Справа № 804/1486/15
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2015-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

17 грудня 2015 рокусправа № 804/1486/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Чепурнова Д.В. Поплавського В.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Олійник Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2015 року

у адміністративній справі № 804/1486/15 за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Дніпропетровської області та третьої особи - Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання незаконним та скасування наказу № 3570к від 02.12.2014 року, поновлення на посаді з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 146 167,48 грн., стягнення матеріальної шкоди у розмірі 50 000 грн., -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2015 року представнику позивача відмовлено у задоволені клопотання про призначення експертного психологічного дослідження стосовно визначення розміру компенсації моральної шкоди в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до прокуратури Дніпропетровської області та третьої особи - Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про: визнати незаконним та скасуванні наказу № 3570к від 02 грудня 2014 року прокурора Дніпропетровської області про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області за вчинення проступку, який порочить працівника прокуратури, порушення Присяги працівника прокуратури України та Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури; поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що станом на 22.10.2015 року становить 146 167,48 грн.; та стягнення з прокуратури Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди суму у розмірі 50 000 (п'ятдесят тисяч) гривень.

Позивач по справі не погоджуючись з ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2015 року у цій справі, оскаржив її до апеляційної інстанції з підстав порушення судом першої інстанції вимог чинного законодавства України, та помилковості висновку про необґрунтованість доводів необхідності проведення експертно психологічного дослідження для визначення розміру компенсації моральної шкоди.

Апеляційна скарга позивача мотивована тим, що компенсація завданої моральної шкоди не поглинається самим фактом відновлення становища, яке існувало до порушення трудових правовідносин, шляхом поновлення на роботі, а має самостійне юридичне значення, відповідно до чого вважає, що своє право на відшкодування моральної шкоди, та обставини, які свідчать як про факт заподіяння йому моральної шкоди (у чому полягає така шкода) та розміру заподіяної моральної шкоди, який заявлено ним до відшкодування у цій справі, він може довести лише шляхом проведення експертно-психологічного дослідження.

За наведених вище обставин апелянт просить скасувати ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2015 року, та постановити нову ухвалу про задоволення клопотання ОСОБА_1 про призначення експертного психологічного дослідження для визначення розміру компенсації моральної шкоди.

Заслухавши пояснення сторін по справі, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що заявлене у цій справі клопотання про призначення експертного психологічного дослідження для визначення розміру компенсації моральної шкоди позивача обґрунтовано необхідністю підтвердження розміру компенсації моральної шкоди, що була завдана ОСОБА_1 внаслідок його незаконного звільнення з посади начальника слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області та з органів прокуратури за відсутності будь-яких передбачених законодавством підстав, внаслідок чого ОСОБА_1 зазнав моральних страждань, нервових переживань та інших негативних наслідків, спричинених від незаконних дій відповідача, в тому числі порушенням нормального, що склався роками, укладу життя ОСОБА_1, та необхідності захищати і відновлювати свої права в судовому порядку.

Вирішуючи заявлене у цій справі представником позивача клопотання, суд першої інстанції виходячи з положень частин 1, 2 та 3 статті 81 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшов висновку про недоведеність позивачем та його представником не обгрунтовано доводів необхідності проведення експертного дослідження, а з'ясування обставин, що мають значення для даної справи, не потребують спеціальних знань експерта, тому клопотання про призначення експертного психологічного дослідження про визначення розміру компенсації моральної шкоди суд першої інстанції визнав необгрунтованим і не підлягаючим задоволенню.

Відповідно до ст. 81 Кодексу адміністративного судочинства України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань, суд може призначити експертизу.

Згідно ч.3 ст.81 Кодексу адміністративного судочинства України особи, які беруть участь у справі, мають право просити суд призначити експертизу.

Обговорюючи доцільність призначення судово-психологічної експертизи задля з'ясування наявності заподіяної позивачу моральної шкоди та, у випадку наявності такої, її глибини, колегія суддів зазначає наступне.

Так, цивільно-правова відповідальність за завдану моральну шкоду визначається статтею 1167 ЦК України. Приписами частини 1 наведеної правової норми передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відтак, підставою для відшкодування моральної шкоди є, зокрема, фактична наявність такої шкоди у вигляді понесених позивачем моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру.

Таким чином, правові підстави для відшкодування моральної шкоди врегульовані нормами права, тому наявність чи відсутність такої шкоди може бути оцінена судом за наявними в матеріалах справи доводами та документальними доказами в ході розгляду справи.

Вирішуючи вимоги апеляційної скарги щодо задоволення клопотання позивача про призначення експертного психологічного дослідження стосовно визначення розміру компенсації моральної шкоди в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до прокуратури Дніпропетровської області та третьої особи - Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, судова колегія також бере до уваги, що за визначенням статті 1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза в адміністративному процесі - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини в адміністративній справі, що перебуває у провадженні суду.

Відповідно до п.п.148-150 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 р. N 53/5, психологічна експертиза, яку позивач просить призначити по справі, встановлює ті особливості психічної діяльності та такі їх прояви в поведінці особи, які мають юридичне значення та викликають певні правові наслідки.

Психологічна експертиза призначається на стадії попереднього та судового слідства у карних та цивільних справах.

Пунктом 151 вказаної Інструкції встановлено, що головним завданням психологічної експертизи є визначення у підекспертної особи: -індивідуально-психологічних особливостей, рис характеру, провідних якостей особистості; мотивотвірних чинників психічного життя і поведінки; -емоційних реакцій та станів; -закономірностей перебігу психічних процесів, рівня їхнього розвитку та індивідуальних її властивостей.

Судова колегія зазначає, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, а розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

За наведених вище положень, у даному випадку, на переконання судової колегії, відсутня необхідність призначення експертного психологічного дослідження стосовно визначення розміру компенсації моральної шкоди в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 за визначеними представником позивача питанням, оскільки такою експертизою можна дослідити поточний стан особи, проте неможливо віднайти причинно-наслідковий зв'язок між оспорюваними позивачем діями суб'єкта владних повноважень та станом психічного здоров'я особи, на яке може мати вплив широке коло інших факторів.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що можливість призначення експертизи, передбачена ст. 81 Кодексу адміністративного судочинства України - є правом суду, а не його обовязком. Крім того, згідно ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України, клопотання осіб, які беруть участь у справі, вирішуються судом негайно після того, як буде заслухана думка інших присутніх у судовому засіданні осіб, які беруть участь у справі, про що постановляється ухвала. ухвала суду про відмову в задоволені клопотання не перешкоджає повторному його заявленню протягом судового розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції клопотання представника позивача про призначення експертного психологічного дослідження стосовно визначення розміру компенсації моральної шкоди в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 - вирішена відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.199, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України, колегія суддів

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2015 року залишити без задоволення

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: В.Ю. Поплавський