Справа № 344/158/15-а 2-а/344/146/15
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2015-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2015 року Справа № 876/5240/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Качмара В.Я.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

за участі секретаря Бадівської О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 квітня 2015 року у справі за її позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франківської області про визнання дій протиправними, зобовязання до вчинення дій, визнання недійсним розпорядження,

В С Т А Н О В И В :

26.12.2014 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франківської області (далі - УПФ) в якому, з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 24.02.2015 (а.с.35), просила визнати незаконними дії відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку, визнати недійсним розпорядження УПФ від 02.04.2014 №1783 (далі - Розпорядження), зобовязати УПФ провести перерахунок пенсії як державному службовцю з врахуванням сум матеріальних допомог на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та грошової винагороди за безперервну працю в органах державних установ всього в сумі 34881,55грн, на які нараховувалися страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування згідно з довідкою від 05.12.2014 №198 з дня призначення пенсії, з 28.03.2014 та в подальшому проводити виплату відповідно до проведеного перерахунку.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 квітня 2015 року у справі №344/158/15-а адміністративний позов в частині позовних вимог з 28.03.2014 по 11.07.2014 залишено без розгляду.

ОСОБА_1 не погодилась із вказаним судовим рішенням, а тому покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначену ухвалу суду. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що нею пропущено строк звернення до адміністративного суду з поважних причин, а відтак суд першої інстанції безпідставно застосував положення ст.100 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково.

Залишаючи без розгляду позову заяву у справі, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду без поважних причин, а відтак слід застосувати наслідки передбачені ст.100 КАС України.

Проте, такі висновки суду першої інстанції лише частково відповідають фактичним обставинам справи та нормам процесуального права з таких міркувань.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.107 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Так, згідно ч.1 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Тривалість строку звернення до суду не змінюється залежно від того, коли було реалізоване право на позов. Строк звернення до суду розпочинається і закінчується з урахуванням тієї тривалості, яка передбачалася на момент початку перебігу відповідного строку.

В силу вимог ч.2 ст.99 КАС України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Із вищенаведеного слідує, що законодавець чітко передбачив можливість особи в шестимісячний строк звернутися до суду, якщо вона вважає, що її права, свободи чи інтереси порушені. Водночас зазначений строк обраховується з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення таких.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що оскільки стосовно не нарахованих пенсій ніякими нормативно-правовими актами, крім КАС України, не визначено строк звернення до суду, то під час вирішення спорів, які виникають із вказаних правовідносин слід застосовувати шестимісячний строк звернення до суду.

Оцінюючи обставини, що перешкоджали особі реалізувати право на своєчасне звернення до суду за захистом своїх прав, свобод чи інтересів у публічно-правових відносинах, повинен виходити з оцінки та аналізу всіх наведених та наявних доводів.

З матеріалів справи вбачається, що 26.12.2014 (а.с.25) позивач звернулася до суду із позовом, в якому просила задовольнити її позовні вимоги щодо визнання незаконними дій та зобовязання до вчинення дій з 28.03.2014, а отже пропустила встановлений ч.2 ст.99 КАС України строк звернення до адміністративного суду.

Покликання апелянта на те, що з березня 2014 року вона протягом тривалого часу хворіла, а відтак не мала змоги звернутися вчасно до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів, не знаходить свого підтвердження в матеріалах справи, оскільки додана нею медична документація не підтверджує її перебування на амбулаторному чи стаціонарному лікуванні протягом 2014 року, а свідчить про проходження нею в березні 2014 року та вересні-листопаді 2014 року медичних оглядів (а.с.16-24).

Жодних доказів, що захворювання яким хворіє позивач позбавляло її можливості звернутися за судових захистом чи обмежувало таке її право суду апеляційної інстанції не надано.

Відтак, апелянтом не зазначено обґрунтованих причин пропущення строку звернення до адміністративного суду, та не надано доказів на підтвердження того, що існували певні об'єктивні перешкоди для звернення до адміністративного суду у встановлений ч.2 ст.99 КАС України строк, а тому апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції щодо пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду без поважних причин.

Принагідно слід зазначити, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із її заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Позивач мав правові підстави для вчасного звернення до суду з відповідним позовом у строки, встановлені ст.99 КАС України, будь-яких перешкод для реалізації такого права матеріали справи не містять, як і не містять підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на наступне.

Так, судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги, що позивач звернулася до суду 26.12.2014, а не 12.01.2015, що підтверджується відповідним листом (а.с.25), а відтак правомірним є залишення без розгляду позовних вимог за період з 28.03.20014 по 25.06.2014 включно.

Що ж до позовних вимог за період з 26.06.2014 по 11.07.2014 включно, то такі повинні розглядатись судом, оскільки строк звернення по них позивачем не пропущено.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання. Відтак, оскаржувану ухвалу в частині залишення без розгляду адміністративного позову за період з 26.06.2014 по 11.07.2014 слід скасувати, а в решті залишити без змін.

Керуючись статтями 195, 196, 199, 200, 202, 205, 206, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 квітня 2015 року в частині залишення без розгляду адміністративного позову за період з 26 червня 2014 року по 11 липня 2014 скасувати, а в решті залишити без змін.

Ухвала в частині залишення без змін рішення суду першої інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в решті є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.Я. Качмар

Суддя О.М. Гінда

Суддя В.В. Ніколін

Повний текст виготовлений 21 грудня 2015 року.