Справа № 826/25007/15
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2015-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі філії «Управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз»

до

відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві

про

визнання протиправною та скасування постанови від 28.10.2015 ВП №48409234,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз» в особі філії «Управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві про визнання протиправною та скасування постанови від 28.10.2015 ВП №48409234 про стягнення з публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» виконавчого збору в сумі 14 119,29 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач не був вчасно повідомлений про відкриття виконавчого провадження ВП№48409234, а тому був позбавлений можливості виконати рішення у строк, встановлений для його добровільного виконання.

Розглянувши подані позивачем, документи, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

У межах вказаного виконавчого провадження головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві у зв’язку з не виконанням боржником рішення у встановлений для його добровільного виконання термін винесено постанову про стягнення виконавчого збору від 28.10.2015, якою з боржника – публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» – постановлено стягнути виконавчий збір у розмірі 14 119,00 грн.

Вважаючи вказану постанову від 28.10.2015 протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Досліджуючи наявні у матеріалах справи докази, оцінюючи їх у сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) – це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі – рішення).

Приписами частини 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

При цьому, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження»).

Так, згідно з частиною 2 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника – у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

У разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення (частина 1 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження»).

У силу частини 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Постанова про стягнення виконавчого збору надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена до суду в десятиденний строк (частина 8 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження»).

Разом з тим, за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладання провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам (частина 1 статті 35 Закону України «Про виконавче провадження»).

З огляду на вищенаведені правові норми вбачається, що примусове виконання рішення розпочинається після того як державний виконавець пересвідчиться у відсутності обставин, які перешкоджають провадженню виконавчих дій, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм приписами Закону України «Про виконавче провадження».

Так, у відповідності до частини 5 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

При цьому, копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі – документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі (частина 1 статті 31 Закону України «Про виконавче провадження»).

Слід зазначити, що відповідачем, як суб’єктом владних повноважень, не спростовано належними та допустимими доказами, яким у даному випадку є повідомлення про вручення поштового відправлення, факту отримання позивачем вищезазначеної постанови лише 09.10.2015.

Проте, суд зазначає, що відповідачем не враховано повідомлену позивачем у заяві про відкладення провадження виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП№48409234 інформацію щодо отримання постанови про відкриття вказаного виконавчого провадження лише 09.10.2015, що позбавило останнього можливості скористатися наданим йому правом на самостійне виконання рішення у встановлений для цього строк без застосування до публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» такої міри відповідальності як виконавчий збір.

Також, суд звертає увагу, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови не пересвідчився у тому, коли саме боржником (позивачем) отримано постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№48409234, а також не врахував пояснень останнього, викладених у заяві від 12.10.2015.

Таким чином, відділом державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві передчасно та без урахування всіх обставин прийнято оскаржувану в даній адміністративній справі постанову.

Отже, враховуючи все викладене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі філії «Управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» є обґрунтованими, з огляду на що оскаржувана постанова відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві про стягнення виконавчого збору від 28.10.2015 у виконавчому провадженні №48409234 є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві про стягнення виконавчого збору від 28.10.2015 у виконавчому провадженні ВП №48409234.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.