Справа № 823/4855/15
Суддя: А.В. Каліновська
Дата ухвалення: 2015-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 грудня 2015 року справа № 823/4855/15

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Каліновської А.В.,

суддів: Бабич А.М., Мишенка В.В.,

при секретарі Шалько І.П.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Соснівського районного суду м. Черкаси, Державної судової адміністрації України, судді Соснівського районного суду м. Черкаси Марцішевської Олени Миколаївни, судді Соснівського районного суду м. Черкаси Мельник Ірини Олександрівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державна казначейська служба України, про визнання неправомірними дій та бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Черкаський окружний адміністративний суд з вищезазначеним позовом, в якому, з врахуванням ухвали про відмову у відкритті провадження в частині позовних вимог від 28.09.2015, ухвали про залишення позовної заяви в частині позовних вимог без розгляду від 21.10.2015 та ухвали про закриття провадження у справі в частині позовних вимог від 30.11.2015, просить:

- визнати неправомірною бездіяльність Соснівського районного суду м. Черкаси по контролю за надсиланням до адміністратора Єдиного державного реєстру судових рішень електронних копій постановлених судових рішень;

- зобовязати суддю Соснівського районного суду м. Черкаси Мельник Ірину Олександрівну внести текст проголошених у судовому слуханні 23.05.2014 трьох ухвал по справі №712/6290/14-ц до Єдиного державного реєстру судових рішень в строк, визначений судом;

- зобовязати Соснівський районний суд м. Черкаси відкликати у сторін по справі №2-60/11 копії судових рішень від 21.01.2009 та від 27.04.2011, як недійсних;

- зобовязати Соснівський районний суд м. Черкаси відкликати у сторін по справі №712/6290/14-ц копію ухвали від 23.05.2014, як недійсної.

У судовому засіданні судді Каліновська А.В, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заявили самовідводи у даній справі.

Позивач не заперечив проти задоволення заяв про самовідвід вищевказаних суддів.

Відповідачі в судове засідання не зявились, явку своїх представників не забезпечили, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надіслали на адресу суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору в судове засідання не зявилась, явку свого представника не забезпечила, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Заслухавши думку позивача, суд встановив.

Підстави для відводу (самовідводу) судді викладені в статтях 27-28 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Зважаючи на п. 4 ч. 1 ст. 27 КАС України перелік таких підстав законодавцем не обмежується, водночас обовязковою ознакою таких підстав є наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим зїздом суддів України 22 лютого 2013 року, передбачено, що неупереджений розгляд справ є основним обовязком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним обєктивного рішення у справі.

Відповідно до абзацу першого ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право знати свої права і обов'язки на підставі абз. 1 ст. 56 Конституції України.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України 07.07.2010 №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Загальна декларація з прав людини (ст. 10) та Міжнародний пакт про громадянські і політичні права (ч. 1 ст. 14) гарантує право кожної особи на розгляд її справи компетентним незалежним та неупередженим судом у встановленому законом порядку. Незалежне суддівство є відповідальним за належну реалізацію цього права. Незалежність суддів передбачає, що судді повинні приймати безсторонні рішення згідно з власною оцінкою фактів і знанням права, без будь-якого втручання, прямого або непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких причин.

Обєктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обовязків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (Розділ Другий показник. Обєктивність Бангалорські принципи поведінки суддів).

Також, Статтею 2 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є обов'язковими для виконання Україною. У статті 16 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі також - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах Piersac vs Belgium, Grieves vs UK). Крім того, згідно принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ по справі Le Comte, Van Leuven i De Meyere vs Belgium, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Також у справі Гаусшильдта проти ОСОБА_4 (CASE OF HAUSCHILDT v. DENMARK) Європейський суд з прав людини зазначив, що згідно з об'єктивним критерієм, необхідно встановити, чи існують, якщо зовсім не брати до уваги особисту поведінку судді, легко з'ясовувані факти, що можуть ставити під сумнів його безсторонність. З цієї причини навіть виступи можуть мати певне значення. Найголовніше це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості. Отже, будь-який суддя, щодо безсторонності якого є законні підстави для побоювань у його неупередженості, повинен заявити відвід.

У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року (Схвалено Резолюцією Економічної та ОСОБА_5 ООН 27 липня 2006 року № 2006/23) визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення обєктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Суд звертає увагу, що наявність таких обставин, як систематичні безпідставні відводи колегії суддів з підстав прийнятих рішень за наслідками розгляду заявлених клопотань призводять до неможливості розгляду даної справи.

Як вбачається із поданих позивачем заяв про відвід колегії суддів, у позивача постійно виникає сумнів у неупередженості колегії суддів, а тому з метою забезпечення виключення підозри у цьому та відновлення довіри, яка в демократичному суспільстві повинна бути у громадськості до суду, вбачається за доцільне задовольнити заяви про самовідвід суддів у даній справі №823/4855/15.

Згідно зі ст. 31 КАС України у разі заявлення відводу (самовідводу) суд повинен вислухати особу, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думку осіб, які беруть участь у справі. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу. Заява про відвід кільком суддям або всьому складу суду вирішується простою більшістю голосів. Ухвала за наслідками розгляду питання про відвід (самовідвід) окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на постанову чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Наслідки відводу (самовідводу) судді передбачені ст. 32 КАС України, зокрема, положеннями ч. 2 цієї статті визначено, що у разі задоволення відводу (самовідводу) комусь із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається в порядку, встановленому частиною третьою статті 15-1 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 32 КАС України суд вирішив передати справу на повторний автоматичний розподіл автоматизованій системі діловодства суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 15-1, 27, 30-32, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяви суддів Каліновської А.В., Бабич А.М. та Мишенка В.В. про самовідвід суддів - задовольнити.

2. Адміністративну справу №823/4855/15 передати для визначення іншого складу суду автоматизованою системою документообігу Черкаського окружного адміністративного суду.

Ухвала за наслідками розгляду питання про відвід (самовідвід) окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на постанову чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Головуючий суддя А.В. Каліновська

Судді: А.М. Бабич

ОСОБА_3

Повний текст ухвали виготовлено 24.12.2015.