Справа № 456/608/15а,2а/456/44/15
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2015-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2015 р. Справа № 876/10327/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Кудєрової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання неправомірним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області (далі ВК Стрийської МР), третя особа ОСОБА_2, в якому просив визнати незаконним та скасувати п. 2.12 рішення Виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області від 20.08.2009 року №319 та п. 5 рішення Виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області від 20.08.2009 року №319 в частині надання дозволу ОСОБА_2 проводити роботи по будівництву, реконструкції після виготовлення і узгодження проектної документації у встановленому порядку та отримання дозволу на виконання будівельних робіт в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю з наступним прийняттям в експлуатацію.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що він є власником приміщення кафе, що знаходиться за адресою: 82400, Львівська область, м. Стрий, вул. Валова, 1. ОСОБА_2 є власницею нежитлового вбудованого приміщення на другому поверсі будівлі, що знаходиться за цією ж адресою. 06 серпня 2014 року Виконавчий комітет Стрийської міської ради Львівської області повідомив позивача листом, що ОСОБА_2 було надано дозвіл на реконструкцію другого поверху з надбудовою третього по вул. Валова, 1, м. Стрий, Львівська область. Реконструкція здійснюється на підставі декларації про початок виконання будівельних робіт. Будівельні роботи виконуються відповідно до затвердженої замовником будівництва проектної документації, розробленої КП «Стрийське бюро планування та архітектури» згідно містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, виданих відділом архітектури та містобудування виконавчого комітету Стрийської міської ради від 16.08.2012 року №С-1447. Статус допоміжних приміщень у будинках нежитлового фонду законодавством належним чином не врегульовано, тоді як аналогічне питання стосовно допоміжних приміщень у будинках житлового фонду чітко регулюється чинним законодавством України. Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЦК України якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). За таких обставин вважає за необхідне, керуючись принципом аналогії закону (ст. 8 ЦК України), застосувати до спірної ситуації по даній справі положення, які регулюють правовий статус допоміжних приміщень та конструктивних елементів у житлових будівлях. Так, власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку (ч. 2 ст. 382 ЦК України). Власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов»язані брати участь у загальних витратах, пов»язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають (ч.2 ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992 року №2482-ХІІ). Таким чином, він та ОСОБА_2 є співвласниками допоміжних приміщень та конструктивних елементів будинку, що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Стрий, вул.. Валова, 1. Приписами ч. 2 ст. 369, ч. 1 ст. 358 ЦК України встановлено, що розпоряджатися майном, що є як у спільній сумісній власності, так і в частковій власності здійснюється виключно за згодою всіх співвласників. Таким чином, будь-які дії щодо управління або будь-якого іншого розпорядження спільним нерухомим майном потребують згоди всіх співвласників цього майна. А тому, при прийнятті відповідачем рішення про надання ОСОБА_2 дозволу на проведення проектно-пошукових робіт, робіт по реконструкції другого поверху з надбудовою третього по вул. Валова, 1 повинна була бути отримана згоди всіх співвласників будівлі на його реконструкцію. При прийнятті відповідачем рішення №319 від 20.08.2009 року не було отримано згоди співвласників будівлі на її реконструкцію, а тому рішення Виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області № 319 від 20 серпня 2009 року в частині надання ОСОБА_2 дозволу на проведення проектно-пошукових робіт та робіт по реконструкції другого поверху з надбудовою третього по вул. Валова, 1 є незаконним та підлягає скасуванню.

Постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 вересня 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку, який, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити з підстав, викладених у своїй апеляційній скарзі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апелянта у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до договору №16 купівлі-продажу майна комунальної власності (нежитлових вбудованих приміщень (2-й поверх) від 27.07.2001 року, зареєстрованого в реєстрі за №1767, Відділ міськвиконкому по приватизації і управлінню міським комунальним майном зобов»язується передати у власність ОСОБА_2 майно комунальної власності - нежитлове вбудоване приміщення (2-й поверх) загальною площею 492,72 кв.м.

З акту прийому передачі №16 від 30.07.2001 року видно, що майно, згідно договору купівлі-продажу від 27.07.2001 року, зареєстрованого в реєстрі за №1767, передано ОСОБА_2

Відповідно до договору купівлі-продажу від 26.12.2006 року, зареєстрованого в реєстрі за №7195, ОСОБА_1 купив у ОСОБА_3 приміщення кафе, що знаходиться в м. Стрию, по вул. Валова,1.

З листа Управління охорони культурної спадщини Львівської обласної державної адміністрації від 21.07.2009 року №11/4878 видно, що будинок по вул.. Валова, 1 не включений до переліку об»єктів культурної спадщини.

З акту обстеження нежитлових приміщень другого поверху будинку по вул. Валова, 1 від 12.08.2009 року видно, що проведення реконструкції нежитлових приміщень другого поверху з надбудовою третього поверху по вул. Валова, 1 можлива при умові виготовлення робочого проекту з дотриманням діючих нормативних документів, опорядження фасаду будинку, проведення проектних та будівельних робіт з врахуванням законних прав та інтересів власників і користувачів першого поверху цієї будівлі та сусідніх.

Рішенням Виконавчого комітету Стрийської міської ради №319 від 20.08.2009 року (п. 2.12 та п. 5) дозволено проведення проектно-пошукових робіт ОСОБА_2 по реконструкції другого поверху з надбудовою третього по вул. Валова, 1, а також дозволено суб»єктам містобудування з даного рішення проведення робіт по будівництву, реконструкції після виготовлення і узгодження проектної документації у встановленому порядку та отримання дозволу на виконання будівельних робіт в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю з наступним прийняттям в експлуатацію.

Як видно з технічного висновку про стан будівельних конструкцій та інженерних мереж приміщень 2-го поверху нежитлового будинку на вул. Валова, 1 в м. Стрий, в цілому стан будівлі задовільний та відповідає ІІ категорії технічного стану. Надбудова 3-го (мансардного) поверху з влаштуванням офісних приміщень можлива при умові виконання зазначених у висновку рекомендацій.

Декларацію про початок виконання будівельних робіт по реконструкції другого поверху з надбудовою третього поверху на Валова, 1 в м. Стрию під офісні приміщення зареєстровано в інспекції ДАБК у Львівській області 27.02.2012 року.

16.08.2012 року забудовнику ОСОБА_2 ВК Стрийської міської ради надано містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки по вул. Валова, 1, м. Стрий.

Згідно з експертним звітом №14-0031-13 від 24.01.21013 року проектна документація КП «Стриське міське бюро планування та архітектури» на замовлення ОСОБА_2 розроблена з дотриманням вимог до міцності, надійності та довговічності об»єкту будівництва, його експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення. Робочий проект виконано згідно з вимогами ДБН.

З довідки Стрийського КП «Світанок» від 02.03.2015 року №102 видно, що нежитловий будинок №1 по вул. Валова в м. Стрию є власністю територіальної громади м. Стрия і знаходиться на балансі КП «Світанок».

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що суду не надано будь-яких доказів, які б підтверджували наявність у позивача та третьої особи спільної часткової власності по вул. Валова, 1 в м. Стрию,а з досліджених в судовому засіданні письмових доказів вбачав, що позивачу та третій особі належать на праві приватної власності окремі незалежні нежитлові приміщенні, які мають окремі входи в приміщення.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх вірними, такими що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

За змістом ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», у процесі приватизації громадяни набувають право власності на квартири та допоміжні приміщення багатоквартирного будинку, які призначені для забезпечення його експлуатації та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення).

Перелік таких приміщень не є вичерпним.

Разом із тим у багатоквартирних жилих будинках розташовуються і нежилі приміщення, які призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин, до житлового фонду не входять (ч. 3 ст. 4 ЖК України) і в результаті приватизації квартир такого будинку їх мешканцями право власності в останніх на ці приміщення не виникає.

Для розмежування допоміжних приміщень багатоквартирного жилого будинку, які призначені для забезпечення його експлуатації та побутового обслуговування мешканців будинку і входять до житлового фонду, та нежилих приміщень, які призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин, до житлового фонду не входять, слід виходити як з місця їхнього розташування, так і з загальної характеристики сукупності властивостей таких приміщень, зокрема способу і порядку їх використання.

У відповідності до ч. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов»язані брати участь у загальних витратах, пов»язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

Статтею 382 ЦК України встановлено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Обґрунтовуючи свої доводи, позивач зазначає, що він та ОСОБА_2 є співвласниками допоміжних приміщень та конструктивних елементів, що знаходяться за адресою: Львівська область, м. Стрий, вул. Валова, 1, а саме: горища, фундаменту, стін та даху.

За ч. 3 ст. 4 Житлового кодексу України до житлового фонду не входять нежилі приміщення у жилих будинках, призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру.

Тому вимоги ч. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та ст. 382 ЦК України до горища вказаної будівлі не поширюються.

Позивач і ОСОБА_2 не є співвласниками жодних нежитлових чи допоміжних приміщень, оскільки кожен володіє своїм окремим нежитловим приміщенням на праві особистої приватної власності (а не спільної сумісної чи спільної часткової власності), з різними цільовими призначеннями таких приміщень, що підтверджується зазначеними вище договорами купівлі-продажу, витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно, технічними паспортами.

В оскарженому рішенні Виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області №319 від 20.08.2009 року не йде мова про реконструкцію горища, як допоміжного приміщення, а про реконструкцію приміщень, належних на праві особистої приватної власності ОСОБА_2, з надбудовою третього поверху, вихід до якого також здійснюється виключно з приміщень, які є у особистій приватній власності ОСОБА_2, і до яких ОСОБА_1 жодного відношення не має.

Не можна погодитись з твердженням позивача, про те, що майно, тобто приміщення другого поверху та надбудова є у спільній частковій власності, протилежне підтверджують договір купівлі-продажу та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Спірні нежитлові приміщення, а саме, як зазначає позивач горище, належать на праві комунальної власності територіальній громаді та не відносяться до допоміжних приміщень, оскільки не використовуються та ніколи не використовувались для обслуговування будинку, в них не розташовується технічне обладнання будинку, без доступу до якого експлуатація будинку є неможливою, вказані приміщення ніколи не використовувались позивачем, оскільки, вхід в піддаховий простір проходить виключно через приміщення, які є у власності ОСОБА_2

Будь-які дії органів місцевого самоврядування з нежитловими приміщеннями, які знаходяться у комунальній власності територіальної громади, не потребують згоди власників (співвласників) багатоквартирного будинку чи нежитлових приміщень. Рішення органів місцевого самоврядування щодо здачі в оренду, продажі чи будь-якого іншого розпорядження нежилими приміщеннями не обмежує прав власників нежитлових приміщень на їх власність.

Більше того, довідкою Стрийського комунального підприємства «Світанок» від 08.12.2015 року №579 підтверджується, що у будинку №1 по вул. Валовій в м. Стрию, який є нежитловим, відсутнє горище, однак наявний під даховий простір.

Оскільки проводилась реконструкція другого поверху з надбудовою третього поверху, вхід до якого передбачено з нежитлових приміщень, відповідно до договору купівлі-продажу та технічної документації належать ОСОБА_2, така не порушує права позивача, як власника окремого нежитлового приміщення першого поверху будівлі. Щодо під дахового простору, то позивач фактично цією частиною будівлі ніколи не користувався та не користується через відсутність іншого входу в такий, а тому його згода на реконструкцію чи переобладнання не потрібна.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували наявність у позивача чи третьої особи прав спільної часткової власності по вул. Валова, 1 в м. Стрию, а позивачу та третій особі належать на праві приватної власності окремі незалежні нежитлові приміщенні, які мають окремі входи в приміщення, тому позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, через що задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не знаходить.

Приведені в апеляційній скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 вересня 2015 року у справі №456/608/15-а без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

ОСОБА_4

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 17.12.2015 року.