Справа № 826/23900/15
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2015-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 грудня 2015 року № 826/23900/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у місті Києві
провизнання протиправними дій та скасування постанови від 22.09.2015 ВП№48774090,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у відкритті виконавчого провадження та скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 22.09.2015 №48774090.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем необґрунтовано відмовлено у відкритті виконавчого провадження з посиланням на припинення юридичної особи «Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві» без правонаступника, оскільки держава не може припинити здійснення функцій з регулювання містобудівної діяльності, а тому вказані функції у зв'язку з припиненням Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві покладаються на іншу особу публічного права.

Відповідач у судове засідання не з'явився, явку свого представника не забезпечив, заперечень до суду не надав, а також не виконав вимог ухвали суду від 11.11.2015, з огляду на що розгляд справи №826/23900/15 на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України здійснено у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Окружним адміністративним судом міста Києва у справі №826/6806/14 у зв'язку з набранням законної сили рішенням у даній справі 07.09.2015 видано виконавчий лист про зобов'язання Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві провести перевірку дотримання вимог містобудівного законодавства України при встановлені повітропроводу на фасаді будинку №4/13 по вулиці Стрітенській, що у місті Києві, в тому числі, достовірності даних, наведених у зареєстрованій декларації про готовність об'єкта до експлуатації № KB 4 від 22.07.2011.

В якості боржника у вказаному виконавчому листі зазначено Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві (01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, 26; ).

У свою чергу, держаним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у місті Києві Магдою С.Г. за результатами розгляду заяви про примусове виконання виконавчого листа №826/6806/14, виданого 07.09.2015 Окружним адміністративним судом міста Києва, винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 22.09.2015 (ВП №48774090).

В якості мотивування для винесення даної постанови державним виконавцем зазначено, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 22.09.2015, юридична особа - Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві - ліквідована 03.04.2015 як юридична особа публічного права, що також підтверджується положеннями Постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2014 №150 «Питання функціонування територіальних органів Державної архітектурно-будівельної інспекції», без правонаступництва, з огляду на що на підставі статей 21, 23 та пункту 8 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» постановлено відмовити у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №826/6806/14, виданого 07.09.2015 Окружним адміністративним судом міста Києва.

Вважаючи таку відмову у відкритті виконавчого провадження необґрунтованою, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Досліджуючи наявні у матеріалах справи докази, оцінюючи їх у сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Приписами частини 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

При цьому, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження»).

У свою чергу, згідно з частиною 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: 1) пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання; 2) неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом; 3) якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання; 4) пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення; 5) якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення; 6) невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону; 6-1) офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; 7) якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів; 8) наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Про відмову у відкритті виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову протягом трьох робочих днів, а за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - не пізніше наступного робочого дня з дня надходження виконавчого документа і не пізніше наступного дня надсилає її заявникові разом з виконавчим документом (частина 2 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження»).

Постанова державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження може бути оскаржена заявником у десятиденний строк з дня її надходження у порядку, встановленому цим Законом (частина 4 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження»).

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, в якості підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження зазначено пункт 8 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» - наявність інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження, - а саме: припинення боржника - Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві - як юридичної особи без правонаступництва.

Так, дійсно, відповідно до спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 22.09.2015, тобто станом на момент вирішення державним виконавцем питання про відкриття розглядуваного виконавчого провадження, юридична особа з ідентифікаційним кодом 37772089 «Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві» припинена 03.04.2015 за рішенням засновників.

При цьому, Постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2014 №150 «Питання функціонування територіальних органів Державної архітектурно-будівельної інспекції» постановлено ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної архітектурно-будівельної інспекції за переліком згідно з додатком, в якому, зокрема, зазначено Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві. Водночас, вказаною Постановою погоджено пропозицію Державної архітектурно-будівельної інспекції щодо утворення її територіальних органів як структурних підрозділів апарату Інспекції в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі.

Також, слід зазначити, що у відповідності до пункту 3 Указу Президента України від 08.04.2011 №439/2011, яким затверджено Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, визначено, що основними завданнями Держархбудінспекції України є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства.

Держархбудінспекція України відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, проводить перевірки, у тому числі щодо дотримання встановленого порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів (підпункт 10 пункту 4 вказаного Положення).

Приписами пункту 6 Положення передбачено, що Держархбудінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі або міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька регіонів) територіальні органи.

Таким чином, станом на момент розгляду даної справи судом повноваження з проведення перевірки, у тому числі щодо дотримання встановленого порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, у сфері містобудівної діяльності покладено на Держархбудінспекцію України, яка здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

З урахуванням викладеного, суд звертає увагу, що пунктом 9 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» встановлено, що при визначенні процесуального правонаступництва судам слід виходити з того, хто є правонаступником у спірних правовідносинах, та враховувати, що якщо під час розгляду адміністративної справи буде встановлено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються, припинили свою діяльність, то в такому випадку суду необхідно залучити до участі у справі їх правонаступників. У випадку ж відсутності правонаступників суду необхідно залучити до участі у справі орган, до компетенції якого належить вирішення питання про усунення порушень прав, свобод чи інтересів позивача.

Разом з тим, приписами статті 264 Кодексу адміністративного судочинства України визначено порядок заміни сторони виконавчого провадження, згідно з якими у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, що звернулися з поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Такими чином, питання про можливу заміну сторони виконавчого провадження на його правонаступника (у тому числі функціонального правонаступника) покладено на суд, яке вирішується за наслідками розгляду подання державного виконавця або заяви заінтересованої особи, а, відтак, у відповідача без відповідного судового рішення, яким підтверджено відсутність правонаступника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві, не було законодавчо мотивованих підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження №48774090 з підстав, наведених в оскаржуваній постанові.

З огляду на викладене, суд вказує про протиправність дій відповідача щодо відмови у відкритті виконавчого провадження ВП№48774090, а відтак позов підлягає задоволенню.

Крім того, слід зазначити, що ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.11.2015 у справі №826/6806/14 замінено неналежного відповідача - Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві - на її правонаступника - Державну архітектурно-будівельну інспекцію України.

Отже, станом на момент розгляду даної адміністративної справи питання щодо правонаступництва у справі №826/6806/14 вирішено у судовому порядку шляхом визнання правонаступника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві, яким є Державна архітектурно-будівельну інспекція України.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо відмови у відкритті виконавчого провадження ВП№48774090.

Визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у місті Києві про відмову у відкритті виконавчого провадження від 22.09.2015 ВП№48774090.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.