Справа № 22-а-20654/11
Суддя: Турік В.П.
Дата ухвалення: 2011-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Категорія - 10.3.2 (ІУ) ОСОБА_1
Доповідач - Турік В.П.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 квітня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Турік В.П.

суддів: Савіної Г.О., Братіщевої Л.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Кривому Розі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 01 липня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради про визнання дій неправомірними, стягнення одноразової компенсації за шкоду здоровю, спричиненої внаслідок Чорнобильської катастрофи, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради (надалі - УПСЗН виконкому Центрально-Міської районної у місті ради) про визнання дій неправомірними, стягнення одноразової компенсації за шкоду здоровю, спричиненої внаслідок Чорнобильської катастрофи, посилаючись на те, що відповідач, в порушення ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виплатив йому в 2003 році, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, при зміні груп інвалідності з 2-ї на 3-ю, різницю у компенсаціях в сумі 94,80 грн. замість 2680,20 грн.

Просив суд визнати протиправними дії відповідача в частині не донарахування та недоплати компенсації та зобовязати відповідача виплати на його користь таку компенсацію в розмірі 2680,20 грн.

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 01 липня 2010 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано неправомірними дії УПСЗН виконкому Центрально-Міської районної у місті ради стосовно не донарахування та невиплати різниці одноразової компенсації, передбачену ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязано УПСЗН виконкому Центрально-Міської районної у місті ради донарахувати та виплатити ОСОБА_2 неоплачену суму одноразової компенсації за шкоду здоровя, спричинену внаслідок Чорнобильської катастрофи у разі встановлення інвалідності вищої групи, з у рахуванням суми, що ним отримана, у відповідності з вимогами, встановленими ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В апеляційній скарзі відповідач УПСЗН виконкому Центрально-Міської районної у місті ради ставить питання про скасування постанови суду першої інстанції, посилаючись на те, що судом першої інстанції не враховано, що позивач пропустив річний строк звернення до суду з позовом, питання про його поновлення не ставив, тоді як відповідач просив застосувати наслідки пропуску такого строку. Крім того, вважає, що одноразова компенсація була виплачена позивачу в лютому 2003 року розмірі 94,80 грн. згідно з положеннями Постанови Кабінету Міністрів України «про компенсаційній виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 836 від 26.07.1996 року, а тому підстав для визнання його дій неправомірними немає.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга УПСЗН виконкому Центрально-Міської районної у місті ради підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є особою, що постраждала внаслідок ліквідації наслідків катастрофи на ЧАЕС та має статус учасника ліквідації аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, станом на теперішній час є інвалідом 2-ї групи.

В лютому 2003 році отримав від УПСЗН виконкому Центрально-Міської районної у місті ради одноразову допомогу при встановленні інвалідності вищої групи в розмірі 94,80 грн.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з права позивача на отримання недоплаченої різниці одноразової компенсації за шкоду здоровю, спричинену внаслідок ЧАЕС в розмірі, визначеному ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у звязку із встановленням інвалідності вищої групи.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вирішуючи спір, суд першої інстанції невірно застосував норми процесуального права.

Так, відповідно до ст. 99 КАС України в чинній на той час редакції, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 КАС України в чинній на той час редакції, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна зі сторін.

Отже, у публічно-правових спорах, що становлять предмет розгляду справ адміністративного судочинства, передбачений строк давності звернення до суду, яким обмежується звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом прав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом 20.01.2010 року, тобто з пропуском строку звернення до суду, передбаченого ст. 99 КАС України (а.с. 1).

При розгляді справи відповідач просив застосувати наслідки пропуску строку звернення до суду (а.с. 16), в той час, як позивач ОСОБА_2 поновити цей строк не просив.

На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув, дійшовши хибного висновку про непропуск позивачем строку звернення до суду, не врахувавши того, що початок строку починається з дня виплати позивачу одноразової допомоги при встановленні інвалідності вищої групи, тобто з лютого 2003 року, а не з дня звернення позивача з заявою до відповідача про перерахунок її розміру.

Оскільки, позивач ОСОБА_2 не ставив питання перед судом першої інстанції про поновлення строку звернення до суду з даним позовом, а відповідач наполягав на застосуванні наслідків пропуску такого строку, то колегія суддів вважає, що у суду були відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_2

За таких обставин, колегія суддів вважає, що порушені права позивача не підлягають захисту у звязку з пропуском строку звернення до суду з позовом, й відповідно до положень п.4 ч.1 ст. 202 КАС України скасовує постанову суду з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, п.4 ч.1 ст. 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради задовольнити.

Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 01 липня 2010 року скасувати та прийняти нову постанову.

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позову до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради про визнання дій неправомірними, стягнення одноразової компенсації за шкоду здоровю, спричиненої внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: