Справа № 804/9665/15
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2015-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2015 р. Справа № 804/9665/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сидоренка Д.В., при секретарі Гуцал А.В., за участю:
представника позивача ОСОБА_1, довірність без/н від 30.04.2015р.
представника відповідача ОСОБА_2, довірність № 82/9/28-01-10-12 від 05.01.2015р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд»,
до ОСОБА_3 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного Управління Міндоходів у Дніпропетровській області,
про визнання протиправним і скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії.
Обставини справи: ТОВ «Комфі Трейд» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_3 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області про:
- визнання відсутності повноважень ОСОБА_3 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного Управління Міндоходів у Дніпропетровській області у відмові в розгляді уточнюючого розрахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» з податку на прибуток за 2014 рік, поданого в межах застосування податкового компромісу, через неподання підприємством податкової декларації за І квартал 2014 року;
- зобовязання ОСОБА_3 державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного Управління Міндоходів у Дніпропетровській області розглянути та прийняти як податкову звітність уточнюючий розрахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» » з податку на прибуток за 2014 рік, поданого в межах застосування податкового компромісу, про що видати нове Рішення про відсутність необхідності в проведенні документальної позапланової перевірки в межах досягнення податкового компромісу з податку на прибуток в сумі 1379379,00 грн.
Позивач вважає, що оскаржувані рішення, прийняті (надані) відповідачем, є необґрунтованими, оскільки не базуються на жодну норму податкового законодавства та прийняті з порушенням всіх принципів податкового законодавства, а також з порушенням строків та порядку іх прийняття (винесення), що є підставою для визнання їх протиправними та нечинними.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_3 державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області проти позову заперечував. У запереченнях на адміністративний позов зазначив, що оскільки згідно вимог підрозділу 9-2 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України у випадку подання уточнюючих розрахунків податкових зобовязань відповідно до цього підрозділу, норми статті 50 Податкового кодексу України не поширюються, процедура податкового компромісу застосована не була. Також відповідач вказав, що уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з податку на прибуток за звітний період - 2014 рік не розглядався, оскільки платник податку не надав податку декларацію з податку на прибуток за звітній період 1 квартал 2014 року та не має права скористатись процедурою податкового компромісу для подання уточнюючого розрахунку податкових зобовязань з податку на прибуток за звітний період - 2014 рік. Водночас, сплачена ТОВ «Комфі Трейд» сума податкових зобовязань з податку на прибуток у розмірі 1379379,00 грн. врахована у загальній сумі переплати підприємства, сплаченого до бюджету.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
Пунктом 7 ч. 1 ст. 3 КАС України визначено поняття суб'єктів владних повноважень, до яких належать орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 КАС України визначено поняття справи адміністративної юрисдикції, - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Згідно з п.41.1 ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.
Враховуючи зазначене, відповідач, здійснюючи свої повноваження у спірних відносинах є суб'єктом владних повноважень, спір що виник між сторонами пов'язаний із захистом прав позивача у сфері публічно-правових відносин і є справою адміністративної юрисдикції, його належить розглядати в порядку, встановленому КАС України.
07.04.2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» було подано до ОСОБА_3 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів заяву про застосування податкового компромісу. Вказаною заявою визначено рішення про початок процедури податкового компромісу відповідно до поданих уточнюючих розрахунків, згідно з переліком за 2014 рік. До заяви було додано перелік (опис) операцій, щодо яких здійснено уточнення показників податкової декларації з податку на прибуток та з податку на додану вартість для застосування процедури досягнення податкового компромісу.
Також, 07.04.2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» було подано уточнюючу за процедурою податкового компромісу податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2014 рік з додатками.
30.04.2015 року в межах податкового компромісу, позивач сплатив суму зобовязань з податку на прибуток в межах податкового компромісу за уточнюючим розрахунком за 2014 рік у розмірі 1379379,00 грн.
Рішенням про відсутність необхідності проведення позапланової документальної перевірки в межах досягнення процедури податкового компромісу від 22.04.2015 року №10728/10/28-01-39-01-11 позивача повідомлено про те, що відносно поданого уточнюючого розрахунку з податку на прибуток за 2014 рік в рамках застосування податкового компромісу, розрахунок не розглядався, так як платник податків не надав податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за звітний період 1 квартал 2014 року та не має права скористатися процедурою податкового компромісу, для подання уточнюючого розрахунку податкових зобовязань з податку на прибуток за базовий період - 2014 рік.

14.05.15 року позивач, у відповідності до приписів Наказу Міндоходів від 05.12.2013 року №765, ознайомившись з вищезазначеним рішенням, звернувся до податкового орану з листом №13/05-1 від 13.05.2015 року про проведення звірки стану розрахунків платника податків.

15.05.2015 року позивачем засобами електронної пошти було отримано проект акту №1505-20 від 15.05.2015. В даному проекті позивач виявив переплату на суму 1 379 379, 00 грн, яку позивач вносив як суму зобовязань з податку на прибуток в межах податкового компромісу. В підписаному акті звірки позивач відобразив відсутність переплати, оскільки вказана сума була сплачена позивачем в якості податку на прибуток в межах податкового компромісу.

Позивач звернувся до відповідача із заявою №02/06-2 від 02.06.2015 року «Про надання податкової консультації за приписами ст.52 Податкового кодексу України», згідно якої просив надати податкову консультацію з наступних питань:

- щодо практичного використання норм ПКУ щодо застосування податкового компромісу з метою обчислення, нарахування та сплати зобовязання з податку на прибуток за даними уточнюючих показників декларації з податку на прибуток за 2014р. (а саме: показників 1 кварталу 2014р.);

- щодо порядку подання податкової декларації з податку на прибуток складеної в рамках застосування процедури податкового компромісу, за даними уточнюючих показників декларації з податку на прибуток за 2014р. (а саме: показників 1 кварталу 2014р.);

- з приводу переплати, що утворилася, в розмірі 1379379,00 грн., за даними інтегрованої картки платника податку та що позначена в проекту акту №1505-20 від 15.05.2015р., наданого СПДІ для підписання.

15.06.2015 року позивач отримав лист відповідача №15745/10/28-01-39-01-11 від 15.06.2015 в якому була викладена індивідуальна податкова консультація. Як встановлено судом, зміст даної податкової консультації фактично дублював зміст рішення від 22.04.2015 року №10728/10/28-01-39-01-11.

Під час розгляду справи судом перевірено прийняті відповідачем рішення на відповідність вимогам законодавства та встановлено наступне.

17 січня 2015 року набув чинності Закон України № 63-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо особливостей уточнення податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість у разі застосування податкового компромісу» (далі - Закон № 63), яким внесені зміни до Податкового кодексу України щодо особливостей уточнення податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість у разі застосування податкового компромісу.

Зокрема, підрозділом 9-2 Перехідних положень Податкового кодексу України передбачено, що податковий компроміс - це режим звільнення від юридичної відповідальності платників податків та/або їх посадових (службових) осіб за заниження податкових зобовязань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість за будь-які податкові періоди до 1 квітня 2014 року з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 цього Кодексу.

Відповідно до норм Податкового кодексу України під заниженням податкових зобовязань слід розуміти неправомірне формування платником податків даних податкового обліку, що призвело до заниження належних до сплати сум податкових зобовязань.

Статтею 102 Податкового кодексу України передбачено, що під строками давності розуміється визначення грошових зобовязань протягом 1095 днів з дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, а якщо така декларація була подана пізніше, за днем її фактичного подання.

З аналізу пункту першого підрозділу 9-2 Перехідних положень Податкового кодексу України вбачається, що процедура податкового компромісу поширюється, зокрема, на випадки добровільного декларування платником податків занижених податкових зобов'язань з податку на додану вартість та/або податку на прибуток у відповідних податкових звітних періодах до 1 квітня 2014 року.

Так, згідно з приписами зазначеного підрозділу, платник податків, який вирішив скористатися процедурою податкового компромісу, під час дії податкового компромісу за такі податкові періоди має право подати відповідні уточнюючі розрахунки податкових зобовязань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, в яких визначає суму завищення витрат, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування податком на прибуток підприємств та/або суму завищення податкового кредиту з податку на додану вартість.

Сума заниженого податкового зобовязання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість сплачується в розмірі 5 відсотків такої суми. При цьому 95 відсотків суми заниженого податкового зобовязання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість вважаються погашеними, штрафні санкції не застосовуються, пеня не нараховується.

Сума погашеного податкового зобовязання з податку на прибуток та/або податку на додану вартість в розмірі 95 відсотків внаслідок застосування податкового компромісу не враховується для визначення обєкта оподаткування податком на прибуток підприємств.

Платник податків сплачує податкові зобовязання, визначені в уточнюючому розрахунку та/або податковому повідомленні-рішенні, у розмірі, передбаченому пунктом 2 цього підрозділу, протягом 10 календарних днів з дня, наступного за днем узгодження. Днем узгодження вважається день отримання повідомлення контролюючого органу про відсутність необхідності проведення документальної позапланової перевірки, а в разі прийняття рішення про необхідність проведення документальної позапланової перевірки - день отримання довідки, що підтверджує правомірність визначення сум податкових зобовязань в уточнюючому розрахунку, або день отримання податкового повідомлення-рішення, прийнятого за результатами такої перевірки.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.3 розділу 1 Методичних рекомендацій щодо особливостей уточнення податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість у разі застосування податкового компромісу, затверджених наказом Державної фіскальної служби України №13 від 17.01.2015р. (далі - Методині рекомендації), Методичних рекомендацій визначають порядок дій контролюючих органів при виконанні положень підрозділу 9-2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (далі - Кодекс).

Слід вказати, що Методичні рекомендації не встановлюють нових норм права, а носять виключно рекомендаційний та роз'яснювальний характер щодо єдиного розуміння процедури застосування податкового компромісу.

Так, пунктом 3 Методичних рекомендацій визначено, що для початку застосування процедури застосування податкового компромісу, платник податків, який вирішив скористатися такою процедурою, може подати протягом 90 днів з дня набрання чинності Законом № 63 до контролюючого органу за основним місцем свого податкового обліку: у випадках, визначених у абзацах 1 та 2 пункту 2.2 цих Методичних рекомендацій - уточнюючі розрахунки з ПДВ та/або податку на прибуток підприємств за будь-які податкові періоди до 1 квітня 2014 року (з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 Кодексу), в яких визначає суму завищення витрат, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування податком на прибуток підприємств та/або суму завищення податкового кредиту з ПДВ та заяву, в якій платником податків зазначається інформація щодо мотивів подання уточнюючого розрахунку для застосування до нього процедури досягнення податкового компромісу (далі Заява про компроміс).

Разом з тим, пунктом 12 підрозділу 9-2 Перехідних положень Податкового кодексу України встановлено, що уточнюючі розрахунки або заяви відповідно до положень цього підрозділу можуть бути подані протягом 90 календарних днів з дня набрання чинності цим підрозділом.

Крім того, уточнюючі розрахунки податкових зобовязань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість подаються за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики, а саме затвердженою Міністерством фінансів України. В свою чергу, до затвердження форми уточнюючого розрахунку для застосування податкового компромісу платник податків має право подати уточнюючий розрахунок за діючою на час подання формою як окремий документ із заявою про компроміс.

Пунктом 4 Методичних рекомендацій встановлено порядок заповнення уточнюючих розрахунків.

Зокрема, підпунктом 4.2 зазначеної норми передбачено, що до затвердження окремої форми уточнюючого розрахунку платникам податку на прибуток, які бажають скористатись податковим компромісом відповідно до вказаного підрозділу Кодексу, у заголовній частині форм уточнюючих податкових декларацій (розрахунків, звітів) з цього податку слід під словом «Уточнююча» («Уточнюючий») доповнити словами «Податковий компроміс» та зліва від них проставити відмітку, наприклад, «Х». Така відмітка означатиме, що уточнююча декларація (розрахунок, звіт) подана з метою застосування податкового компромісу.

Уточнення податкового зобовязання з податку на прибуток у межах податкового компромісу необхідно здійснювати виключно шляхом подачі окремої уточнюючої декларації (розрахунку, звіту), а не у складі звітної (звітної нової) декларації.

Нормами Податкового кодексу України також передбачено, що разом з уточнюючим розрахунком платником податків подається перелік (опис) господарських операцій, щодо яких здійснено уточнення показників податкової декларації.

Відповідно до підпункту 3.4 Методичних рекомендацій перелік (опис) операцій, щодо яких здійснено уточнення показників податкової декларації, подається у довільній письмовій формі (за відсутності затвердженої у встановленому порядку) та повинен містити дані, які дають можливість чітко ідентифікувати кожну господарську операцію, щодо якої було допущено завищення податкового кредиту та/або витрат, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування, що стало наслідком заниження податкових зобовязань з ПДВ та податку на прибуток до бюджету. Зокрема, по кожній господарській операції, щодо якої здійснюється уточнення, необхідно вказати крім іншого податковий (звітний) період, у якому було допущено завищення податкового кредиту та/або витрат, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування, що стало наслідком заниження ПДВ та податку на прибуток до бюджету та податковий (звітний) період, у якому було допущено заниження податкових зобов'язань.

Крім того, пунктом першим підрозділу 9-2 Перехідних положень Податкового кодексу України встановлено, що на випадки подання уточнюючих розрахунків податкових зобовязань відповідно до цього підрозділу не поширюються норми статті 50 цього Кодексу.

При складанні уточнюючих розрахунків податкових зобовязань для застосування податкового компромісу не враховуються суми коригувань податкового кредиту з податку на додану вартість та/або витрат, що враховуються при обчисленні обєкта оподаткування податком на прибуток, відображені в уточнюючих розрахунках, які одночасно відповідають таким умовам:

1) подані в порядку, встановленому статтею 50 цього Кодексу, після 1 квітня 2014 року;

2) уточнюють показники податкових декларацій за звітні (податкові) періоди, що передували 1 квітню 2014 року;

3) за результатами подання таких уточнюючих розрахунків було зменшено податкове зобовязання (збільшено відємне значення) з податку на прибуток або податку на додану вартість за такі звітні (податкові) періоди.

Отже, з аналізу зазначених норм вбачається, що в разі неправомірного завищення податкового кредиту та/або витрат, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування у податкових періодах (протягом 1095 днів з дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, або за днем її фактичного подання) до 1 квітня 2014 року, платник податків має право (у строк протягом 90 календарних днів починаючи з 17 січня 2015 року) звернутись до податкового органу з метою досягнення податкового компромісу. Для початку застосування процедури податкового компромісу платник податків подає до контролюючого органу відповідні уточнюючі розрахунки за будь-які податкові періоди (за формою встановленою Міністерством фінансів України) разом з переліком (описом) господарських операцій, щодо яких здійснено уточнення показників податкової декларації.

Разом з тим, пунктом 3 підрозділу 9-2 Перехідних положень Податкового кодексу України передбачено, що процедура досягнення податкового компромісу триває не більше ніж 70 календарних днів з дня, наступного за днем подання уточнюючого розрахунку.

Подання платником податків уточнюючого розрахунку за періоди, щодо яких не була проведена документальна перевірка, може бути підставою для проведення документальної позапланової перевірки згідно з процедурою податкового компромісу.

Якщо контролюючий орган повідомив платника податків про відсутність необхідності проведення документальної позапланової перевірки, сума задекларованих зобовязань вважається узгодженою.

Слід зазначити, що подані ТОВ «Комфі Трейд» уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з податку на прибуток підприємств відповідає вимогам чинного законодавства. Будь-яких заперечень з цього приводу відповідачем не надано.

Крім того, відповідного рішення про відмову у прийнятті податкової звітності ОСОБА_3 державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів прийнято не було, що свідчить про те, що подані уточнюючі розрахунки податкових зобовязань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість є прийнятими контролюючим органом.

Щодо не подання ТОВ «Комфі Трейд» податкової декларації з податку на прибуток підприємств за звітний період 1 квартал 2014 року суд зазначає наступне.

Уточнюючу податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 2014 рік позивачем подано у відповідності до вимог п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України.

Також представником позивача в ході розгляду справи були надані пояснення, що ТОВ «Комфі Трейд» як платник податку, який щомісячно сплачує авансові внески по податку на прибуток, надає до контролюючого органу лише податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за рік. Податкові декларації з податку на прибуток за 1 квартал 2014 року, півріччя та три квартали ТОВ «Комфі Трейд» не подаються, що не суперечить вимогам чинного законодавства.

Таким чином, ТОВ «Комфі Трейд» не має зобовязання надавати до податкового органу податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за звітний період 1 квартал 2014 року, а ОСОБА_3 державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів в свою чергу не має права вимагати надання вказаної декларації з податку на прибуток підприємств за звітний період 1 квартал 2014 року.

Нормами чинного податкового законодавства, а саме підрозділом 9-2 Перехідних положень Податкового кодексу України передбачено певні умови дотримання яких є обовязковим для застосування процедури податкового компромісу. Разом з тим, законодавець не визначає обовязку платника податків коригування показників з податку на прибуток шляхом подання уточнюючої декларації за процедурою податкового компромісу саме за звітний період - 1 квартал 2014 року.

Отже, в ході звернення Товариством з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» до податкового органу з вказаною заявою, підприємством було дотримано всіх вимог визначених податковим законодавством для застосування процедури податкового компромісу.

З огляду на зазначене, судом встановлено, що відповідач не мав належних правових підстав для прийняття рішення в частині відмови в розгляді уточнюючого розрахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» з податку на прибуток за 2014 рік, поданого в межах застосування податкового компромісу.

Таким чином, наведені обставини в їх сукупності та взаємозвязку свідчать про безпідставність та необґрунтованість рішення ОСОБА_3 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів №10728/10/28-01-39-01-11 від 22.04.2015р. в частині відмови в розгляді уточнюючого розрахунку Товариству з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» з податку на прибуток за 2014 рік, поданого в межах застосування податкового компромісу та наданої ОСОБА_3 державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного Управління Міндоходів у Дніпропетровській області індивідуальної письмової податкової консультації Товариству з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» у формі листа від 15.06.2015р. №15745/10/28-01-39-01-11.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 цього Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За змістом частин 4, 5 ст.11 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Суд дійшов висновку, що поданих позивачем доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст. 7 КАС України, є принцип законності, який відповідно до ст. 9 КАС України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням зазначеного вище, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача щодо визнання протиправним та скасування рішення №10728/10/28-01-39-01-11 від 22.04.2015р. в частині відмови в розгляді уточнюючого розрахунку Товариству з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» з податку на прибуток за 2014 рік, поданої в межах застосування податкового компромісу та податкової консультації, у формі листа від 15.06.2015№15745/10/28-01-39-01-11.

В свою чергу, визнання протиправним та скасування рішення №10728/10/28-01-39-01-11 від 22.04.2015р. в частині відмови в розгляді уточнюючого розрахунку Товариству з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» з податку на прибуток за 2014 рік, поданої в межах застосування податкового компромісу, є достатнім для захисту прав позивача, у звязку з чим в задоволенні позовних вимог про визнання відсутності повноважень ОСОБА_3 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного Управління Міндоходів у Дніпропетровській області у відмові в розгляді уточнюючого розрахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» з податку на прибуток за 2014 рік, поданого в межах застосування податкового компромісу, через неподання підприємством податкової декларації за І квартал 2014 року.

Щодо позовних вимог про зобовязання ОСОБА_3 державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного Управління Міндоходів у Дніпропетровській області розглянути та прийняти як податкову звітність уточнюючий розрахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» з податку на прибуток за 2014 рік, поданого в межах застосування податкового компромісу, про що видати нове Рішення про відсутність необхідності в проведенні документальної позапланової перевірки в межах досягнення податкового компромісу з податку на прибуток в сумі 1379379,00 грн., суд вважає за необхідне залишити їх без задоволення, в частині прийняття уточнюючого розрахунку і рішення про відсутність необхідності в проведенні документальної позапланової перевірки. Оскільки суд не може підміняти орган, рішення якого оскаржується, зобовязуючи його приймати замість рішення, яке визнається протиправним інше рішення, яке б відповідало закону та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції відповідного державного органу.

При цьому, при розгляді справ за позовами до органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування в разі незгоди з рішеннями з питань, віднесених до їх компетенції, суд за наявності підстав для задоволення позову визнає рішення такого органу протиправним і зобов'язує його залежно від характеру спору виконати певні дії, передбачені його компетенцією (або не вчиняти чи припинити їх), на захист порушеного права, як цього вимагає законодавство, або надає право позивачеві вчинити певні дії для усунення порушень його права.

Враховуючи зазначене, суд вважає необхідним зобовязати ОСОБА_3 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного Управління Міндоходів у Дніпропетровській області саме повторно розглянути уточнюючий розрахунок ТОВ «Комфі Трейд» з податку на прибуток за 2014р., поданий в межах застосування податкового компромісу.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

У судовому засіданні, яке відбулось 12.10.2015 року, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до вимог ст. 163 КАС України постанова оформлена та підписана 27.10.2015 року.

Керуючись ст.ст. 160-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Рішення ОСОБА_3 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного Управління Міндоходів у Дніпропетровській області №10728/10/28-01-39-01-11 від 22.04.2015 року в частині відмови в розгляді уточнюючого розрахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» з податку на прибуток за 2014 рік, поданого в межах застосування податкового компромісу.

Визнати протиправним та скасувати надану ОСОБА_3 державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного Управління Міндоходів у Дніпропетровській області індивідуальну письмову податкову консультацію Товариству з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» у формі листа від 15.06.2015р. №15745/10/28-01-39-01-11.

Зобовязати ОСОБА_3 державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного Управління Міндоходів у Дніпропетровській області повторно розглянути уточнюючий розрахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» з податку на прибуток за 2014 рік, поданий в межах застосування податкового компромісу.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ТОВ «Комфі Трейд» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 146,16 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_3 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів.

Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення. Якщо проголошено вступну та резолютивну частину постанови або справу розглянуто у порядку письмового провадження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її отримання у разі неподання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови або розгляду справи у порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Суддя ОСОБА_4