Справа № 334/9546/15-а
Суддя: Лисенко Л. І.
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 26.11.2015
Справа № 334/9546/15-а
Провадження № 2-а/334/219/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Лисенко Л.І., при секретарі Матвієнко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя про визнання дій незаконними та відновлення виплати пенсії,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом про визнання дій незаконними та відновлення виплати пенсії, вказавши, що вона перебуває на обліку в УПФ України в Ленінському районі м. Запоріжжя та отримує пенсію за віком у відповідності до ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування» «Про державну службу» .Вона працює на посаді заступника начальника відділу контролю управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Ленінському району та є посадовою особою органів місцевого самоврядування.

У звязку з тим, що з 01.04.2015 року Пенсійний фонд України в Ленінському районі м. Запоріжжя припинив виплату пенсії, 23.10. 2015 року вона звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя з проханням відновити їй виплату пенсії з 1 червня 2015 року.

Однак Управління Пенсійного Фонду в Ленінському районі м. Запоріжжя відмовило позивачці у задоволенні її заяви з посиланням на те , що з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах Закону України « Про державну службу» не призначаються відповідно до Закону України від 02.03.2015 року № 213- VІІІ.

Позивачка просить суд визнати незаконними дії Управління Пенсійного Фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя щодо призупинення виплати їй пенсії з 01.04.2015 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя відновити виплату їй ОСОБА_1 пенсії з 01.06.2015 року.

В судове засідання позивачка не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Представник УПФ України в Ленінському районі м. Запоріжжя надав суду заперечення, вказавши, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні з 29.12. 2010 року та отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу».

З 01.04.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 N 213- VIII, яким внесено зміни, зокрема, до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», де в абзаці другому частини першої статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (у редакції чинній з 01.04.2015 року) зазначено, що «Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особи (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються».

Оскільки позивачка станом на 1.04.2015 року працює на посаді на посаді заступника начальника відділу контролю управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Ленінському району та є посадовою особою органів місцевого самоврядування їй призупинено виплату пенсії. Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення»,згідно якого у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне грошове утримання призначаються відповідно до законів України « Про державну службу», « Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Оскільки до ст..37 Закону України «Про державну службу» зміни не внесені, тому відсутні підстави для поновлення виплати пенсії ОСОБА_1, у зв'язку з чим просить суд у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до приписів ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФ України в Ленінському районі м. Запоріжжя та отримує пенсію держслужбовця з 29.12.2010 року згідно Закону України «Про державну службу».

У звязку з тим, що з 01.04.2015 року Пенсійний фонд України в Ленінському районі м.Запоріжжя припинив виплату пенсії, у жовтні 2015 року вона звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя з проханням відновити їй виплату пенсії з 1 червня 2015 року.

Однак Управління Пенсійного Фонду в Ленінському районі м. Запоріжжя відмовило позивачці у задоволенні ії заяви з посиланням на те , що з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах Закону України « Про державну службу» не призначаються відповідно до Закону України від 02.03.2015 року № 213- VІІІ.

Так, згідно абз.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (у редакції чинній з 01.04.2015 року): «Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року:

- У період роботи особи (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи

та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону

України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах,

які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового

утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус

народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про

судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не

виплачуються.

Крім того, положенням Закону від 02.03.2015 року, а саме п.п.5 п.2 розділу1, окрім рівності всіх громадян , порушено принцип пропорційності, бо працюючи пенсіонери поставлені нерівні умови.

Зокрема, у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про

судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до Закону №1788-XII, не виплачуються.

Натомість у період роботи особи на інших посадах/роботах пенсії призначені, відповідно до Закону №1788-XII (розмір яких перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму) виплачуються в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Статті 21-24 Конституції України передбачають, що всі люди є вільні і рівні у своїх правах, які гарантуються Конституцією і не можуть бути скасовані.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про

внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VІІІ (далі Закон №213) у разі неприйняття до 01.06.2015 р. закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 р. скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щорічне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про Прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про КМУ», «Про судову експертизу», «Про НБУ», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону №213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 р. не прийнятий, у звязку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії/щомісячне довічне грошове утримання за цими Законами не призначаються.

В теперішній час особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з 01.06.2015 року посада, на якій працює позивачка, не дає право призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу» у звязку з чим передбаченні ч.1 ст.47 Закону № 1058 підстави для невиплати позивачці пенсії, призначеної відповідно до цього Закону відпали, і з 01.06.2015 року перешкоди для виплати позивачці вказаної пенсії відсутні.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне позов ОСОБА_1 задовольнити, визнавши протиправними дії УПФУ в Ленінськом районі м. Запоріжжя, щодо припинення виплати пенсії державного службовця, та зобовязати УПФУ в Ленінськом районі м. Запоріжжя відновити позивачці виплату пенсії держслужбовця з 01.06.2015 року.

Керуючись ст.. 159-163, 186 КАСУ, ст..ст. 8,22,55,95,64, 124,152 Конституції України, Законом України « Про державну службу»,Законом України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення», суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Запоріжжя щодо призупинення виплати пенсії державного службовця ОСОБА_1 з 01 червня 2015 року.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Запоріжжя відновити виплату пенсії за віком як державному службовцю ОСОБА_1 з 01 червня 2015 року.

Постанова може бути оскаржена до адміністративного суду апеляційної інстанції Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 - денний строк з дня складання постанови у повному обсязі.

Суддя: Лисенко Л. І.