Справа № 698/561/15-а
Суддя: Кухаренко О. В.
Дата ухвалення: 2015-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 698/561/15-а
Провадження 2-а/698/16/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2015 р. Катеринопільський районний суд Черкаської області у складі головуючого судді Кухаренка О.В., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області, про визнання дій неправомірними та скасування постанови про повернення виконавчого документу, -

ВСТАНОВИВ:

28.05.2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 30.04.2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Черкаській області ОСОБА_2 у виконавчих провадженнях № 43068800, № 43068571, № 43068414 було винесено постанови про повернення виконавчих листів від 30.03.2009 року № 2-а-38, від 06.10.2010 року № 2-а-16, від 06.10.2010 року № 2-а-17. Згідно вказаних виконавчих листів з Управління праці та соціального захисту населення Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області на користь позивача належало стягнути відповідно: допомогу на оздоровлення за 2005-2007 роки в сумі 5500 грн.; допомогу на оздоровлення за 2008 рік, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліду 2 групи в сумі 2605 грн. та щорічну разову допомогу, як інваліду війни 2 групи за 2008 рік в сумі 3440 грн.

Позивач ОСОБА_1 стверджує у позові, що винесені державним виконавцем Вакуленко С.М. постанови є незаконними, а посилання останнього на Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та постанову КМ України від 03.09.2014 року № 440, якою затверджено «Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою», як на підставу для повернення, є безпідставними, оскільки державний виконавець не здійснив всіх передбачених Законом виконавчих дій, що передують поверненню виконавчого листа. Позивача ОСОБА_1 не було повідомлено про виявлені недоліки незважаючи на його звернення, останнє з яких було 27.02.2015 року, що стверджується копією квитанції про оплату поштових послуг (а. с. 12).

Також позивач стверджує, що отримав листа від ДВС лише 15.05.2015 року та пропустив десятиденний строк звернення до суду з поважних причин. З наведених вище підстав позивач ОСОБА_1 просить поновити строк звернення до суду, визнати дії державного виконавця неправомірними, скасувати постанови про повернення виконавчих листів від 30.04.2015 року № 43068800, № 43068571, № 43068414 та зобовязати управління ДВС ГУЮ у Черкаській області виконати судове рішення.

Позивач в судове засідання не зявився, подав заяву від 10.07.2015 року про підтримання позовних вимог у повному обсязі та просить суд розглянути справу за його відсутності (а. с. 22).

Відповідач по справі в судове засідання представника не направив, надав заперечення на позов, в якому позовні вимоги позивача ОСОБА_1 не визнає, просить суд відмовити в задоволені позову та провести розгляд справи без участі представника відповідача (а. с. 28-33).

Враховуючи заяву позивача та відповідача про слухання справи без їх участі та фактичну неявку сторін в судове засідання, суд відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 3, ч. 6 ст. 128 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній письмових доказів.

В судовому засіданні встановленні наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

З виконавчих листів № 2-а-38 від 30.03.2009 року, № 2-а-16 від 06.10.2010 року, № 2-а-17 від 06.10.2010 року виданих Катеринопільським районним судом за судовим рішенням, яке набрало законної сили 22.03.2014 року вбачається, що з Управління праці та соціального захисту населення Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області на користь позивача належало стягнути відповідно: допомогу на оздоровлення за 2005-2007 роки в сумі 5500 грн.; допомогу на оздоровлення за 2008 рік, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліду 2 групи в сумі 2605 грн. та щорічну разову допомогу, як інваліду війни 2 групи за 2008 рік в сумі 3440 грн. (а. с. 8-10).

З постанови Катеринопільського районного суду від 11.03.2014 року у справі № 698/182/14 вбачається, що позивачу ОСОБА_1 було поновлено пропущений з поважних причин строк предявлення виконавчих листів (а. с. 14-15).

З рекомендованого повідомленням про вручення поштового відправлення від 16.04.2015 року № 812 вбачається, що виконавчі листи від 30.03.2009 року № 2-а-38, від 06.10.2010 року № 2-а-16, від 06.10.2010 року № 2-а-17 видані Катеринопільським районним судом отримані адресатом 16.04.2014 року (а. с. 13).

З постанов про повернення виконавчого документа стягувачеві винесених 30.04.2015 року державним виконавцем Вакуленко С.М. у виконавчому провадженні № 43068800, № 43068571, № 43068414 вбачається, що державний виконавець на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» прийняв рішення про повернення стягувачеві ОСОБА_1 виконавчих листів виданих 30.03.2009 року № 2-а-38, від 06.10.2010 року № 2-а-16, від 06.10.2010 року № 2-а-17 Катеринопільським районним судом. В обґрунтування мотивів повернення державним виконавцем зазначено, що відповідно до п. 3 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом (а. с. 5-7).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 181 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Відповідно до п. 3. Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону субєкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону субєкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка застосовується судом як джерело права згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (рішення у справах «Шмалько проти України», «Кечко проти України», «Жовнер проти України», ) органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на підставу невиконання своїх зобов'язань, які встановлені ст. 46 Конституції України.

Крім того, Європейський суд з прав людини у справі «Нефедов проти України» зауважив, що відповідно до його прецедентної практики, заявник, маючи на руках виконавчий лист, виданий на виконання остаточного рішення суду, винесеного проти державного органу, мав би бути звільнений від обов'язку ініціювати якусь процедуру щодо інших адміністративних органів з метою виконання рішення.

Як вбачається з оскаржуваних постанов, державний виконавець повернув стягувачеві виконавчі документи на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» помилково вважаючи, що Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», встановлено заборону органам державної виконавчої служби щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржників, які визначені ч. 1 ст. 2 цього Закону.

Оцінивши, за своїм внутрішнім переконанням, досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок досліджених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність законних підстав для їх задоволення , оскільки повернутий державним виконавцем виконавчий документ виданий на підставі рішення, яке набуло чинності до набрання чинності ЗакономУкраїни «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», а тому згідно п. 3 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону підлягає виконанню органом державної виконавчої служби.

Суд визнає, що пропущений позивачем строк для звернення до суду з адміністративним позовом підлягає поновленню як такий, що пропущений з поважних причин, оскільки інше відповідачем не доведено.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що дії головного державного виконавця ВакуленкоС.М. щодо повернення виконавчих листів у виконавчих провадженнях № 43068800, № 43068571, № 43068414 з примусового виконання виконавчих листів від 30.03.2009 року № 2-а-38, від 06.10.2010 року № 2-а-16, від 06.10.2010 року № 2-а-17 є протиправними. У звязку з цим винесені державним виконавцем у вказаних вище провадженнях постанови про повернення виконавчих документів від 30.04.2015 року підлягають скасуванню, а виконавчі провадження належить відновити для вжиття передбачених законом заходів примусового виконанняу спосіб та в порядку, встановленому виконавчими документами і Законом України «Про виконавче провадження» з урахуванням вимог ЗаконуУкраїни «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Керуючись ст.ст. 2, 4, 9, 10, 11, 17, 18, 19, 94, 159, 160, 162, 181, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду з адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області, про визнання дій неправомірними та скасування постанов про закінчення виконавчого провадження як такий, що пропущений з поважних причин.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області, про визнання дій неправомірними та скасування постанов про закінчення виконавчого провадження задовольнити повністю.

Визнати діїУправління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області щодо повернення виконавчих листів у виконавчих провадженнях № 43068800, № 43068571, № 43068414 з примусового виконання виконавчих листів виданих Катеринопільським районним судом Черкаської області 30.03.2009 року № 2-а-38, від 06.10.2010 року № 2-а-16, від 06.10.2010 року № 2-а-17 протиправними.

Постанови від 30.04.2015 року про повернення виконавчих листів у виконавчих провадженнях № 43068800, № 43068571, № 43068414 з примусового виконання виконавчих листів виданих Катеринопільським районним судом Черкаської області 30.03.2009 року № 2-а-38, від 06.10.2010 року № 2-а-16, від 06.10.2010 року № 2-а-17 скасувати.

Зобовязати Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області відновити виконавчі провадження № 43068800, № 43068571, № 43068414 з примусового виконання виконавчих листів виданих Катеринопільським районним судом Черкаської області 30.03.2009 року № 2-а-38, від 06.10.2010 року № 2-а-16, від 06.10.2010 року № 2-а-17 та провести примусове виконання судового рішення у спосіб та в порядку, встановленому виконавчими документами і Законом України «Про виконавче провадження» з урахуванням вимог ЗаконуУкраїни «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Копію постанови надіслати особам, які брали участь у справі рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох днів з дня її ухвалення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Катеринопільський районний суд Черкаської області на протязі десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кухаренко О.В.