Справа № 826/17284/15
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 грудня 2015 року № 826/17284/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Гарника К.Ю., за участю секретаря судового засідання Непомнящої А.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомПублічного акціонерного товариства «Дельта Банк»
до третя особа Приватного нотаріуса Здолбунівського районного нотаріального округу Рівненської області Банацької Лідії Іванівни ОСОБА_2
про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі по тексту - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Приватного нотаріуса Здолбунівського районного нотаріального округу Рівненської області Банацької Лідії Іванівни (далі по тексту - відповідач), третя особа - ОСОБА_2, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 18798736 від 22.01.2015 17:41:43, приватний нотаріус Банацька Лідія Іванівна, Здолбунівський районний нотаріальний округ Рівненської обл. щодо двокімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 44,9 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 26.

- зобов'язати приватного нотаріуса Здолбунівського районного нотаріального округу Рівненської обл. Банацьку Лідію Іванівну скасувати в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно запис про право власності № 8467211 на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 44,9 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 26 за ОСОБА_2.

- зобов'язати приватного нотаріуса Здолбунівського районного нотаріального округу Рівненської обл. Банацьку Лідію Іванівну скасувати в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно запис про припинення права власності, внесений до реєстру 22.01.2015 17:44:17, приватний нотаріус Банацька Лідія Іванівна, Здолбунівський районний нотаріальний округ Рівненської обл. щодо двокімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 44,9 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 26 за ПАТ «Дельта «Банк» ();

- зобов'язати приватного нотаріуса Здолбунівського районного нотаріального округу Рівненської обл. Банацьку Лідію Іванівну повернути ПАТ «Дельта «Банк» () оригінал Договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 03.12.2010р., засвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О.Є та внесеного в реєстр за № 3950;

- зобов'язати приватного нотаріуса Здолбунівського районного нотаріального округу Рівненської обл. Банацьку Лідію Іванівну повернути ПАТ «Дельта «Банк» () оригінал Акту прийому передачі об'єкта нерухомого майна до Договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 03.12.2010р., засвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О.Є та внесеного в реєстр за № 3950.

- зобов'язати приватного нотаріуса Здолбунівського районного нотаріального округу Рівненської обл. Банацьку Лідію Іванівну повернути ПАТ «Дельта «Банк» () оригінал витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №33810557 від 12.04.2012р. на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 44,9 кв.м.;

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 серпня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі № 826/17284/15, закінчено підготовче провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 29 вересня 2015 року, яке неодноразово відкладалось у зв'язку з неявкою сторін, клопотанням сторін та необхідністю отримання додаткових доказів по справі.

У судовому засіданні 19 листопада 2015 року представник позивача підтримав позов, просив задовольнити його. Представники відповідача та третьої особи у судове засідання не з'явились.

Керуючись приписами частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, надавши можливість присутнім учасникам судового розгляду у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, та враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, завершив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення.

Матеріали справи свідчать, що 22 січня 2015 року АТ «Дельта Банк» укладено ОСОБА_2 Договір купівлі-продажу нерухомого майна, який того ж дня був посвідчений Банацькою Л.І., приватним нотаріусом Здолбунівського районного нотаріального округу Рівненської області за реєстраційним № 9.

На умовах цього Договору Банк продав, а Покупець придбав належну Банку на праві власності двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 44,9 кв.м.

Сума Договору становила 332 100,00 грн. без ПДВ. Виконання Договору Сторонами відбулося у повному обсязі.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02 березня 2015 року №150 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року №51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк", згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк".

Постановою Правління Національного банку України від 30 жовтня 2014 року № 692/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії проблемних», Банк було віднесено до категорії проблемних та запроваджено певні обмеження у діяльності Банку, зокрема, заборонено здійснювати будь-яке відчуження будівель і споруд без погодження Національного Банку України.

Обґрунтовуючи правову позицію, позивач зазначає, що предметом Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 22 січня 2015 року є відчуження майна Банку, тому з огляду на відсутність погодження Національного Банку України, вказаний правочин є нікчемним. Відтак, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 18798736 від 22.01.2015 17:41:43, приватний нотаріус Банацька Лідія Іванівна, Здолбунівський районний нотаріальний округ Рівненської обл. щодо двокімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 44,9 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 26; запис та відповідні дії підлягають визнанню протиправними.

З огляду на викладене, згідно повідомлення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича від 21 липня 015 року № 5491 позивача ОСОБА_2 повідомлено про нікчемність договору купівлі-продажу від 22 січня 2015 року та про зобов'язання повернути отримане від банку майно.

Відповідно до частини 1 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 37 вказаного Закону уповноважена особа Фонду має право повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Частиною 2 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до пунктів 2, 6 частини 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Як вбачається з повідомлення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича від 21 липня 015 року № 5491 про визнання нікчемним договору купівлі-продажу від 22 січня 2015 року на підставі пункту 2 частини 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" .

Поряд з тим, як вбачається з норм частини 2 статті 38 зазначеного Закону, на Уповноважену особу Фонду покладений обов'язок під час дії тимчасової адміністрації проводити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Зокрема, відповідно до положень частини 4 названої статті Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Тим часом, суд зазначає, що даними нормами Закону не передбачено ніяких дій, які необхідно вчинити уповноваженій особі, для визнання правочинів нікчемними. Правочин є нікчемним сам по собі, а не через те, що його необхідно визнавати таким. Нікчемність правочину достатньо лише виявити. У Законі зазначено, що уповноважена особа лише забезпечує перевірку правочинів на предмет виявлення таких, які вже є нікчемними. Інакше кажучи, уповноважена особа не визнає правочин нікчемним, а лише виявляє або забезпечую таке виявлення та фіксує даний факт.

Вказана позиція щодо нікчемності правочину повністю узгоджуються з вимогами Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (частина 1 статті 215 ЦК України).

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину визначені статтею 203 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до положень статті 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Відповідно до частин 1, 2 статті 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Відповідачем не наведено, а судом не встановлено, підстав для визнання нікчемним правочину, укладеного між АТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2, а також не надано доказів, які б свідчили, що правочини в межах спірних правовідносин, є такими, що порушують публічний порядок чи спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави

Крім того, в силу положень частини третьої статті 228 Цивільного кодексу України питання недійсності правочину у разі недодержання вимоги щодо його відповідності інтересам держави і суспільства, його моральним засадам вирішується виключно судом.

Будь-які рішення про визнання недійсним правочину, а саме договору купівлі - продажу 22 січня 2015 року між АТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2, посвідченого Банацькою Л.І., приватним нотаріусом Здолбунівського районного нотаріального округу Рівненської області за реєстраційним № 9, матеріали справи не містять.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна визначаються Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до статті 9 цього Закону у випадку, передбаченому цим Законом, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Державний реєстратор є державним службовцем, крім випадку, коли державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт. Умови оплати праці державного реєстратора визначаються Кабінетом Міністрів України згідно із законодавством.

Повноваження державного реєстратора, передбачені цим Законом, з видачі та прийому документів можуть виконувати посадові особи органів місцевого самоврядування, адміністратори центрів надання адміністративних послуг, нотаріуси.

Суд наголошує, що з огляду на вищевказану правову норму, представниками відповідача та третьої особи під час розгляду справи відмовлялось у закритті провадження у справі.

Державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав; відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи; веде реєстраційні справи щодо об'єктів нерухомого майна; присвоює реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації; видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; надає інформацію з Державного реєстру прав або відмовляє у її наданні у випадках, передбачених цим Законом; у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень; під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та оформлені в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент оформлення права законодавства проводили таке оформлення, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо оформлених речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Таким чином, нотаріус як державний реєстратор наділений повноваженнями щодо проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно, у встановленому Порядку проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Відтак, враховуючи відсутність підстав для визнання нікчемним правочину, укладеного між АТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2, доказів, які б свідчили, що правочини в межах спірних правовідносин, є такими, що порушують публічний порядок чи спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави, відсутність будь-яких рішень про визнання недійсним правочину, а саме договору купівлі - продажу 22 січня 2015 року між АТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2, посвідченого Банацькою Л.І., приватним нотаріусом Здолбунівського районного нотаріального округу Рівненської області за реєстраційним № 9, посилання позивача на протиправність та наявність підстав для скасування в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 18798736 від 22.01.2015 17:41:43, приватний нотаріус Банацька Лідія Іванівна, Здолбунівський районний нотаріальний округ Рівненської обл. щодо двокімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 44,9 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 26 є необґрунтованими.

Відтак, аналогічна вимога, заявлена в даному провадженні, як і похідна від неї вимога про зобов'язання приватного нотаріуса Здолбунівського районного нотаріального округу Рівненської обл. Банацьку Лідію Іванівну скасувати в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно запис про право власності № 8467211 на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 44,9 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 26 за ОСОБА_2 та вимога про зобов'язання скасувати в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно запис про припинення права власності, внесений до реєстру 22.01.2015 17:44:17, приватний нотаріус Банацька Лідія Іванівна, Здолбунівський районний нотаріальний округ Рівненської обл. щодо двокімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 44,9 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 26 за ПАТ «Дельта «Банк» () задоволенню не підлягають.

Щодо решти вимог слід зазначити, що Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначає, що неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні.

Документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов'язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса.

Оригінали документів (наприклад, відповідні свідоцтва про факт державної реєстрації актів цивільного стану - про народження, шлюб, смерть, установчі документи (статути, положення, засновницькі договори тощо)) повертаються особам, що їх подали, а у нотаріуса залишаються їх копії (фотокопії) або витяги з таких документів.

Враховуючи результат розгляду справи та встановлену в даному провадженні відсутність відсутність підстав для визнання нікчемним правочину, укладеного між АТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2, доказів, які б свідчили, що правочини в межах спірних правовідносин, є такими, що порушують публічний порядок чи спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави, відсутність будь-яких рішень про визнання недійсним правочину, а саме договору купівлі - продажу 22 січня 2015 року між АТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2, вимоги в частині зобов'язання відповідача повернути оригіналу Договору, акту та витягу є необґрунтованими.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 128, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.Ю. Гарник