Справа № 761/19577/15-а
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

22 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

за участю позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 10 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інспектора ВДАІ Шевченківського району м. Києва Пікожа Дмитра Вікторовича, Відділу ДАІ Шевченківського РУ ГУ МВС України у м. Києві про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та визнання дій протиправними,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року позивач - ОСОБА_2, звернувся до Шевченківського районного суду и. Києва від 10 листопада 2015 з адміністративним позовом до Інспектора ВДАІ Шевченківського району м. Києва Пікожа Дмитра Вікторовича, Відділу ДАІ Шевченківського РУ ГУ МВС України у м. Києві, в якому просить суд:

встановити відсутність компетенції інспектора ВДАІ Шевченківського району старшого лейтенанта міліції Пікожа Д.В. до складання протоколу серії АП1 №235295 про адміністративне правопорушення від 27.06.2015;

постанову серії ПСІ №532871 у справі про адміністративне правопорушення визнати недійсною та скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, закрити за відсутністю у діях складу зазначеного правопорушення;

визнати дії інспектора ВДАІ Шевченківського району старшого лейтенанта міліції Пікода Д.В. протиправними;

згідно з ч.2 ст. 25 ЗУ «Про міліцію», який голосить «При порушенні працівником міліції прав і законних інтересів громадянина міліція зобов'язана вжити заходів щодо поновлення цих прав, відшкодування завданих матеріальних збитків, на вимогу громадянина публічно вибачитися», зобов'язати інспекторів ВДАІ Шевченківського РУ ГУ МВС України у м. Києві публічного вибачення перед членами сім'ї позивача.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 10 листопада 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно досліджено докази та встановлено обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду и. Києва від 10 листопада 2015 року - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що допущене з боку позивача адмінправопорушення мало місце про, що правомірно інспектором ВДАІ Шевченківського району старшим лейтенантом міліції Пікожем Д.В. був складений протокол про адмінправопорушення, цей протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, будь яких неправомірних дій при складанні протоколу та винесенні постанови про адмінправопорушення відносно позивача, судом не встановлено, а тому суд вважає, що вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції погоджується виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, 27.06.2015 інспектором ВДАІ Шевченківського району старшим лейтенантом міліції Пікожем Д.В. за порушення вимог, п.2.1.г, п.2.3.в Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 126 та ч. 5 ст. 121 КУпАП, складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 №235295.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 27.06.2015 керував автомобілем «Chery Sl 1QQ», державний номер знак НОМЕР_1 по вул. Мельникова - вул. Оранжерейна в м. Києві не будучи пристебнутим ременем безпеки та не мав при собі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1.г та п.2.3.в ПДР.

На підставі ст.ст. 222, 276, 278, 280, 283 КУпАП, старшим лейтенантом міліції Пікожем Д.В. розглянуто справу про адміністративне правопорушення та винесено постанову про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Поряд з цим, згідно пояснень позивача від 27.06.2015 він рухався по вул. Мельников. Проїхавши поворот на вул. Оранжерейна, зупинився та почав рух заднім ходом, з метою дочекатись червоного сигналу світлофора та безпечно повернути ліворуч в сторону м. Дорогожичі. В цей час під'їхав автомобіль інспекторів та перекрив автомобілю позивача рух. Проте працівниками ДАІ було складено протокол за інше правопорушення, ніж те, яке вчинив позивач, а саме за рух без пристебнутих ременів безпеки та відсутність страхового полюсу.

Вважаючи такі дії інспектора та, відповідно, складений ним протокол, протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Обговорюючи правомірність вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно зі ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин (далі - КупАП), про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

За приписами ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-19 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів.

Приписами ст. 222 КУпАП визначено, що розгляд справ про адміністративні правопорушення в частині порушення правил дорожнього руху за ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 належить до компетенції органів внутрішніх справ (міліція).

Згідно зі ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Як убачається з матеріалів справи спірний протокол серії АП1 №235295 від 27.06.2015 складений інспектором ВДАІ Шевченківського району старшим лейтенантом міліції Пікожем Д.В., має всі необхідні реквізити та відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

За таких обставин, позовна вимога щодо встановлення відсутності компетенції інспектора ВДАІ Шевченківського району старшого лейтенанта міліції Пікожа Д.В. до складання вказаного протоколу є безпідставною, в свою чергу висновки суду першої інстанції в цій частині правильними.

Щодо позовних вимог позивача про скасування постанови серії ПСІ №532871 у справі про адміністративне правопорушення та визнання дій інспектора ВДАІ Шевченківського району старшого лейтенанта міліції Пікода Д.В. протиправними, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 ст. 69 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивача спірною постановою притягнуто до відповідальності за порушення ч. 5 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом не будучи пристебнутим ременем безпеки та відсутність полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Зокрема, відповідно до п. 2.3.в ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Частиною 5 ст. 121 КУпАП визначено, що порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу від трьох до п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як убачається з матеріалів справи та підтверджується, позивачем останній при зупинці його автомобіля інспекторами ДАІ не був пристебнутий ременем безпеки. Колегія суддів критично оцінює доводи останнього з приводу того, що в той момент автомобіль не рухався, оскільки, як зазначає сам позивач, він зупинив автомобіль після того, як його було заблоковано автомобілем ДАІ. При цьому наведені вище норми не ставлять в залежність користування ременем безпеки від руху транспортного засобу чи тимчасової зупинки.

Також, згідно з пунктом 2.1.ґ ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки, зокрема, поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") тягне за собою накладення штрафу від двадцяти п'яти до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом 21.2 статті 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами МВС України при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Таким чином, з наведеного випливає, що закон передбачає два випадки перевірки наявності договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів уповноваженими на це органами: у випадках складання протоколу про адміністративне правопорушення та у випадку скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

З огляду на викладене, враховуючи, що інспектором ДАІ складався протокол про адміністративне правопорушення щодо вчинення порушення передбаченого п. 2.3.в ПДР України, у останнього були підстави для контролю за наявністю у позивача договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Натомість, як не заперечує позивач, він відмовився надати інспектору ДАІ Полюс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Враховуючи викладене вище, убачається, що зазначені в протоколу серії АП1 №235295 від 27.06.2015 правопорушення допущені позивачем мали місце, а, відтак, доводи останнього про те, що адміністративний матеріал не відповідає дійсності, у зв'язку із допущенням іншого правопорушення, є необґрунтованими.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що встановлене відповідачем адміністративне правопорушення з боку позивача мало місце про, що правомірно інспектором ВДАІ Шевченківського району старшим лейтенантом міліції Пікожем Д.В. був складений протокол про адміністративне правопорушення. Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вимоги позивача задоволенню не підлягають.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. В зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду и. Києва від 10 листопада 2015 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду и. Києва від 10 листопада 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: О.Є. Пилипенко

Суддя: Я.Б. Глущенко

С.Б. Шелест

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення - 22.12.2015 року.

.

Головуючий суддя Пилипенко О.Є.

Судді: Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.