Справа № 710/939/15-а
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 710/939/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Красюк Г.П. Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

22 грудня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуюча суддя: Шелест С.Б.

Судді: Глущенко Я.Б., Пилипенко О.Є.

Секретаря судового засідання: Коломійцевої А.О.

За участі представника позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські Аграрні Традиції» на постанову Шполянського районного суду Черкаської області від 03.11.15р. у справі №710/939/15-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські Аграрні Традиції» до Заступника начальника Відділу Держземагенства у Шполянському районі завідувача сектору Державного земельного кадастру Лимар Людмили Петрівни, Відділу Держземагенства у Шполянському районі Черкаської області про визнання інформації недостовірною, визнання дій протиправними

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом та, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив: визнати інформацію, надану Відділом Держземагенства у Шполянському районі Черкаської області у листі №6585/07-17 від 06.08.14р. Державному реєстратору реєстраційної служби Шполянського районного управління юстиції Шевченко Т.Б. за підписом заступника начальника відділу Держземагенства у Шполянському районі Лимар Л.П. недостовірною та визнати дії заступника начальника відділу Держземагенства у Шполянському районі Лимар Л.П. у частині надання недостовірної інформації Державному реєстратору реєстраційної служби Шполянського районного управління юстиції Шевченко Т.Б. у відповіді №6585/07-17 від 06.08.14р. протиправними.

Постановою Шполянського районного суду Черкаської області від 03.11.15р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать обставини справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2, який діяв в інтересах ОСОБА_5 на підставі довіреності, звернувся до Відділу Держземагенства у Шполянському районі Черкаської області із запитом про надання інформації, у якому просив:

видати належним чином завірені копії договорів оренди землі з усіма додатками і невід'ємними частинами до них, які були зареєстровані з 01.01.05р. до 31.12.13р. і зберігаються в архіві Відділу на земельні ділянки з кадастровими номерами: НОМЕР_1 (п.2 запиту);

надати інформацію, за якими номерами зареєстровані договори оренди землі щодо земельних ділянок зазначених у п.2 запиту у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі із зазначенням дати вчинення такої реєстрації;

надати інформацію про заявника, за заявкою якого була проведена реєстрація договорів оренди землі щодо земельних ділянок, зазначений у п.2 запиту з видачею належним чином завіреної копії заяви, яка подавалась.

На вказаний запит відповідачем-1 надано ОСОБА_2 завірену копію договору оренди земельної ділянки, площею 2,00 га, яка належить ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2; зареєстрований договір оренди за номером 92 від 25.03.10р. з СТОВ «Іскрене» строком на 5 років та повідомлено про те, що інформація про заявника, за заявою якого була проведена реєстрація договору оренди землі, у відділі Держземагенства у Шполянському районі відсутня (листом від 23.07.14р. №6009/07-17 а.с.9).

Водночас, Відділом Держземагенства у Шполянському районі Черкаської області на запит Державного реєстратора реєстраційної служби Шполянського районного управління юстиції Шевченко Т.Б. про надання інформації стосовно договорів оренди, які були зареєстровані до 2013 року, листом від 06.08.14р. №6585/07/17 повідомлено про те, що на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 інформація про договір оренди відсутня.

Таким чином, посилаючись на різний зміст відповідей, наданих на запити різних осіб, позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати інформацію надану у листі від 06.08.14р. №6585/07/17 недостовірною, а дії в частині надання такої інформації протиправними.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Неодмінним елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб'єктивне право особи та її юридичний обов'язок. Відтак, судовому захисту підлягає суб'єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.

У Рішенні від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 Конституційний суд України розтлумачив, що поняття «охоронюваний законом інтерес» треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Отже, охоронюваний законом інтерес полягає у прагненні особи набути певних матеріальних або нематеріальних благ з метою задоволення певних потреб, якщо такі прагнення є абстрактними, тобто випливають із певного суб'єктивного права у конкретних правовідносинах. Тому порушення охоронюваного законом інтересу, яке дає підстави для звернення особи за судовим захистом, є створення об'єктивних перешкод на шляху до здобуття відповідного матеріального та/або нематеріального блага.

При цьому позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права, свободи чи інтереси рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень.

Водночас, задоволення відповідних вимог особи можливе лише в разі об'єктивної наявності порушення, тобто встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

Викладені висновки кореспондуються із нормами п. п. 1, 8 ч. 1 ст. 3, ч. 2 ст. 4, ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України.

З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав та інтересів позивача, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо позивач не довів факту порушення особисто своїх прав чи інтересів, то навіть у разі, якщо дії суб'єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає.

Звернення до суду є способом захисту порушених суб'єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

У даному випадку, позивач не є суб'єктом звернення із запитом, інформацію за яким надану у листі від 06.08.14р. №6585/07/17 просить визнати недостовірною, а дії в частині надання такої інформації протиправними.

Матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження порушеного права чи інтересу саме позивача у справі (ТОВ «Українські Аграрні Традиції») у спірних правовідносинах, що пов'язані із відповіддю відповідача на запит, що адресована іншій особі. Таких доказів та аргументів не навів і представник апелянта у судовому засіданні апеляційного суду. Поміж тим, правовідносини, пов'язані з орендою земельної ділянки з вказаним кадастровим номером, на які покликається представник апелянта, як на спірні, поза межами публічно-правових відносин щодо яких заявлено вимогу.

Вказані обставини колегія суддів вважає достатніми для висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, а відтак - і відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 200, 205, 206 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

у х в а л и в:

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські Аграрні Традиції» на постанову Шполянського районного суду Черкаської області від 03.11.15р. у справі №710/939/15-а - залишити без задоволення, а постанову Шполянського районного суду Черкаської області від 03.11.15р. у справі №710/939/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді : Глущенко Я.Б.

Пилипенко О.Є.

Повний текст ухвали складений: 22.12.15р.

.

Головуючий суддя Шелест С.Б.

Судді: Глущенко Я.Б.

Пилипенко О.Є.