Справа № 826/13214/15
Суддя: Кротюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 грудня 2015 року № 826/13214/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кротюка О.В. розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Відділу державної виконавчої служби Солом"янського районного управління юстиції у м. Києві
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії
Обставини справи:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві та просить суд:

1. визнати дії відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві з винесення вимоги від 22.06.2015 про проведення виконавчих дій з виконання виконавчих листів Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2012 №2а-5951/12/2670 і від 12.06.2013 №2а-17901/12/2670 у неробочий день 29.06.2015 протиправними;

2. визнати дії відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві з не проведення виконавчих дій з виконання судових рішень за виконавчими листами Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2012 №2а-5951/12/2670 і від 12.06.2013 №2а-17901/12/2670 у встановлені ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» строки протиправними;

3. Вимоги відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві від 22.06.2015 про проведення виконавчих дій з виконання виконавчих листів Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2012 №2а-5951/12/2670 і від 12.06.2013 №2а-17901/12/2670 у неробочий день 29.06.2015 скасувати;

4. Зобов'язати відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві провести виконавчі дії з виконання судових рішень за виконавчими листами Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2012 №2а-5951/12/2670 і від 12.06.2013 №2а-17901/12/2670 у встановлені ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» строки.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження» прийнято вимогу про проведення виконавчих дій та в строки встановлені вказаним документом не проведено останніх.

Відповідач відношення до позову не висловив, матеріали виконавчого провадження суду не надавав.

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України судом ухвалено про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження

Справа вирішується на підставі наявних в ній документів.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представників сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

встановив:

На виконанні у відділі державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві перебувають виконавчі листи, видані Окружним адміністративним судом міста Києва по у справі №2а-5951/12/2670 (постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №39760743) та по справі №2а-17901/12/2670 (постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №42759100).

В рамках виконавчих проваджень ВП №39760743, ВП №42759100 державним виконавцем винесено вимогу №188/12 від 22.06.2015 та вимогу №119/2 від 22.06.2015 (далі - оскаржувані вимоги).

Так, вищевказані вимоги є ідентичними за змістом. Зокрема, останніми зобов'язано сторін виконавчого провадження бути присутніми 29.06.2015 о 11:00 год. за адресою: м. Київ, вул. Качалова, б. 3.

Позивач вважає дії відповідача відносно прийняття оскаржуваних вимог протиправним, з огляду на що, останні підлягають скасуванню. Окрім того, ОСОБА_1 вказує про наявність протиправних дій щодо не проведення виконавчих дій в строки встановлені Законом України «Про виконавче провадження».

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV (далі - Закон №606).

Так, ст. 1 вказаного закону регламентовано, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону №606 державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

При цьому, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ (п. 11 ч. 3 ст. 11 Закону №606).

В той же час, приписами ст. 5 Закону №606 встановлено, що вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Державному виконавцю повинні бути безоплатно надані у встановлений ним строк інформація, документи або їх копії, необхідні для здійснення його повноважень. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Частиною 1 ст. 29 Закону №606 регламентовано, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем у робочі дні не раніше шостої і не пізніше двадцять другої години, якщо інше не передбачено цією статтею. Конкретний час провадження виконавчих дій визначається державним виконавцем. Сторони виконавчого провадження мають право пропонувати зручний для них час провадження виконавчих дій.

Поряд з цим, виконавчі дії в неробочі та святкові дні, встановлені законом, провадяться у час, передбачений частиною першою цієї статті, у разі якщо зволікання неможливе або якщо такі дії не можуть бути проведені в інші дні з вини боржника, на підставі постанови державного виконавця, затвердженої начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Аналіз вказаного дає підстави стверджувати, що виконавчі дії проводяться у робочі дій в певний часовий проміжок часу, а у вихідні та святкові виключно на підставі постанови державного виконавця, затвердженої начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем винесено оскаржувані вимоги, якими зобов'язано сторін з'явитися до органу державної виконавчої служби 29.06.2015 о 11:00 год.

Згідно ст. 73 Кодексу законів про працю України встановлено такі святкові дні

1 січня - Новий рік

7 січня - Різдво Христове

8 березня - Міжнародний жіночий день

1 і 2 травня - День міжнародної солідарності трудящих

9 травня - День перемоги над нацизмом у Другій світовій війні (День перемоги)

28 червня - День Конституції України

24 серпня - День незалежності України

14 жовтня - День захисника України.

Між тим, ст. 67 Кодексу законів про працю України встановлено, що у випадку, коли святковий або неробочий день (стаття 73) збігається з вихідним днем, вихідний день переноситься на наступний після святкового або неробочого.

В контексті вищевикладеного суд дійшов до висновку, що відповідачем протиправно винесено оскаржувані вимоги, оскільки ч. 1 ст. 29 Закону №606 заборонено проведення виконавчих дій у святкові та вихідні дні, у той час коли, 29.06.2015 року в силу приспів ст. 67, 73 Кодексу законів про працю України є вихідним днем.

При цьому, суд вважає за необхідне наголосити, що постанова державного виконавця, затвердженої начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець щодо проведення виконавчий дій у неробочі та святкові дні, встановлені законом відсутня.

За таких обставин, суд дійшов висновку, про задоволення позовних вимог в частині визнання дій щодо винесення оскаржуваних вимог протиправними та їх скасування.

В іншій частині позовних вимог суд відмовляє, мотивуючи це наступним.

Так, згідно ч. 2 ст. 30 Закону №606 державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Як зазначив позивач, з дня винесення постанов про відкриття виконавчого провадження сплинуло більше ніж шість місяців встановлено законом строку для проведення виконавчих дій, а тому такі дії, що полягають у невиконанні рішення судів у строк встановлений законом, на думку позивача, є протиправними.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем обрано не належний захист порушеного права, у той час коли, судом вихід за межі позовних вимог не здійснюється. Вказане обумовлено тим, що не вчинення дій державним виконавцем щодо виконавчого провадження є по свій суті бездіяльністю, у той час коли наявність чи відсутність останньої не є предметом дослідження та розгляду даної адміністративної справи.

За таких обставин, адміністративний позов підлягає до задоволення частково.

Інші доводи позивача не спростовують встановленого вище судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

При цьому, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог (ч. 3 ст. 94 КАС України).

Оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення, то судові витрати слід присудити на користь позивача пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати дії відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві з винесення вимог №188/12, №119/12 від 22.06.2015 про проведення виконавчих дій з виконання виконавчих листів Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2012 №2а-5951/12/2670 і від 12.06.2013 №2а-17901/12/2670 протиправним.

Скасувати вимоги №188/12, №119/12 відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві від 22.06.2015 про проведення виконавчих дій з виконання виконавчих листів Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2012 №2а-5951/12/2670 і від 12.06.2013 №2а-17901/12/2670.

В іншій частині позову відмовити.

Судові витрати в розмірі 36 (тридцять шість) грн. 54 коп. присудити на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві (03186, м. Київ, вул. Соціалістична, б. 3).

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 254 КАС України. Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку і строки, встановлені ст.186 КАС України.

Суддя О.В. Кротюк