Справа № 495/6768/15-а
Суддя: Мишко В. В.
Дата ухвалення: 2015-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 495/6768/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (паспорт серії № КЕ № 137279 виданий 29.01.1996 року)

ОСОБА_2 (довіреність № 2508 від 25.09.2015 року)

від відповідача: ОСОБА_3 (довіреність № 10813/11 від 20.10.2015 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу № 495/6768/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в місті Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області

про визнання протиправними дій та зобов ?язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

17.09.2015 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області (далі по тексту відповідач) про визнання протиправними дій та зобов ?язання вчинити певні дії (а.с.2-5).

Так, позивач просив суд:

- визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в місті Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області по застосуванню до ОСОБА_1 при визначенні заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії за віком з 01.08.2014 року показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, за віком за 2009 рік;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області застосовувати при визначенні заробітної плати (доходу) для обчислення ОСОБА_1 пенсії за віком середню заробітну плату в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком - 2009-2011 роки;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за період з 01.08.2014 року.

Відповідачем УПФУ, подано до суду заперечення на позов ОСОБА_1, відповідно до якого відповідач просить суд відмовити в повному обсязі в задоволенні позову ОСОБА_1 (а.с.18-19).

В судовому засіданні 15.12.2015 року позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засідання 15.12.2015 року подане до суду заперечення на позов ОСОБА_1 підтримав в повному обсязі та просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, дослідивши надані докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши в судових засіданнях пояснення учасників судового процесу, суд дійшов до наступників висновків.

Відповідно до ч.1 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.2 ст.99 КАС України).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, про протиправні дії Управління Пенсійного фонду України в місті Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області стало відомо ОСОБА_1лише грудні 2014 року (а.с.11-12), але не маючи відповідної освіти та досвіду судового захисту своїх прав, ОСОБА_1 не могла надати належну правову оцінку діям Управління Пенсійного фонду України в місті Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області.

Згідно із ст.100 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Наведені обставини, на думку суду, свідчать про поважність причин пропуску ОСОБА_1строку на звернення до адміністративного суду, у зв'язку з чим такий строк підлягає поновленню.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушено або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші обмеження прав чи свобод.

Положеннями частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, позиції Конституційного Суду України, викладеної у рішеннях № 6-рп/1997 від 25.11.1997 року, № 9-рп/1997 від 25.12.1997 року щодо офіційного тлумачення частини 2 статті 55, статей 64, 124 Конституції України, статті 248-2 Цивільного процесуального кодексу України, встановлено, що кожен має право звернутись до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

При цьому, на думку суду, право на звернення до адміністративного суду з позовом не завжди співпадає з правом на судовий захист, яке закріплено у статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України. Саме по собі звернення до адміністративного позову ще не означає, що суд зобовязаний надати такий захист. Адже для того, щоб був наданий судовий захист, слід встановити, що особа, яка звернулась з позовом, дійсно має право, свободу чи інтерес, про захист яких вона просить, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем саме у публічно-правових відносинах.

З наведених норм права випливає, що позивач на власний розсуд визначає, чи порушено його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Проте ці рішення, дія або бездіяльність мають бути такими, що породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки саме у сфері публічно-правових відносин.

Так, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до УПФУ про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 з 01.11.2010 року призначено пенсію за вислугу років відповідно до п. „е ст.55 Закону України „Про пенсійне забезпечення. Згідно цієї статті пенсія призначається працівникам освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

В вересні 2014 року на адресу ОСОБА_1 надійшов лист Управління Пенсійного фонду України в м. Білгород-Дністровський та Білгород-Дністровському районі Одеської області №9319/05 від 18.09.2014 року, яким ОСОБА_1 було повідомлено про зменшення з 01.08.2014 року розміру пенсії за віком до 1 387,10грн. на місяць (а.с.11-12).

Дане рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Білгород-Дністровський та Білгород-Дністровському районі Одеської області було аргументовано тим, що оскільки нібито мало місце перехід з одного виду пенсії на інший, то з помилки Управління Пенсійного фонду України в м. Білгород-Дністровський та Білгород-Дністровському районі Одеської області ОСОБА_1, при визначенні пенсії за віком (з 19.06.2012 року) було помилково застосовано середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки України за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2009-2011 роки (2001,20грн.), а не за календарний рік, який враховувався при первинному призначенні пенсії, тобто за 2009 ррік (1650.43грн.).

Відповідно до ст.7 Закону України „Про пенсійне забезпечення пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

З 16.11.2010 року виплата пенсії за вислугу років ОСОБА_1 була припинена, у звязку з її працевлаштуванням (поновленням за власною ініціативою на попередньому місці роботи вчитель географії) за спеціальністю.

З 19.06.2012 року згідно заяви ОСОБА_1 їй було призначено пенсію за віком (а.с.20).

Відповідно до п. 15 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» поновлення виплати раніше призначеної пенсії здійснюється за документами, що є у пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на момент призначення цього виду пенсії. У цьому разі заробітна плата для обчислення пенсії визначається з урахуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за календарний рік, який враховується при призначенні (перерахунку) пенсії, виплата якої відновлюється. У такому самому порядку за бажанням пенсіонера здійснюється переведення з одного виду пенсії на інший.

Тому, згідно п.15 Порядку при переході з одного виду пенсії на інший має бути застосована середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України за календарний рік, який враховується при первинному призначені пенсії, тобто за 2009 рік та визначена сума середньої заробітної плати із рахунку 1650 грн. 43 коп.

Однак, при призначені пенсії за віком з 19.06.2012 року ОСОБА_1 помилково застосовано середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки України за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2009-2011 роки та визначена сума середньої заробітної плати із рахунку 2001 грн.20 коп.

У звязку з цим, з 01.08.2014 року Управлінням Пенсійного фонду України в місті Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області було перераховано пенсію ОСОБА_1, яка на сьогоднішній день складає 1387 грн. 10 коп.

Статтею 2 Закону «Про пенсійне забезпечення» (станом жовтень 2010 року, тобто на момент виходу ОСОБА_1 на пенсію за вислугою років) передбачено такий вид державної пенсії як трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Статтею 55 Закону «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що на пенсію за вислугу років мають право, в тому числі, працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Згідно з положеннями п.16 Перехідних та прикінцевих положень Закону «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» положення Закону «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Відповідно до ст.7 Закону «Про пенсійне забезпечення», звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначається в тому числі такий вид пенсійних виплат, як пенсія за віком.

Згідно частини другої статті 40 Закону «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:Зп = Зс х (Ск : К), де:Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові виески, за гри календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Частиною третьою статті 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

Згідно абз.2 ч.3 ст. 45 Закону «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст.40 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З аналізу наведених норм слідує, що частиною 3 ст.45 Закону «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом (а не Законом «Про пенсійне забезпечення»), на інший, і при цьому нормою прописується обовязкова наявність бажання особи, якій призначається пенсія, на застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи вказані норми законодавства та викладені обставини, в даному випадку вимоги нормативних правил про переведення з одного виду пенсії на інший не застосовуються, оскільки пенсія за віком передбачена іншим Законом, ніж пенсія за вислугу років а також не мало місця ні поновлення пенсії за вислугу років, ні переходу з одного виду пенсії на інший як стверджується в листі Управління Пенсійного фонду України в м. Білгород-Дністровський та Білгород-Дністровському районі Одеської області №9319/05 від 18.09.2014 року (а.с.11-12).

Звернення ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Білгород-Дністровський та Білгород-Дністровському районі Одеської області із заявою про призначення нового виду пенсії як пенсія за віком є підставою для застосування положень статті 40 Закону «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Щодо виплати пенсії за вислугу років, то в даному випадку вона була припинена у звязку з працевлаштуванням, як наслідок, припинено і право ОСОБА_1 на виплату/отримання пенсії за вислугу років.

Згідно із ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про законність, обґрунтованість та правомірність позовних вимог ОСОБА_1 до УПФУ про визнання протиправними дій та зобов ?язання вчинити певні дії, у зв'язку з чим такий адміністративний позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 9, 40, 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.1215 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 6, 9-11, 41, 69-72, 99-100, 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області про визнання протиправними дій та зобов ?язання вчинити певні дії.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області про визнання протиправними дій та зобов ?язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в місті Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області по застосуванню до ОСОБА_1 при визначенні заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії за віком з 01.08.2014 року показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, за віком за 2009 рік.

Зобов ?язати Управління Пенсійного фонду України в місті Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області застосовувати при визначенні заробітної плати (доходу) для обчислення ОСОБА_1 пенсії за віком середню плату в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком 2009-2011 роки.

Зобов ?язати Управління Пенсійного фонду України в місті Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за період з 01.08.2014 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 186 КАС України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Мишко