Справа № 804/8932/15
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 серпня 2015 р. Справа № 804/8932/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1,
секретаря судового засіданняОСОБА_2,
представника позивача: ОСОБА_4,
представника відповідача: ОСОБА_5.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Західно -Донбаської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, визнання протиправною та скасування вимоги, визнання протиправним та скасування рішення,
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.08.2015 відкрито провадження у справі № 804/8932/15 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 13.08.2015.
У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд задовольнити адміністративний позов повністю.
Представник відповідача проти позовних вимог заперечив, просив відмовити в задоволенні адміністративного позову повністю.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_4) є самозайнятою особою, яка провадить незалежну професійну діяльність, є приватним нотаріусом на підставі свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю від 18.03.1996 № 2113, належним чином завірена копія якого міститься в матеріалах справи.
Згідно з підпунктом 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі ПК України), самозайнята особа платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником у межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.
Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.
У відповідності до пункту 178.1 статті 178 ПК України особи, які мають намір здійснювати незалежну професійну діяльність, зобовязані стати на облік в органах державної податкової служби за місцем свого постійного проживання як самозайняті особи та отримати свідоцтво про таку реєстрацію згідно зі статтею 65 цього Кодексу.
Відповідно до абзацу другого пункту 65.1 статті 65 ПКУ фізичні особи, умовою ведення незалежної професійної діяльності яких згідно із законом є державна реєстрація такої діяльності у відповідному уповноваженому органі та отримання свідоцтва про реєстрацію чи іншого документа (дозволу, сертифіката тощо), що підтверджує право фізичної особи на ведення незалежної професійної діяльності, протягом 10 календарних днів після такої реєстрації зобов'язані стати на облік в органі державної податкової служби за місцем свого постійного проживання.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 перебуває на обліку у Західно - Донбаській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області як платник податків (підтверджується довідкою про взяття на облік платника податків від 06.02.2004 № 31/281), у тому числі, як платник єдиного внеску (підтверджується повідомленням про взяття на облік платника єдиного внеску від 20.09.2011 № 916/02-30).
Як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, Західно -Донбаською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області згідно з планом - графіком проведення планових виїзних перевірок субєктів господарювання за ІІ квартал проведена планова виїзна документальна перевірка дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства фізичною особою, яка займається незалежною професійною діяльністю ОСОБА_3 (р. н. о. к. НОМЕР_4) за період з 01.01.2012 по 31.12.2014, результати якої оформлені актом від 08.06.2015 № 33/10/04-10-17-03-19/НОМЕР_4.
Згідно реєстраційного посвідчення від 21.01.1998 № 90, виданого Управлінням юстиції у Дніпропетровській області адреса розташування робочого місця ОСОБА_3: АДРЕСА_1.
Матеріалами справи підтверджено та під час розгляду справи судом встановлено, що у 2012, 2013 та 2014 роках ОСОБА_3 укладав з ФОП ОСОБА_6 (р. н. о. к. НОМЕР_5) договори: від 20.05.2013, від 02.06.2014, від 11.08.2014 на виконання ремонтних робіт у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1, які за своєю суттю є договорами підряду, на підставі яких ФОП ОСОБА_6 виконувала ремонтні роботи, перелік яких визначений у локальних кошторисах на будівельні роботи.
Пунктом 178.2 статті 178 ПК України передбачено, що доходи громадян, отримані протягом календарного року від провадження незалежної професійної діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу, тобто за ставкою 15 відсотків бази оподаткування, а в разі перевищення десятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, ставка податку становить 17 відсотків суми перевищення.
Згідно з пунктом 178.3 статті 178 ПК України, оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий дохід, тобто різниця між доходом і документально підтвердженими витратами, необхідними для провадження певного виду незалежної професійної діяльності.
У разі неотримання довідки про взяття на облік особою, яка провадить незалежну професійну діяльність, об'єктом оподаткування є доходи, отримані від такої діяльності без урахування витрат.
Для визначення бази оподаткування податком на доходи фізичних осіб розраховується середньомісячний оподатковуваний дохід.
Фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, подають податкову декларацію за результатами звітного року відповідно до цього розділу у строки, передбачені для платників податку на доходи фізичних осіб (п. 178.4. ст. 178 ПК України).
У відповідності до п.179.1 ст.179 ПК України платник податку зобов'язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.
Як встановлено з матеріалів справи, позивачем до складу витрат у деклараціях про майновий стан і доходи за 2012 - 2014 рр. включені, зокрема, і витрати по ремонтним роботам за наведеними вище договорами із ФОП ОСОБА_6 Такі витрати податковий орган не визнав витратами, повязаними з провадженням професійної діяльності позивача та зазначив, що до складу таких витрат також неправомірно включений податок на додану вартість.
В правове обґрунтування своєї позиції відповідач послався на положення ст. 138 ПК України, як на норму, яка регламентує порядок та склад витрат, проте, суд зазначає, що таке посилання є помилковим, оскільки вказана норма врегульовує питання обрахування витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування податком на прибуток приватних підприємств - юридичних осіб, проте позивач не є юридичною особою, тим більше не є підприємцем в контексті норм Податкового кодексу України, відтак, дія вказаної норми на нього не поширює свою дію.
Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлюється Законом України «Про нотаріат», абзацом другим статті 3 якого визначено, що нотаріус не може займатися підприємницькою або адвокатською діяльністю, бути засновником адвокатських об'єднань, перебувати на державній службі або на службі в органах місцевого самоврядування, у штаті інших юридичних осіб, входити самостійно, через представника або підставних осіб до складу правління чи інших виконавчих органів господарських організацій, кредитно - фінансових установ, а також виконувати іншу оплачувану роботу, крім викладацької, наукової та творчої, у вільний від роботи час.
Суд зазначає, що нормами чинного Податкового кодексу України не передбачено конкретного переліку витрат для фізичних осіб, які провадять незалежну професійну діяльність. Основним критерієм для обґрунтування витрат, що зменшують дохід для визначення об'єкта оподаткування, є їх належність та необхідність для провадження незалежної професійної діяльності.
Наказом Державної податкової служби України від 24.12.2012 № 1185 затверджено узагальнюючу податкову консультацію щодо деяких питань оподаткування фізичних осіб, які провадять незалежну професійну діяльність (приватних нотаріусів, адвокатів). Так у вказаній податковій консультації податковий орган висловив позиція відповідно до якої, до витрат приватного нотаріуса можуть бути віднесені, зокрема:
- оренда робочого місця нотаріуса, у тому числі його поточний ремонт, обладнання пандусу для підїзду інвалідів;
- страхування цивільно - правової відповідальності приватного нотаріуса;
- технічне забезпечення діяльності робочого місця нотаріуса та його обслуговування: а) охоронна та пожежна сигналізація; б) металеві двері або металеві ролети; в) металеві грати, захисні ролети та броньована ударостійка плівка на вікнах; г) металеві шафи; д) вогнестійкий сейф; е) інформаційна вивіска; є) обслуговування технічного обладнання (комп'ютери, у тому числі їх програмне забезпечення, принтери, сканер, ксерокс, факс, телефон тощо); ж) підключення та користування мережею Інтернет без обмеження кількості провайдерів, включаючи мобільний Інтернет; з) телекомунікаційні послуги; и) меблі;
- програмне забезпечення, користування електронною базою законодавства;
- встановлення, обслуговування та користування державними та єдиними реєстрами;
- виготовлення печатки, штампів з текстами посвідчувальних написів;
- витрати на придбання спеціальних бланків нотаріальних документів та ведення реєстрів для реєстрації нотаріальних дій, книг, журналів реєстрації (обліку), передбачених номенклатурою;
- витрати на придбання канцелярського приладдя (картонажі, архівні папки, твердий картон, канцелярський папір, технічні засоби для прошивання документів тощо);
- витрати на забезпечення збереження документів нотаріального діловодства;
- проходження підвищення кваліфікації, участь у короткотермінових семінарах, міжнародних семінарах, симпозіумах, науково-практичних конференціях; удосконалення професійної майстерності; навчання в школі молодого нотаріуса; придбання та передплата юридичної літератури (книг, журналів, дисків, програм тощо);
- оплата праці та обов'язкові нарахування на фонд оплати праці помічників, секретарів, стажистів (найманих працівників);
- сплата внесків до Пенсійного фонду України, у тому числі на користь найманих працівників, та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування;
- відкриття рахунків у банках та їх розрахунково-касове обслуговування (депозитні рахунки);
- витрати на поштові та кур'єрські послуги, необхідні для ведення нотаріальної діяльності.
Суд зазначає, що вказана податкова консультація не відкликана податковим органом, а тому є діючою.
Аналогічна думка з цього приводу висловлена і Міністерством юстиції України у листі від 23.02.2012 № 13.1-17/74 «Щодо переліку витрат приватного нотаріуса», в якому наведено перелік витрат нотаріуса як особи, що провадить незалежну професійну діяльність, до якого включено витрати придбання або оренди робочого місця нотаріуса, у тому числі його ремонт (капітальний та поточний) на підставі ст. 24 Закону України «Про нотаріат».
Щодо доводів відповідача про неправомірне включення позивачем податку на додану вартість до складу витрат за договорами із ФОП ОСОБА_6 від 20.05.2013, від 02.06.2014, від 11.08.2014 суд зазначає наступне.
Як встановлено в акті перевірки від 08.06.2015 № 33/10/04-10-17-03-19/НОМЕР_4 фізична особа - підприємець ОСОБА_6 є платником єдиного податку та перебуває на спрощеній системі оподаткування (свідоцтво платника єдиного податку серія Б № 305275).
Позивач - ОСОБА_3 приватний нотаріус не зареєстрований платником податку на додану вартість, що відображено на стор. 15 акта перевірки.
У відповідності до ст. 180 ПК України, для цілей оподаткування платником податку є: 1) будь - яка особа, що провадить або планує провадити господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу; 2) будь - яка особа, що зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку; 3) будь - яка особа, що ввозить товари на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню, та на яку покладається відповідальність за сплату податків у разі переміщення товарів через митний кордон України відповідно до Митного кодексу України.
Таким чином, жодна зі сторін не є платником податку на додану вартість, тому і необхідність вирахування суми ПДВ із загальної вартості ремонтних робіт в даному випадку відсутня.
За наведених обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та наявність підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 30.06.2015 № НОМЕР_1 ( форми «Р»).
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначається Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» ( далі Закон).
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону визначено, що платниками єдиного внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.
У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону, єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на суму доходу, що розподіляється між членами сім'ї фізичних осіб - підприємців, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).
Ставки єдиного внеску встановлюються ст. 8 вказаного Закону.
У відповідності до ст. 25 цього Закону вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.
Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.
У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.
Згідно з п. 3 ч. 11 ст. 25 Закону, орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.
Таким чином, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).
Керуючись ст. ст. 11, 50, 70, 71, 72, 86, 94, 159 163, 186, 254 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_3 до Західно -Донбаської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, визнання протиправною та скасування вимоги, визнання протиправним та скасування рішення задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Західно -Донбаської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 30.06.2015 № НОМЕР_1 ( форми «Р»).
Визнати протиправним та скасувати рішення Західно -Донбаської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 30.06.2015 № НОМЕР_3 про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 2548 (дві тисячі пятсот сорок вісім гривень) грн. 08 коп.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 01 вересня 2015 року.

Суддя ОСОБА_1