Справа № 2а-0770/3589/12
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2015-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2015 р. Справа № 876/6167/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції Закарпатської області Державної податкової служби на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 березня 2013 року у справі за позовом Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції Закарпатської області Державної податкової служби до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Компані», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору державний реєстратор Великоберезнянської районної державної адміністрації Закарпатської області про визнання частково недійсними установчих документів,-

В С Т А Н О В И В:

06.12.2012 року Ужгородська міжрайонна державна податкова інспекція Закарпатської області Державної податкової служби звернулася в суд з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Компані», в якому просила визнати частково недійсним: протокол № 2 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Компані» від 17.05.2011 року, в частині п. 3, а саме «Новим місцезнаходженням товариства визначити: 89021, Закарпатська область, Великоберезнянський район, с. Вишка, вул. Івана Ваша,3»; нову редакцію Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Компані» затвердженого Протоколом № 2 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Компані» від 17.05.2011 року, в частині підпункту 1.12. пункту 1 Статуту, а саме «місцезнаходження Товариства: 89021, Закарпатська область, Великоберезнянський район, с. Вишка, вул. Івана Ваша,3».

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 22 листопада 2012 року місцезнаходженням відповідача є: 89021, Закарпатська область, Великоберезнянський район, с. Вишка, вул. Івана Ваша, буд. 3. Підставою державної реєстрації змін до установчих документів відповідача слугувала зміна адреси місцезнаходження, а саме з: 03134, м. Київ, Святошинський район, вул. Булгакова, буд. 16 на адресу: 89021, Закарпатська область, Великоберезнянський район, с. Вишка, вул. Івана Ваша, буд. 3. Відповідно до даних позивача - відповідач відсутній за юридичною адресою реєстрації. Відсутність відповідача за своїм місцезнаходженням унеможливлює виконання позивачем функцій та здійснення повноважень, що передбачені Законом України "Про державну податкову службу в Україні" та Податковим кодексом України.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 березня 2013 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що відсутність юридичної особи за вказаним її місцезнаходженням є виключно підставою для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, однак, вказана обставина не є підставою для скасування державної реєстрації змін до установчих документів чи скасування реєстраційних записів, що вчинені державним реєстратором.

Не погодившись з вищенаведеною постановою, Ужгородська міжрайонна державна податкова інспекція Закарпатської області Державної податкової служби подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою адміністративний позов задовольнити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У звязку з неприбуттям у судове засідання представників осіб, що беруть участь у справі, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року № 2453-VI), що є достатнім для розгляду даної справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 17 травня 2011 року державним реєстратором виконавчого комітету Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис "внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах"(запис 9), відповідно до якого місцезнаходженням відповідача є: 89021, Закарпатська область, Великоберезнянський район, с.Вишка, вул. Івана Ваша, будинок 3(а.с.27-30). 06 червня 2011 року державним реєстратором виконавчого комітету Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис "зняття з обліку"(запис 10). 09 червня 2011 року державним реєстратором Великоберезнянської районної державної адміністрації Закарпатської області до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис "взяття на облік"(запис 11).

Згідно довідки № 77/8/29-00 від 09 червня 2011 року, що складена підрозділом податкової міліції - за адресою 89021, Закарпатська область, Великоберезнянський район, с.Вишка, вул. Івана Ваша, будинок 3, відповідач не знаходиться. Цією ж довідкою констатовано, що за вказаною адресою даної вулиці в с. Вишка немає(а.с.14).

07 липня 2011 року був складений акт про відсутність по юридичній адресі. Відповідно до вказаного акту в результаті обстеження встановлено, що за адресою: 89021, Закарпатська область, Великоберезнянський район, с.Вишка, вул. Івана Ваша, будинок 3 - Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Компані", посадові особи, представники даного товариства та будь-яке майно цього товариства не знаходиться(а.с.15).

11 липня 2011 року позивачем було повідомлено державного реєстратора Великоберезнянської районної державної адміністрації Закарпатської області про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням, а також про те, що фактичне місцезнаходження відповідача або адреса, за якою здійснюється зв'язок не встановлено(а.с.16).

Відповідно до довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців(а.с.30), 29 липня 2011 року державним реєстратором Великоберезнянської районної державної адміністрації Закарпатської області до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис "внесення інформації щодо відсутності юридичної особи за вказаною адресою"(запис 12)(а.с. 30).

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до статті 93 Цивільного кодексу України, місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Згідно з частинами першою, другою, четвертою статті 57 Господарського кодексу України установчими документами суб'єкта господарювання є рішення про його утворення або засновницький договір, а у випадках, передбачених законом, статут (положення) суб'єкта господарювання.

В установчих документах повинні бути зазначені найменування суб'єкта господарювання, мета і предмет господарської діяльності, склад і компетенція його органів управління, порядок прийняття ними рішень, порядок формування майна, розподілу прибутків та збитків, умови його реорганізації та ліквідації, якщо інше не передбачено законом.

Статут суб'єкта господарювання повинен містити відомості про його найменування, мету і предмет діяльності, розмір і порядок утворення статутного капіталу та інших фондів, порядок розподілу прибутків і збитків, про органи управління і контролю, їх компетенцію, про умови реорганізації та ліквідації суб'єкта господарювання, а також інші відомості, пов'язані з особливостями організаційної форми суб'єкта господарювання, передбачені законодавством. Статут може містити й інші відомості, що не суперечать законодавству.

Частиною другою статті 87 Цивільного кодексу України передбачено, що установчим документом товариства є затверджений учасниками статут або засновницький договір між учасниками, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини першої статті 143 Цивільного кодексу України установчим документом товариства з обмеженою відповідальністю є статут.

Статут товариства з обмеженою відповідальністю крім відомостей, передбачених статтею 88 цього Кодексу, має містити відомості про: розмір статутного капіталу, з визначенням частки кожного учасника; склад та компетенцію органів управління і порядок прийняття ними рішень; розмір і порядок формування резервного фонду; порядок передання (переходу) часток у статутному капіталі.

Отже, підставами для визнання недійсними установчих документів, зокрема, статуту товариства з обмеженою відповідальністю може бути невідповідність його вимогам законодавства, допущення при затвердженні статуту порушень, які не можна усунути або наявність у статуті відомостей, що суперечать законодавству.

Порядок реалізації функцій податкових органів врегульований пунктом 11.10 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.11 року №1588.

Згідно із п. 11.10 Порядку, якщо платник податків не має заборгованості перед бюджетом та у разі:

-неподання протягом одного року в органи державної податкової служби податкових декларацій, документів податкової звітності;

-якщо установчі документи суперечать чинному законодавству;

-провадження діяльності, яка суперечить установчим документам та законодавству;

-наявності в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність юридичної особи за вказаним її місцезнаходженням;

-наявності в органу державної податкової служби передбачених законами України інших підстав для постановлення судового рішення щодо припинення (ліквідації) чи скасування державної реєстрації суб'єкта господарювання,

-то керівник органу державної податкової служби приймає рішення у вигляді розпорядження відносно платника податків - про звернення до суду або господарського суду із заявою (позовною заявою) про винесення судового рішення щодо припинення юридичної особи чи підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, відміни державної реєстрації припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи.

Разом з тим, функції податкових органів визначені статтею 19-1 Податкового кодексу України.

За змістом вказаної норми, компетенція органів державної податкової служби поширюється саме на відносини у сфері оподаткування.

Згідно із підпунктом 20.1.12 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право у випадках, встановлених законом, звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб'єктів господарювання.

Як встановлено пунктом 67.2 статті 67 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби в установленому законом порядку мають право звертатися до суду про винесення судового рішення щодо:

- припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців;

- відміни державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців;

- скасування державної реєстрації змін до установчих документів.

Колегія суддів звертає увагу, що реалізація податковими органами своїх повноважень, передбачених підпунктом 20.1.12 пункту 20.1 статті 20 та пунктом 67.2 статті 67 Податкового кодексу України, можлива не в усіх випадках, а лише у тих, коли податкові органи діють на реалізацію своєї владної компетенції щодо контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів. Тобто, органи державної податкової служби вправі звертатись з вказаними вимогами у випадках здійснення діяльності, безпосередньо спрямованої на ухилення від оподаткування.

З Довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців слідує, що 17 травня 2011 року державним реєстратором виконавчого комітету Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис «внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах» (запис 9), відповідно до якого місцезнаходженням відповідача є: 89021, Закарпатська область, Великоберезнянський район, с.Вишка, вул. Івана Ваша, будинок 3(а.с.27-30).

Судом першої інстанції встановлено, що в обґрунтування своєї позиції позивач посилається на акт перевірки від 07 липня 2011 року, яким зафіксована відсутність підприємства за зареєстрованою адресою.

З матеріалів справи слідує, що суб'єктом владних повноважень не наведено доказів здійснення відповідачем діяльності, безпосередньо спрямованої на ухилення від оподаткування.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погогоджується з висновками суду першої інстанції про недоведеність позивачем достатніх доказів обґрунтованості позовних вимог, у зв'язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки суперечать вимогам діючого законодавства та не підтверджені матеріалами справи.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції Закарпатської області Державної податкової служби залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 березня 2013 року у справі № 2а-0770/3589/12 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України напротязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: О.Б. Заверуха

Судді: О.М. Гінда

ОСОБА_2