Справа № 804/1792/14
Суддя: Коротких О.А.
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

10 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідачаКоротких О.А.,
суддів:Терлецького О.О., Гриціва М.І., -
розглянувши заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 3 листопада 2015 року у справі за його позовом до державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська (далі - Інспекція) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и л а :

7 грудня 2015 року до Верховного Суду України надійшла заява ОСОБА_4 про перегляд з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), ухвали Вищого адміністративного суду України від 3 листопада 2015 року. Цією ухвалою касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2015 року залишено без змін.

У заяві ОСОБА_4 посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції у подібних правовідносинах одних і тих самих норм Податкового кодексу України.

На підтвердження наведених у заяві доводів заявник надав ухвали Вищого адміністративного суду України від 11 лютого 2015 року (справи №№ К/800/1217/13, К/9991/97273/12); 19 лютого 2015 року (справа № К/9991/38866/12), 25 лютого 2015 року (справи №№ К/9991/60166/11, К/800/57104/14); 8 квітня, 10 червня 2015 року (справи №№ К/9991/39128/12, К/991/55280/12; К/800/17762/13) .

Перевіривши наведені у заяві доводи, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку про її необґрунтованість з огляду на таке.

За правилами пункту 1 частини першої статті 237 КАС одним із мотивів перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Ухвалення різних за змістом судових рішень матиме місце в разі, коли суд (суди) касаційної інстанції у розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового матеріально або процесуального правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

У справі, рішення в якій просить переглянути заявник, суд касаційної інстанції погодився з висновком суду апеляційної інстанції, про те, що податковим органом обґрунтовано прийнято повідомлення-рішення, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб.

В ухвалі Вищого адміністративного суду України від 11 лютого 2015 року (№ К/800/1217/13), яка надана на підтвердження неоднакового застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах, суд касаційної інстанції скасовуючи постанову суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та приймаючи нову постанову в цій частині, якою скасовано податкові повідомлення-рішення, дійшов висновку про недоведеність факту порушення позивачем податкового законодавства та про неправомірність податкових повідомлень-рішень.

В ухвалі Вищого адміністративного суду України від 19 лютого 2015 року (№ К/9991/38866/12), яка надана на підтвердження неоднакового застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах, суд касаційної інстанції погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій про задоволення позову прийшов до висновку, що позивачем надано належним чином оформлені специфікації, видаткові та податкові накладні, платіжні доручення, документи щодо транспортування придбаних у контрагента нафтопродуктів, їх зберігання, переробки, реалізації третім особам.

В ухвалі Вищого адміністративного суду України від 25 лютого 2015 року (№ К/9991/60166/11), яка надана на підтвердження неоднакового застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах, суд касаційної інстанції, погодився з висновками судів попередніх інстанцій, що податковим органом документально не доведено факт заниження позивачем податку на додану вартість на суму 14097, 44 грн та неправомірність податкового повідомлення-рішення від 19 грудня 2010 року № /1 в частині визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 21146, 16 грн.

В ухвалі Вищого адміністративного суду України від 8 квітня 2015 року (№№ К/9991/39128/12, К/9991/55280/12), яка надана на підтвердження неоднакового застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах, суд касаційної інстанції ухвалюючи рішення про часткове задоволення касаційної скарги погодився з висновком судів попередніх інстанцій, про визнання доведеним висновку податкового органу про безтоварний характер господарських операцій. Подані позивачем первинні документи (видаткові, податкові накладні) не є належним документальним підтвердженням фактичного виконання розглядуваних поставок на адресу позивача.

В ухвалі Вищого адміністративного суду України від 10 червня 2015 року (№ К/800/17762/13), яка надана на підтвердження неоднакового застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах, суд касаційної інстанції ухвалюючи рішення про часткове задоволення касаційної скарги погодився з висновком попередніх судів про відсутність підстав для невизнання права позивача на податкову вигоду за господарськими операціями.

Разом з тим, на підтвердження неоднакового застосування норм матеріального права, ОСОБА_4 посилається на ухвали Вищого адміністративного суду України від 11 лютого 2015 року (справа № К/9991/57273/12) та від 25 лютого 2015 року (справа К/800/57104/14), проте ці рішення не можуть братися до уваги, оскільки у зазначених справах касаційний суд, скасував рішення судів попередніх інстанцій, а справи направив на новий розгляд до суду першої інстанції, а отже в наведених судових рішеннях не розв'язано спір по суті і вони не містять остаточного висновку щодо правильного застосування одних і тих самих норм матеріального права.

Отже, аналіз зазначених судових рішень не дає підстав для висновку про наявність неоднакового застосування судом норм матеріального права, оскільки прийняття різних за змістом судових рішень зумовлено різними фактичними обставинами, які були встановлені під час розгляду цих справ, перевірка правильності встановлення яких не входить до компетенції Верховного Суду України.

За таких обставин колегія суддів не вбачає необхідності у відкритті провадження про перегляд справи.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Відмовити у допуску до провадження справи за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 3 листопада 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.А. Коротких

Судді: О.О. Терлецький

М.І. Гриців