ТОВ «СтілАрм» (покупець) та ТОВ «Торенія» (постачальник) був укладений договір від 23.07.2012 №ДП 2012-23-07, відповідно до якого останній зобов'язується поставити та передати у власність в обумовлені строки покупцеві товар, а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього грошову суму відповідно до умов цього договору. Предметом поставки є: будівельні суміші, плити вогнестійкі, піни монтажні та супутні товари, системи контролю доступу, автоматика для воріт та супутні товари.

До вказаного договору між сторонами були складені специфікації, в яких визначено найменування, кількість та ціна товару.

На виконання вимог вказаного вище договору, контрагентом позивача були виписані видаткові накладні та податкові накладні.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з наданих на вимогу колегії суддів доказів, зокрема, договору, видаткових та податкових накладні, останні від ТОВ «Торенія» підписані ОСОБА_2

Разом з тим, під час перевірки контролюючим органом також було встановлено, що відповідно до матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за від 05.03.2014 №0000036, зареєстрованого за фактом ухилення від сплати податків в особливо великому розмірі, за ознаками кримінального правопорушення, передбачених частиною третьою статті 212, частини другої статті 205, частини третьої статті 209 КК України, були вилучені реєстраційні, банківські та інші документи ТОВ «Торенія» (), які підписані від імені директора ОСОБА_2

Також, ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 26 серпня 2014 року у справі №758/9746/14-к ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав за вчинення злочину передбаченого частиною першою статті 205 КК України з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 49 КК України у зв'язку із закінченням строків давності. Так, судом встановлено, що в квітні 2012 року ОСОБА_2 своїми умисними діями, які виразилися у створенні суб'єкта підприємницької діяльності ТОВ «Торенія», вчинив злочин, передбачений частиною першої статті 205 КК України.

Відповідно до частини першої статті 205 КК України фіктивне підприємництво, тобто створення або придбання суб'єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності або здійснення видів діяльності, щодо яких є заборона, карається штрафом від п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 - засновник і директор ТОВ «Торенія», якого визнано винним у вчиненні злочину передбаченого частиною першою статті 205 Кримінального кодексу України (фіктивне підприємництво), проте з нереабілітуючих підстав, у зв'язку із закінченням строків давності, звільнений від кримінальної відповідальності, а провадження відносно нього закрито, заперечує свою участь у створенні та діяльності цього товариства, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що видаткові та податкові накладні, які стали підставою для формування витрат та податкового кредиту, виписані від імені особи, яка заперечують свою участь у створенні та діяльності контрагента платника податків, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум витрат та податкового кредиту є безпідставним.

Зазначений висновок також узгоджується з висновком Верховного Суду України від 5 березня 2012 року (справа № 21-421а11).

За таких обставин, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що оскільки фактичного здійснення господарських операцій не було, тому позивачем неправомірно сформовані дані податкового обліку по господарським операціям з ТОВ «Торенія».

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги посилання позивача на порушення позивачем порядку проведення перевірки, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 86.9 статті 86 ПК України, у разі якщо грошове зобов'язання розраховується контролюючим органом за результатами перевірки, проведеної з обставин, визначених підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, щодо кримінального провадження, у якому розслідується кримінальне правопорушення стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податків (юридичної особи) або фізичної особи - підприємця, що перевіряється, предметом якого є податки та/або збори, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається таким контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили.

Виходячи з аналізу вказаної вище норми, судом першої інстанції правомірно зазначено, що чинна редакція ПК України містить обмеження лише щодо прийняття податкових повідомлень-рішень стосовно таких платників податків, де відносно їх посадових осіб відкрито кримінальне провадження; це правило не поширюється на контрагентів таких юридичних осіб, яким є позивач.

Як встановлено судом першої інстанції, стосовно посадових осіб ТОВ «СтілАрм» кримінальне провадження не відкрито, а тому, дія пункту 86.9 статті 86 ПК України на спірні правовідносини, не поширюється.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Відповідно до частини першої статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СтілАрм» залишити без задоволення, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 вересня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

(Ухвалу у повному обсязі складено 24.12.2015 року)

Головуючий суддя: Ю.А. Ісаєнко

Суддя: Л.В. Губська

Суддя: І.В. Федотов

Головуючий суддя Ісаєнко Ю.А.

Судді: Губська Л.В.

Федотов І.В.