Справа № 161/8802/15а,2а/161/322/15
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2015-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2015 року Справа № 876/8320/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Качмара В.Я.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області про зобовязання до вчинення дій,

В С Т А Н О В И В :

10.06.2015 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області (далі - УПФ) в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії з врахуванням премії до державних, професійних свят та ювілейних дат, матеріальної допомоги та індексації, зобовязати УПФ нарахувати та виплачувати позивачу пенсію відповідно до Закону №3723-ХІІ, перерахувати пенсію виходячи із стажу служби, з урахуванням інших виплат, а саме матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань та щомісячної індексації доходів, зобовязати сплатити їй недонараховану суму пенсії починаючи з вересня 2004 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що УПФ не враховано при призначенні пенсії усіх складових заробітної плати державного службовця. Незважаючи на її звернення відповідач відмовив їй у проведенні перерахунку призначеної пенсії з врахуванням поданої нею довідки та вказаних у ній виплат, чим порушив її право на отримання належної пенсії, гарантоване Конституцією України.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 червня 2015 року у справі №161/8802/15-а заявлений позов задоволено частково. Визнано дії УПФ щодо не включення до складових заробітної плати матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, премій до державних, професійних та ювілейних свят, індексації заробітної плати протиправними. Зобовязано відповідача здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії згідно Закону №3723-ХІІ з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, премій до державних, професійних та ювілейних свят, індексації заробітної плати з 10.12.2014, з урахуванням виплачених сум. Позовні вимоги в частині зобовязання УПФ здійснити перерахунок та виплату пенсії за період з 14.09.2004 по 09.12.2014 залишено без розгляду. В задоволенні решти позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржило УПФ, яке покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову. У поданій апеляційній скарзі вказує, що матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення, а також індексація не належать до інших надбавок які передбачені ст.33 Закону України «Про державну службу» (далі Закон №3723-ХІІ) та не включаються до структури заробітної плати державного службовця.

Згідно із статтями 183-2 та 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що усі отримані особою виплати з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески повинні враховуватись в заробіток для обчислення пенсії.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи проте є лише частково вірними з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 14.09.2004 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком у відповідності до ст.37 Закону №3723-ХІІ.

Проте, при обчисленні пенсії позивачу, Пенсійним органом не враховано до заробітку інших виплат (зокрема, індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії до державних, професійних свят та ювілейних дат), які вказані у довідці про складові заробітної плати (а.с.8), та на які було нараховано страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Незважаючи на звернення ОСОБА_1 в травні 2015 року, УПФ листом від 02.06.2015 №330/К-01, відмовило їй у врахуванні зазначених у поданих нею довідках виплат, у звязку із тим, що чинним законодавством не передбачено визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії з урахуванням таких сум матеріальної допомоги та індексації заробітної плати, премії до державних, професійних свят та ювілейних дат (а.с.14).

Не погодившись із такою відмовою УПФ, позивач звернулася до суду із цим адміністративним позовом.

Відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

У ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього ж Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 ст.33 Закону №3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон №1788-ХІІ) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч.1 ст.66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із зазначеним Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Відтак, індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії до державних, професійних свят та ювілейних дат, на які нараховувався збір на обовязкове державне пенсійне страхування та сплачувалися страхові внески повинні бути включені до заробітку державного службовця для обчислення пенсії.

Вказана позиція апеляційного суду узгоджується з рішеннями Верховного Суду України, зокрема, з постановами від 04 березня 2014 року в справах №№21-14а14, 21-3а14, постановою від 06 листопада 2013 року в справі №21-350а13 та постановою від 28 травня 2013 року в справі №21-97а13.

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Апеляційний суд також вважає за необхідне звернути увагу на те, що пенсія є періодичним платежем, виплата якої, за загальним правилом, не обмежена у часі. Отже, вирішуючи питання про зобов'язання нарахувати та виплатити таку, у разі відсутності спору про право особи на отримання пенсії або встановлення такого права в судовому порядку, не можна обмежувати орган, відповідальний за здійснення їх нарахування і виплати, певним часовим проміжком, якщо не відбулося змін у законодавстві.

Тобто, органи Пенсійного фонду України зобов'язані проводити нарахування та виплату пенсії відповідній особі до втрати нею такого права.

Для належного захисту прав позивача достатнім є визнання протиправними дій Пенсійного органу щодо неврахування відповідних виплат при перерахунку пенсії позивача та зазначення дати з якої такі права повинні бути поновлені, в подальшому відповідач повинен враховувати таке судове рішення та висновки викладені у ньому в силу Закону.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, слід зазначити, що оскільки стосовно не нарахованих пенсій ніякими нормативно-правовими актами, крім КАС України, не визначено строк звернення до суду, то під час вирішення спорів, які виникають із вказаних правовідносин слід застосовувати шестимісячний строк звернення до суду визначений ст.99 КАС України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Судом першої інстанції вірно враховано ті обставини, що позивач просила провести їй перерахунок пенсії з дня її призначення, тобто з 14.09.2004, а відтак така пропустила строк звернення до суду, оскільки звернулася з позовом лише 10.06.2015 та не надала доказів того, що нею був пропущений строк для звернення до суду з поважних причин, тому, з огляду на наведене, позовні вимоги за період з 14.09.2004 по 09.12.2014 включно слід залишити без розгляду у відповідності до положень ст.100 КАС України, що правомірно вчинено судом першої інстанції.

Також, необхідно звернути увагу на те, що право на врахування до заробітку державного службовця для обчислення пенсії інших виплат, а саме індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії до державних, професійних свят та ювілейних дат, виникло у позивача лише в другій половині 2015 року, коли така вперше звернулася із довідкою про наявність таких виплат до УПФ.

Принагідно слід зазначити, що в силу статей 83, 84, 87 Закону №1788-ХІІ та статей 43, 44, 45, 46 Закону №1058-IV, призначення чи перерахунок пенсії проводиться виключно на підставі звернення (заяви) особи до відповідного територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі. Пенсія призначається чи перераховується з дня звернення, крім окремих випадків, передбачених згаданими Законами.

Згідно ст.45 Закону №1058-IV перерахунок призначеної пенсії провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

А отже, оскільки із заявою про перерахунок пенсії позивач звернулась після 15 травня 2015 року, то апеляційний суд приходить до висновку що відповідний перерахунок та виплату ОСОБА_1 призначеної їй відповідно до ст.37 Закону №3723-XII пенсії із врахуванням до заробітку державного службовця для обчислення пенсії інших виплат, а саме індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії до державних, професійних свят та ювілейних дат, слід провести з 01.06.2015, згідно поданих нею документів.

Апелянт в апеляційній скарзі на вказані обставини не посилається, однак відповідно до ч.1 ст.195 КАС України, суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до переконання про підставність позовних вимог ОСОБА_1 щодо зобов'язання УПФ перерахувати та виплачувати призначену їй відповідно до ст.37 Закону №3723-XII пенсію із врахуванням до заробітку державного службовця для обчислення пенсії інших виплат (індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії до державних, професійних свят та ювілейних дат) з 01.06.2015, з урахуванням виплачених сум.

Встановлені апеляційним судом обставини справи та аналіз наведених норм матеріального та процесуального права є безсумнівною підставою для скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про часткове задоволення позову.

Згідно п.п.3, 4 ч.1 ст.202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області задовольнити частково.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 червня 2015 року в частині задоволених позовних вимог щодо зобовязання УПФ здійснити перерахунок та виплату пенсії скасувати та прийняти нову постанову, якою позов в цій частині задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області перерахувати та виплачувати з 01 червня 2015 року ОСОБА_1 призначену їй відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» пенсію із врахуванням до заробітку державного службовця для обчислення пенсії інших виплат (індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії до державних, професійних свят та ювілейних дат), з урахуванням виплачених сум.

В задоволенні решти позову відмовити.

В решті постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 червня 2015 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.Я. Качмар

Суддя О.М. Гінда

Суддя В.В. Ніколін