Справа № 818/1041/15
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 р.Справа № 818/1041/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Катунова В.В.

Суддів: Бершова Г.Є. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Кудіній Я.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 14.05.2015р. по справі № 818/1041/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект"

до Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції , Зарічного відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції третя особа ОСОБА_1

про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач -Товариство з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект", звернувся до суду з адміністративним позовом до відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції, Зарічного відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції, третя особа- Шпигоцький ОСОБА_2 про визнання: протиправним арешту на все нерухоме майно на підставі постанови Зарічного ВДВС Сумського МУЮ від 10.11.2011 року ВП30054498; протиправним арешту на все нерухоме майно на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції від 20.06.2012 року ВП33416264, в частині накладення арешту на нерухоме майно квартиру за адресою: м. Київ, вул. Миропільська, буд.37 б, кв. 66; зобов'язання відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції, Зарічний ВДВС Сумського МУЮ звільнити з-під арешту нерухоме майно: квартиру за адресою м. Київ, вул. Миропільська, буд. 37 б, кв. 66.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 14.05.2015 року адміністративний позов задоволено частково.

Зобовязано відділ державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції (м.Суми, вул. Гамалія, 31 А, ) звільнити з-під арешту нерухоме майно: квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, накладений постановою Зарічного ВДВС Сумського МУЮ від 10.11.2011 року ВП №30054498 та постановою відділу ДВС Сумського міського управління юстиції від 20.06.2012 року ВП №33416264.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, третьою особою - ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким закрити провадження у справі.

В своїй апеляційній скарзі апелянт, як на підставу для скасування судового рішення посилається на його незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність, а також вважає, що судом неповно з'ясовано не всі обставини, що мають значення для вирішення справи і порушені норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 16.12.2015 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів зазначає, що у відповідності до ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 13.02.2012 року укладено договір факторингу №2 між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» (а.с.34-38).

Відповідно до виписок з Додатків №1 до Договору факторингу №2 від 13.02.2012 року боржником за кредитним договором: №0 є ОСОБА_3 (а.с. 39).

Згідно Відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна на об'єкт обтяження, на квартиру за адресою: м. Київ, вул. Миропільська, буд. 37 "б", кв. 66 Зарічним відділом державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції накладено арешт постановою по ВП №33416264 від 20.06.2012 року (а.с. 9).

Позивач не погоджується з винесеною постановою Зарічного відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції по ВП №33416264 від 20.06.2012 року в частині накладення арешту на нерухоме майно (квартиру), яке знаходиться за вищевказаною адресою, оскільки договір іпотеки укладено до накладення вказаного арешту на предмет іпотеки і першочергове право на звернення стягнення на предмет іпотеки належить позивачу на підставі іпотечного договору №25577 від 10.12.2006 року. (а.с. 29-32).

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є частково обґрунтованими, доведеними, а тому підлягають задоволенню частково.

Проте, при розгляді справи судом першої інстанції не дотримано вимог процесуального права, від яких прямо залежало правильне по суті вирішення справи.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч. 6 ст. 3 названого Закону у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Статтею 28 Закону України «Про заставу» визначено, що застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов'язання.

На підставі ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Частиною 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що даний позов про звільнення майна з-під арешту заявлено у зв'язку з наявністю у позивача пріоритетного права звернення стягнення на заставлене майно перед іншими кредиторами. Тобто, предметом позову у цій справі є спір з іншими кредиторами про захист наявного у позивача переважного права звернення стягнення на майно як заставодержателя, щодо якого встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 17 названого Кодексу юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 3 цього ж Кодексу справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

На підставі ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав.

Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження»).

Під час вирішення такого спору з'ясуванню підлягають обставини щодо підстав набуття права власності на спірне майно, у зв'язку з чим зазначені вимоги є приватноправовими.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач вибрав для себе такий спосіб захисту, який за змістом унеможливлює визначити та захистити можливе його порушене право.

Аналізуючи наведені вище норми чинного законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки, виходячи з заявлених позовних вимог, захист прав та інтересів позивача підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі ч. 1 ст. 203 КАС України постанова суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Отже, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 КАС України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність закриття провадження у справі в частині зобов'язання відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції, Зарічний ВДВС Сумського МУЮ звільнити з-під арешту нерухоме майно: квартиру за адресою м. Київ, вул. Миропільська, буд. 37 б, кв. 66., оскільки заявлені вимоги підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним арешту на все нерухоме майно на підставі постанови Зарічного ВДВС Сумського МУЮ від 10.11.2011 року ВП30054498; протиправним арешту на все нерухоме майно на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції від 20.06.2012 року ВП33416264, в частині накладення арешту на нерухоме майно квартиру за адресою: м. Київ, вул. Миропільська, буд.37 б, кв. 66, оскільки відповідачі, накладаючи арешт на все нерухоме майно боржника ОСОБА_1, діяли у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження".

Керуючись п. 1 ч.1 ст. 157, ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 4 ст. 198, 203, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 14.05.2015р. по справі № 818/1041/15 скасувати в частині задоволення позовних вимог щодо зобовязання відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції (м.Суми, вул. Гамалія, 31 А, ) звільнити з-під арешту нерухоме майно: квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, накладений постановою Зарічного ВДВС Сумського МУЮ від 10.11.2011 року ВП №30054498 та постановою відділу ДВС Сумського міського управління юстиції від 20.06.2012 року ВП №33416264.

Закрити провадження у даній частини позовних вимог, роз'яснивши позивачу право на звернення з позовом в порядку господарського судочинства.

В іншій частині постанову Сумського окружного адміністративного суду від 14.05.2015 року по справі № 818/1041/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_4
Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6
Повний текст ухвали виготовлений 21.12.2015 р.