Справа № 813/3094/15
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2015-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року Справа № 876/11026/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Затолочного В.С., Каралюса В.М.,

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

з участю: позивача ОСОБА_1, третіх осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника третьої особи ОСОБА_2 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2015 року у адміністративній справі №813/3094/15 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7, Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, ОСОБА_4 про визнання протиправним рішення, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулося до суду із адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7, Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, ОСОБА_4 про визнання протиправним рішення про скасування реєстрації місця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1; зобовязати Личаківський районний відділ у м. Львові Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області зареєструвати місце проживання ОСОБА_1 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2015 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про скасування реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 36,54 грн. судового збору.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, третьою особою ОСОБА_2 подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального права та невірним встановленням обставин у справі. Зокрема зазначає, що термін дії ордеру на отримання житла 10 днів та закінчився у 1981 р. та відповідно до Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні, для реєстрації необхідна згожа усіх членів сім'ї наймача. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи апелянт, його представник та третя особа ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримали з підстав зазначених у скарзі, просили постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Позивач та третя особа ОСОБА_4 проти апеляційної скарги заперечили, просили скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Відповідача та інші особи, які беруть участь у справі в судове засідання не прибули, хоча належним чином був повідомлені про дату судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст.196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне. Основним квартиронаймачем квартири по вул. Дж. Вашингтона, буд. 13 кв.103 є ОСОБА_4, що підтверджується довідкою №8088 від 12.11.2014 р. з місця проживання про склад сім`ї і прописки, видана Личаківською райадміністрацією відділу житлового господарства ЛКП «Дім».

Ордер №030256 від 01 липня 1981 р. на право зайняття 4 кімнат та кухні з загальною площею 45,86 кв.м. в квартирі АДРЕСА_3 видано на ім`я ОСОБА_4 - основний квартиронаймач, ОСОБА_4 ,М., ОСОБА_8, ОСОБА_9 (ОСОБА_1С.), ОСОБА_10

На підставі заяви ОСОБА_4 від 26.12.2014р. позивача було зареєстровано за вказаною вище адресою.

Згодом, заявою ОСОБА_2, Головним управлінням Державної міграційної служби України у Львівській області проведено службову перевірку, якою встановлено недотримання вимог чинного законодавства, а саме ненадання згоди всіх членів сім`ї наймача - ОСОБА_4 для реєстрації ОСОБА_1 за вказаною адресою та реєстрацію позивача скасовано, про що повідомлено ОСОБА_1 листом №02-01/7534 від 22.04.2015р.

Суд першої інстанції позов задовольнив частково, визнав протиправним та скасував рішення відповідача про скасування реєстрації позивача з тих підстав, що згода усіх членів сім'ї основного наймача не вимагається у разі здійснення реєстрації місця проживання при наявності ордеру.

Колегія суддів апеляційного суду вважає висновки суду в цій частині невірними, такими, що суперечать нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Порядком реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженим наказом МВС України від 22.11.2012 №1077.

Під час проведення службової перевірки зясовано що квартира за адресою м. Львів, вул. Дж. Вашингтона, 13/103 була надана на підставі ордеру №030246 від 01.07.1981 року гр. ОСОБА_4 та його сімї: дружині ОСОБА_11, сину ОСОБА_8, сину ОСОБА_10 та доньці ОСОБА_9.

27.02.1996р. гр. ОСОБА_1 добровільно виписалась з квартири №103 та зареєструвалась у сусідню, квартиру №104 у цьому ж будинку №13 по вулиці Дж. Вашингтона, що підтверджується копією довідки №482 з ЛКП «Дім», та проживає у цій же квартирі разом із своїми синами та чоловіком.

Згідно з ст. 107 ЖК член сімї, який вибув втрачає право користування жилим приміщенням з дня його вибуття.

Відповідно до висновку службової перевірки щодо підстав реєстрації місця проживання громадянки ОСОБА_1 від 16.04.2015 встановлено, що Личаківський PB у м. Львові ГУДМС України у Львівській області зареєстрував позивачку як «доньку до батька» на підставі доручення начальника Личаківського PB ОСОБА_12 Однак підстав реєстрації доньки до батька не було, оскільки згідно з свідоцтвом про народження громадянка ОСОБА_1, 06.07.1966 р. н., є повнолітньою особою, а відповідно до ст. 65 ЖК України лише при вселенні до батьків їх неповнолітніх дітей згоди усіх членів сімї не потрібно.

Висновки суду першої інстанції про те, що ордер є дійсним є невірними, оскільки у тексті ордеру №030246 зазначено, що він дійсний протягом 10 днів.

Крім того, відповідно до ст. 58 Житлового кодексу України, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

На момент видання ордеру від 01.07.1981 діяла постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 20 грудня 1974p. №562 «Про затвердження Положення про порядок надання жилої площі в Українській PCP». Згідно з п. 38. вказаної постанови, єдиним документом, що дає право на вселення в жиле приміщення, незалежно від належності будинку, є ордер, виданий виконкомом районної, міської Ради депутатів трудящих /додаток №6/. Ордер може бути виданий лише на фактично вільне жиле приміщення. Ордер дійсний протягом десяти днів.

Таким чином, з урахування того, що термін дії ордеру закінчився 11 липня 1981 року; на ордері стоїть відмітка з печаткою, що заселення відбулося 02.07.1981р., тому визнання судом першої інтенції вказаного ордеру, як підставу для заселення позивача ОСОБА_1 у квартиру є невірним.

Відповідно, як наслідок суд першої інстанції невірно застосував положення п. 2.2 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженому Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1077 від 22 листопада 2012 року, відповідно до якого, для реєстрації місця проживання особа або її законний представник подає до територіального підрозділу ДМС України також документи, що підтверджують право на проживання в житлі - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація здійснюється за згодою власника/ співвласників житла, наймача та членів його сімї на реєстрацію місця проживання, визнавши ордер №030246 від 01.07.1981р. як такий, що є підставою для реєстрації місця проживання позивача.

Таким чином, для реєстрації місця проживання позивача за вказаною вище адресою, необхідна згода наймача та членів його сімї, тобто усіх осіб, зареєстрованих за вказаною адресою.

Крім того, у розділі 7 вищеназваного Порядку зазначається, що реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи скасовується в разі їх проведення з порушенням вимог законодавства. У разі виявлення такого порушення керівник територіального підрозділу ДМС України проводить перевірку підстав реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи, за її результатами складає висновок та приймає рішення про скасування реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Державної міграційної служби України у Львівській області по скасуванню реєстрації місця проживання ОСОБА_1 у кв. 103, по вул. Дж. Вашингтона, 13 є правомірним та не порушує чинного законодавства, оскільки винесене відповідно до розділу 7 «Скасування реєстрації зняття з реєстрації місця проживання / перебування особи» Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом МВС України 22.11. 2012 р. №1077, затвердженого в Міністерстві юстиції України 18 грудня 2012 року за №2109/22421 (який розроблений відповідно до Законів України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», «Про загальний військовий обовязок і військову службу» та визначає процедуру реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, зразки документів, необхідних для реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування), а позивачем ОСОБА_1 не було надано доказів, які підтверджують право на проживання у ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Представлені відповідачем на заперечення позовних вимог докази у своїй сукупності не дають підстав вважати що рішення відповідача є протиправним, а натомість вказують на те, що останнє прийняте відповідачем обґрунтовано, з дотриманням вимог Конституції та законів України, в межах повноважень та спосіб, передбачений чинним законодавством України та підстав для визнання його протиправним та скасування не вбачається.

Вказані вище обставини є безсумнівною підставою для скасування постанови суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позову з наведених вище підстав.

Постанова суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог залишити без змін.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення повинні бути законними і обґрунтованими.

Судом першої інстанції порушено норми матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню з підстав визначених ст. 202 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 205 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга третьої особи ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню в частині задоволення позовних та апеляційним судом приймається нова постанова про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2015 року у адміністративній справі №813/3094/15 в частині задоволення позову скасувати та прийняти нову постанову, якою в цій частині в задоволенні позову відмовити.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.С. Затолочний

ОСОБА_13

Повний тест постанови складено 22.12.2015р.