Справа № 826/23999/15
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 грудня 2015 року № 826/23999/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Гарника К.Ю., за участю секретаря судового засідання Непомнящої А.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Вісла 07»
доДержавної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві
про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вісла 07» (далі по тексту - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі по тексту - відповідач), в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 13 жовтня 2015 року № та № .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 жовтня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі № 826/23999/15, закінчено підготовче провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 17 листопада 2015 року.

У судовому засіданні 17 листопада 2015 року представник позивача підтримав адміністративний позов, просив суд задовольнити його. Представник відповідача заперечив проти адміністративного позову.

Керуючись приписами частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, надавши можливість присутнім учасникам судового розгляду у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, та враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, завершив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що у період з 17 липня 2015 року по 28 серпня 2015 року, Державною податковою інспекцією у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві проведено планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Вісла 07» (податковий номер 35378846) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 квітня 2012 року по 31 грудня 2014 року, валютного та іншого законодавства за період з 01 квітня 2012 року по 31 грудня 2014 року, за результатом якої складено акт перевірки від 04 вересня 2015 року № 4356/26-58-22-08/35378846.

Як висновок проведеної перевірки встановлено наступні порушення:

- пункту 138.2. статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1. статті 139 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток у сумі 138017 грн., в тому числі: за 2013 року в сумі 138017 грн.;

- пункту 185.1 статті 185, пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість на суму 145281,00 грн., у тому числі по періодам: липень 2013 року - 65056,00 грн., вересень 2013 року - 40345,00 грн., грудень 2013 року - 39880,00 грн.

Вказані висновки обґрунтовані тим, що на думку контролюючого органу, позивачем документально не підтверджено реальність господарських відносин між ним та ТОВ «Імперія СВ», ТОВ «Торг Груп».

На підставі вищезазначених висновків, Державною податковою інспекцією у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві:

- № від 13 жовтня 2015 року, яким, за порушення пункту 185.1 статті 185, пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, Товариству з обмеженою відповідальністю «Вісла 07» збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на суму 181 601,00 грн., в тому числі: за основним платежем - 145 281 грн., за штрафними санкціями - 36 320 грн.

- № від 13 жовтня 2015 року, яким, за порушення пункту 138.2. статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1. статті 139 Податкового кодексу України, Товариству з обмеженою відповідальністю «Вісла 07» збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток на суму 172 521,00 грн., в тому числі: за основним платежем - 138017 грн., за штрафними санкціями - 34504 грн.

Позивач не погоджується з висновками Акта перевірки та прийнятими на його підставі податковими повідомленнями - рішеннями й мотивує позовні вимоги тим, що відповідачем не наведено жодного доказу на підтвердження нереальності господарських відносин між ним та ТОВ «Імперія СВ», ТОВ «Торг Груп».

Заперечення відповідача, співпадають з висновками акта від 04 вересня 2015 року № 4356/26-58-22-08/35378846.

Як зазначив Вищий адміністративний суд України в листі від 02 червня 2011 року №742/11/13-11, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції та установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Таким чином, в межах даного спору слід встановити факт здійснення (реальність) господарських операцій між позивачем та ТОВ «Імперія СВ», ТОВ «Торг Груп» обставини використання придбаних товарів у власній господарській діяльності позивача, встановити спеціальну податкову правосуб'єктність учасників господарської операції (зокрема, чи були платниками податку на додану вартість).

Матеріали справи свідчать, що на підставі Договору купівлі-продажу № 0110/СА-1 від 01 жовтня 2011 року, Договору поставки № 23/0312 від 23 березня 2012 року та Договору поставки № 04/12-13 від 04 грудня 2013 року, укладених із ТОВ «Імперія СВ» та ТОВ «Торг Груп» відповідно, позивачем придбавались товари, перелік яких міститься видаткових накладних.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник. податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

З аналізу статті 198 Податкового кодексу України вбачається, що визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку на додану вартість є відповідність податкової накладної порядку її заповнення та подальше використання придбаних товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Як вбачається з обставин справи, позивач в податкових деклараціях з податку на додану вартість за перевіряємий період в складі податкового кредиту відобразив суми податку на додану вартість на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ «Вісла 07», у зв'язку з придбанням товарів.

Суд звертає увагу, що наявність у покупця належно оформлених документів, необхідних для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих постачальником/продавцем податкових накладних, не є безумовною підставою формування податкового кредиту, у разі недоведенння реальності здійснених господарських операцій та факту використання придбаних товарів/послуг в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Під господарською діяльністю у Господарському кодексі України (стаття 3) розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, податкові накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Таким чином, право на податковий кредит з податку на додану вартість виникає в результаті придбання товарів і послуг з метою використання в господарській діяльності. При цьому операція з придбання повинна бути реальною, тобто повинна мати місце об'єктивна зміна складу активів платника податків.

Крім того, в основі будь-якої реальної господарської операції має лежати економічна мета, тобто бажання платника податків приростити активи за допомогою досягнення господарського ефекту.

У податковому обліку понесені витрати на придбання послуг мають бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення, тобто первинними документами, що містять інформацію про фактичні господарські операції, розкривають їх зміст та обсяг.

За відсутності достатніх доказів - первинних документів, які б достовірно підтверджували факт здійснення господарської операції, розкривали її зміст та обсяг з метою та в цілях господарської діяльності платника податку, підстави для формування даних податкового обліку - відсутні.

Обґрунтовуючи реальність фінанси-господарських відносин із ТОВ «Імперія СВ», ТОВ «Торг Груп», позивачем зазначено, що придбаний товар придбано з метою подальшої реалізації контрагентам-покупцям.

Разом з тим, контролюючим органом поставлено під сумнів реальність придбання товарів у ТОВ «Імперія СВ», ТОВ «Торг Груп».

Відтак, щодо взаємовідносин позивача із ТОВ «Імперія СВ» слід зазначити наступне.

В ході перевірки встановлено, що TOB «Вісла 07» у періоді, що перевірявся, мало фінансово-господарські відносини з TOB «ТОВ «Імперія СВ»» () на підставі Договорів купівлі - продажу № 0110/СА-1 від 01 жовтня 2011 року та № 23/0313 від 23 березня 2012 року.

Пунктом 1.2 Договорів передбачено складання заявок, відповідно до яких визначається кількість, номенклатура та ціна товару з урахуванням наявності товару на складі постачальника. Проте, такі заявки відсутні в матеріалах справи, та не надавались до перевірки.

Матеріали справи також не містять будь-якого підтвердження відповідності отриманого позивачем товару стандартам, технічним умовам, отримання сертифікатів якості, або будь-якої іншої документації, що передбачено п. 5.1 договорів Крім того, будь-які документи, що підтверджують якість, технічний стан, відповідність стандартам та походження товару також не надані і до перевірки.

По-третє, у наданих видаткових накладних відсутній підпис та інші дані, за якими можливо ідентифікувати відповідальну особу від покупця, а також не вказано за якою довіреністю товарно-матеріальні цінності отримані особою від позивача, та чи мала вона достатнє коло правомочностей.

Дані реквізити є обов'язковими до вказання, відсутність яких нівелює чинність документа.

До того ж питання наявності довіреностей на осіб, яких уповноважено приймати товар від Продавця та обов'язок надати їх Продавцю врегулювано самими сторонами в Договорах, та визначено розміщення таких відомостей у Додатку 1 до Договорів. Проте, в матеріалах справи додатки до договорів відсутні.

Щодо наданих до суду, але не наданих до перевірки товарно-транспортних накладних, то варто зазначити, що в них відсутні відомості щодо довіреності вантажоодержувача (позивача), на підставі якої відбувалося одержання товару.

Крім того, за умовами договору перехід права власності на товар здійснюється в момент прийому-передачі товару на складі покупця та підписаня накладної.

Місцем складання видаткових накладних по даним договорам є: 01103, м.Київ, Печерський р-н, вул. Кіквідзе, буд.17, офіс 212/8, що не є складським приміщенням.

При цьому, згідно відомостей, вказаних в даних товарно-транспортних накладних, переміщення товару відбувалося із с. Мироцького до м. Бучи, що суперечить умовам п.3.5 договорів.

Відтак, щодо взаємовідносин позивача із ТОВ «Торг Груп» слід зазначити наступне.

В ході перевірки встановлено, що TOB «Вісла 07» у періоді, що перевірявся, мало фінансово-господарські відносини з TOB «Торг Груп» ().

Між TOB «Вісла 07» та TOB «Торг Груп» було укладено Договір поставки № 04/12-13 від 04 грудня 2013 року.

За умовами даного договору найменування, асортимент та ціна товару визначаються сторонами у Специфікації, яка є його невід'ємною частино.

Також сторони передбачили обов'язковими до складання замовлень товару, що є додатком 2 до договору

Проте таких додатків до перевірки надано не було та в матеріалах справи відсутні.

До того ж повноваження осіб, що здійснюють приймання товару від імені покупця, за умовами договору, має підтверджуватися разовим дорученням на одержання товарно-матеріальних цінностей.

Але таких доручень або інших документів, які б уповноважували осіб на одржання товару, в тому числі довіреностей за даним договором матеріали справи не містять.

Також відомості щодо довіреності не зазначені і у видатковій накладній, за якою відбувалася передача товарно-матеріальних цінностей.

До того ж у видатковій накладній відсутній підпис та інші дані, за якими можна ідентифікувати відповідальну особу як від продавця, так і від покупця.

Як і в попередніх правовідносинах, матеріали справи також не містять будь-якого підтвердження відповідності отриманого позивачем товару стандартам, технічним умовам, отримання сертифікатів якості, або будь-якої іншої документації, що передбачено п. 5.1 договору. Крім того, будь-які документи, що підтверджують якість, технічний стан, відповідність стандартам та походження товару також не надані і до перевірки.

Варто вказати, що поставка товару здійснюється транспортом та за рахунок постачальника на склад покупця та може здійснюватися частинами.

Завантаження товару на складі постачальника здійснюється за рахунок та силами постачальника, а розвантаження здійснюється за рахунок та силами покупця.

При цьому позивачем не надано підтверджень того, хто саме був допущений до розвантажувальних робіт, порядок їх виконання та документалізоване завершення.

Крім того, за умовами договору, сторони проводять звірки взаєморозрахуків за попередній місяць та складають акт.

На основі звірок покупець зобов'язаний надати на вимогу постачальника письмовий звіт про залишки нереалізованого товару на складі покупця.

Але відомостей кому та якими партіями одержаний товар був реалізований позивачем надано не було.

Також, враховуючи, що за умовами договорів зазначена господарська операція є поставкою товару необхідною умовою є надання документального підтвердження самого транспортування об'єкту договору товарно-транспортними накладними.

Відповідно до спільного наказу Міністерства транспорту України та Міністерства статистики України «Про затвердження типових форм первинного обліку роботи вантажного автомобіля» від 29.12.1995 р. № 488/346 встановлено, що застосування затверджених даним наказом форм первинних документів є обов'язковим для всіх суб'єктів господарської діяльності, незалежно від форм власності, а саме: - «подорожній лист вантажного автомобіля», ф.№2; - «товарно-транспортна накладна», ф.№1-ТН; - «талон замовника», ф.№1-ТЗ.

Також даним наказом передбачено, що в тих випадках, коли в товарно- транспортній накладній форми № 1-ТН у розділі «Відомості про вантаж» немає можливості перелічити усі назви і характеристики відпущених товарно-матеріальних цінностей, до товарно-транспортної накладної, як товарний розділ, повинні прикладатися як невід'ємна частина спеціалізовані форми (товарна накладна та інші форми), затверджені в установленому порядку, по яких проводиться списування товарно-матеріальних цінностей у вантажовідправника і оприбуткування їх у вантажоодержувача, а також ведеться складський, оперативний і бухгалтерський облік.

Відповідно до Інструкції про порядок виготовлення, схову, застосування єдиної первинної транспортної документації для перевезення вантажів автомобільним транспортом та обліку транспортної роботи, товарно-транспортна накладна типової форми № 1-ТН затверджена наказом Міністерства транспорту України, Міністерства статистики України від 29.12.1995 р. № 488/346 - є єдиним первинним документом для списання товарно-матеріальних цінностей у вантажовідправника та оприбуткування у вантажоодержувача при перевезенні вантажів в межах України, а також для їх складського, оперативного і бухгалтерського обліку.

При доставці товару автомобілем, обов'язковим документом є товарно- транспортна накладна за формою № 1-ТН. У ній повинні бути відмітки відправника товару (щодо відвантаження товару) та його отримувача (стосовно фактичного отримання товару).

Вантажовідправник зобов'язаний передати водію разом з товарно-транспортною накладною посвідчення про якість або сертифікат. Відомості про ці документи обов'язково зазначаються в товарно-транспортній накладній. У посвідченні про якість, у сертифікаті або іншому документі повинні міститись відомості про продукцію, допустимий термін його доставки.

Проте, матеріали справи не містять таких первинних документів та до перевірки не надавалися.

Таким чином, за відсутності документів, що можуть підтвердити транспортування товару, господарська операція не може вважатись такою, що направлена на реальне настання правових наслідків.

Так, позивач не надав до перевірки заявки на товар, специфікації, довіреності на осіб, уповноважених на отримання товару, сертифікати на товар, товарно - транспортні накладні.

Відповідно до пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Доказів надання під час перевірки або після її закінчення, але до прийняття рішення, копій заявок на товар, специфікацій, довіреностей на осіб, уповноважених на отримання товару, сертифікатів на товар, товарно - транспортних накладних, матеріали справи не містять.

Разом з тим, відхиляються посилання відповідача на податкову інформацію та на акти перевірки ТОВ «Імперія СВ», ТОВ «Торг Груп», оскільки юридична відповідальність має індивідуальний характер, тому позивач не може нести відповідальність за можливі протиправні дії інших юридичних осіб.

Відтак, позивачем не спростовано належними доказами доводи податкового органу щодо відсутності фактичного здійснення вказаних господарських операцій, а відтак, з урахуванням вказаних обставин такі документи не можна вважати належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання послуг.

Позивачем не надано документального підтвердження тих обставин та відносин, які супроводжують фактичне виконання такого роду операцій та у сукупності підтверджують їх реальне виконання, а відтак, і не доведено того, що обумовлені правочином надані послуги надані саме цим контрагентом.

За таких обставин, аналізуючи наведені норми чинного законодавства та наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість висновків контролюючого орган про порушення пункту 138.2. статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1. статті 139, пункту 185.1 статті 185, пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем доведена правомірність та обґрунтованість прийняття спірних податкових повідомлень-рішень з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вісла 07» не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 94, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Вісла 07» відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.Ю. Гарник