Справа № 819/3460/15
Суддя: Ходачкевич Н.І.
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/3460/15

22 грудня 2015 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі: головуючого судді Ходачкевич Н.І.розглянувши в письмовому провадженні в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції в Тернопільській області про зобов'язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Тернопільського окружного адміністративного суду до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції в Тернопільській області про про зобов'язання відділ державної реєстрація актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції внести зміни до актового запису про народження № 60 від 22 квітня 1959 року складеного Козлівською сільською радою Козівського району в Тернопільській області на громадяна ОСОБА_2, шляхом зміни національність матері дитини з "українка" на "полька" та внести зміни до актового запису про шлюб №20 від 25 серпня 1973 року складеного Козлівською сільською радою Козівського району в Тернопільській області на громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 шляхом зміни національність нареченого з українець на поляк .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Відділом ДРАЦСРС Тернопільського міського управління юстиції відмовлено у внесенні змін до актового запису про народження № 60 від 22 квітня 1959 року складеного Козлівською сільською радою Козівського району в Тернопільській області на громадяна ОСОБА_2, шляхом зміни національність матері дитини з "українка" на "полька" та внести зміни до актового запису про шлюб №20 від 25 серпня 1973 року складеного Козлівською сільською радою Козівського району в Тернопільській області на громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 шляхом зміни національність нареченого з українець на поляк, у зв'язку з тим що зміна національності чинним законодавством не передбачена, оскільки Указ Президента України від 31 грудня 1991 року "Про порядок зміни громадянами України національності" втратив чинність на підставі Указу Президента україни від 27.01.1999 року № 70/99. Позивач вважає даний висновок протиправним, оскільки мати позивача ОСОБА_4 (дівоче прізвище ОСОБА_5) ОСОБА_6 була хрещена в костьолі. Дідо, бабця та її матір були поляками, вся сімя дотримувалась римо-католицьких обрядів, що підтверджується свідоцтвом про народження його матері - виданого 24 липня 2008 року Бюром Запису актів Цивільного Стану м.Варшава Республіки Польща, а також рішенням Козівського районного суду Тернопілької області у справі № 2-О-75/2008 року від 19.09.2008 року, у справі, за заявою ОСОБА_4 (д.п. ОСОБА_5) ОСОБА_6, яким встановлено факт належності останньої до польської національності.Крім того зазначив, що він отримав карту поляка №КАА213194, яка підтверджує його приналежність до польського народу.

Представник позивача, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. З підстав викладених в позовній заяві просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився.

Таким чином, з огляду на вжиття судом всіх залежних від нього заходів щодо повідомлення належним чином сторін про наявність судової справи з їх участю та можливість реалізації ними права захисту у судовому порядку їх прав та інтересів, зважаючи на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, а також враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, та відповідну заяву позивача про розгляд справи без його представника, - суд, у відповідності до положень статей 12, 41, частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, визнав за доцільне проводити розгляд справи в порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

ОСОБА_2 звернувся у відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції у Тернопільській області із заявою про внесення змін до актового запису про народження № 60 від 22 квітня 1959 року складеного Козлівською сільською радою Козівського району в Тернопільській області на громадяна ОСОБА_2, шляхом зміни національність матері дитини з "українка" на "полька" та про внесення змін до актового запису про шлюб №20 від 25 серпня 1973 року складеного Козлівською сільською радою Козівського району в Тернопільській області на громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 шляхом зміни національність нареченого з українець на поляк .

За наслідками розгляду даної заяви висновком ДРАЦСРС Тернопільського міського управління юстиції позивачу відмовлено у задоволенні заяви щодо внесення змін до актового запису про народження № 60 від 22 квітня 1959 року складеного Козлівською сільською радою Козівського району в Тернопільській області на громадяна ОСОБА_2, шляхом зміни національність матері дитини з "українка" на "полька" та про внесення змін до актового запису про шлюб №20 від 25 серпня 1973 року складеного Козлівською сільською радою Козівського району в Тернопільській області на громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 шляхом зміни національність нареченого з українець на поляк, у зв'язку з тим що зміна національності чинним законодавством не передбачена, оскільки Указ Президента України від 31 грудня 1991 року "Про порядок зміни громадянами України національності" втратив чинність на підставі Указу Президента україни від 27.01.1999 року № 70/99.

Згідно з положеннями ст.ст. 1 та 3 Закону України Про національні меншини в Україні Україна гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості й самовиявлення.

Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах.

При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невід'ємною частиною загальновизнаних прав людини.

До національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Відповідно до ст. 4 даного Закону відносини, які виникають з приводу реалізації громадянами України прав і свобод, пов'язаних з їх належністю до національних меншин, регулюються Конституцією України, цим Законом, прийнятими на їх підставі іншими законодавчими актами, а також міжнародними договорами України.

Відповідно до ст.11 Закону України Про національні меншини громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність.

Згідно з приписами ч.2 ст.300 ЦК України фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

У Постанові Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності запису в актах громадянського стану зазначено, що при розгляді таких справ слід враховувати, що в актових записах про народження повинні міститись відомості про національність батьків, а якщо їх не було внесено чи неправильно зазначено то такий актовий запис має бути доповнено відповідно до рішення суду. Питання щодо національності батьків, суд вирішує на підставі письмових та інших доказів.

Як вбачається з матеріалів справи та зясовано в судовому засіданні , мати заявника ОСОБА_4 (д.п. ОСОБА_5) ОСОБА_6 народилась 01.01.1927 року в смт. Заложцях, Зборівського району, Тернопільської області. Дідо, бабця та її матір були поляками, вся сімя дотримувалась римо-католицьких обрядів. На підтвердження своїх позовних вимог, а саме те, що за національністю матір заявника є полькою, позивач подав свідоцтво про народження ОСОБА_5, виданого 24 липня 2008 року Бюром Запису актів Цивільного Стану м.Варшава Республіки Польща, а також рішення Козівського районного суду Тернопілької області у справі № 2-О-75/2008 року від 19.09.2008 року, у справі, за заявою ОСОБА_4 (д.п. ОСОБА_5) ОСОБА_6, яким встановлено факт належності останньої до польської національності. Крім того, як вбачається з свідоцтва про народження його бабусі - ОСОБА_7, є полькою по національності (І-УР № 836600 від 29.01.1960 року) та свідоцтвом про шлюб серії І-УР №357206 від 14.03.1960 року в книзі реєстрації актів громадянського стану про одруження під № 7 був здісненний запис про шлюб між ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, українцем та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2, полькою. Також позивач подав карту поляка №КАА213194, яка підтверджує його приналежність до польського народу

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" (далі - Закон) відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх, формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд, здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Згідно ч.1 ст.22 Закону внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану регулюється Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за № 55/18793 (далі - Правила).

Пунктом 1.1. Правил визначено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

За приписами п.1.7 Правил зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

Згідно з п.2.13.3 та п.2.15.9 Правил, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану районного, районного в місті, міського (міст обласного значення), міськрайонного управління юстиції або дипломатичного представництва чи консульської установи України. Висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану складається зокрема, якщо під час державної реєстрації акту цивільного стану були допущені помилки (перекручення, пропуск відомостей, окремих слів або граматичні помилки чи вказані неправильні відомості).

Відповідно до п.п. 2.13.2 та 2.16.7 Правил, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, постанова адміністративного суду. На підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст.104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Згідно ст.69 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, не спростовані відповідачем, а отже підлягають до задоволення

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Зобов'язати відділ державної реєстрація актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції у Тернопільській області:

- внести зміни до актового запису про народження № 60 від 22 квітня 1959 року складеного Козлівською сільською радою Козівського району в Тернопільській області на громадяна ОСОБА_2, шляхом зміни національність матері дитини з "українка" на "полька" .

- внести зміни до актового запису про шлюб №20 від 25 серпня 1973 року складеного Козлівською сільською радою Козівського району в Тернопільській області на громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 шляхом зміни національність нареченого з українець на поляк

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Ходачкевич Н.І.

копія вірна

Суддя Ходачкевич Н.І.