Справа № 826/7851/15
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07 жовтня 2015 року 10 год. 00 хв. № 826/7851/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Данилишина В.М. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Старокиївський банк" Пантіної Любові Олександрівни про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Старокиївський банк" (далі - ПАТ "Старокиївський банк") Пантіної Любові Олександрівни (далі - відповідач, уповноважена особа Фонду) про:

- визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не розгляду кредиторської вимоги позивача у встановленому Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон) порядку та у визначені строки;

- зобов'язання відповідача розглянути кредиторську вимогу позивача (від 26 вересня 2014 року, вх. №259/09-01) та внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Старокиївський банк" шляхом внесення кредиторської вимоги позивача до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Старокиївський банк";

- зобов'язання відповідача подати внесені до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Старокиївський банк" зміни на затвердження до виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскільки дії відповідача суперечать нормам законодавства та, як наслідок, порушують права та інтереси позивача як вкладника.

Відповідною ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі, яку призначено до розгляду у судовому засіданні.

Під час переходу до розгляду справи по суті представники позивача підтримали позов просили задовольнити його повністю, а представник відповідача не визнав позов та просив відмовити у його задоволенні повністю з підстав, зазначених у письмових запереченнях проти позову, наданих суду разом із доказами на їх обґрунтування.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

У подальшому, до суду через канцелярію від представника позивача надійшли додаткові письмові пояснення по суті позову, які судом долучено до матеріалів справи для врахування при прийнятті у справі судового рішення по суті.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Як з'ясовано у ході судового розгляду справи та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, між позивачем, як вкладником, та ПАТ "Старокиївський банк", як банком, укладено договір банківського вкладу №06/2138-2014 від 06 червня 2014 року, за умовами якого банк відкриває вкладнику вкладний (строковий) рахунок "надійний" у гривні, а вкладник вносить на цей рахунок грошові кошти у розмірі 195000,00 грн.

Внесення на банківський рахунок грошових коштів у розмірі 195000,00 грн. підтверджується квитанцією №66669 від 06 червня 2014 року.

Постановою Правління Національного банку України від 17 червня 2014 року №365 ПАТ "Старокиївський банк" віднесено до категорії неплатоспроможних.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) від 17 червня 2014 року №50 виведено ПАТ "Старокиївський банк" з ринку та запроваджено тимчасову адміністрацію, призначено уповноваженою особою Фонду на тимчасову адміністрацію ПАТ "Старокиївський банк" Пантіну Любов Олександрівну.

Постановою Правління Національного банку України від 11 вересня 2014 року №563 відкликано банківську ліцензію ПАТ "Старокиївський банк".

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 17 вересня 2014 року №92 розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Старокиївський банк" та призначено уповноважену особу Фонду.

У зв'язку з викладеним, 26 вересня 2014 року позивач звернулась до відповідача із кредиторською вимогою про визнання її кредитором ПАТ "Старокиївський банк" по заборгованості, яка виникла за договором.

20 січня 2015 року позивачем подано до відповідача письмові заяви про надання письмових довідок про акцептування її кредиторської вимоги.

28 лютого 2015 року позивач звернулася до відповідача з заявою, в якій просила пояснити причини ненадання довідки щодо акцептування її кредиторської вимоги.

18 березня 2015 року до відповідача представник позивача подав адвокатський запит стосовно тих самих обставин.

25 березня 2015 року відповідачем у відповідь на адвокатський запит повідомлено, що 22 жовтня 2014 року позивача повідомлено, що операції з внесення та перерахування грошових коштів по рахунках, відкритих на виконання договорів №06/1238-2014 від 06 червня 2014 року і №8359 від 02 червня 2014 року є нікчемними і досліджуються у кримінальному провадженні. А 16 грудня 2014 Окружним адміністративним судом міста Києва відмовлено у задоволені позову ОСОБА_1 до Фонду та уповноваженої особи Фонду про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії. Інформація щодо затвердження акцептованих вимог розміщена на сайті банку.

01 квітня 2015 року представник позивача повторно звернувся до відповідача з адвокатським запитом, в якому просив повідомити чи були акцептовані кредиторські вимоги позивача і чи містяться вони в реєстрі акцептованих вимог.

09 квітня 2015 року у відповіді на адвокатський запит зазначено, що після встановлення підрозділом МВС України відсутності в діях позивача ознак кримінального правопорушення в частині вчинених нею правочинів, відповідачем буде розглянуто питання про щодо включення кредиторських вимог позивача до реєстру акцептованих вимог.

Проаналізувавши викладене, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 26, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 27 Закону, Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 12 ч. 5 ст. 12 Закону, до повноважень Виконавчої дирекції Фонду у сфері виведення неплатоспроможних банків з ринку віднесено визначення порядку складання та затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Згідно з ч. 5 ст. 45 Закону, протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

У разі призначення уповноваженої особи Фонду, якій делеговано Фондом повноваження щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів, кредитори заявляють про свої вимоги до банку такій уповноваженій особі Фонду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 48 Закону, Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Згідно з ч. 5 ст. 49 Закону, протягом 20 днів з дня затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів Фонд сповіщає кредиторів про акцептування їх вимог шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Фонду, неплатоспроможного банку, а також у приміщеннях такого банку в доступному для відвідувачів місці.

Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду.

Будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

З наданих сторонами доказів судом встановлено, що відповідач дотримався вимог Закону в частині інформування позивача на предмет акцептування її вимоги, що видно з відповіді від 25 березня 2015 року на адвокатський запит від 18 березня 2015 року, відповідно до якої, 22 жовтня 2014 року позивача повідомлено, що операції з внесення та перерахування грошових коштів по рахунках відкритих на виконання договорів №06/1238-2014 від 06 червня 2014 року і №8359 від 02 червня 2014 року є нікчемними і досліджуються у кримінальному провадженні.

Крім того, як видно з наведених вище норм Закону, обов'язок повідомити про акцептовані вимоги зводиться до розміщення їх на сайті банку або в його приміщенні у доступному місці.

Отже, суд вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих судом обставин вбачається, що позов ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Старокиївський банк" Пантіної Любові Олександрівни про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. У зв'язку з ухваленням судового рішення на користь суб'єкта владних повноважень та відсутністю з його сторони судових витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 69-71, 86, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1.

Копії постанови направити (вручити) сторонам (їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.М. Данилишин