Справа № 22-а-21394/11
Суддя: Турік В.П.
Дата ухвалення: 2011-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Категорія - 10.3.2 (ІV) ОСОБА_1
Доповідач Турік В.П.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 травня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Турік В.П.

суддів: Савіної Г.О., Братіщевої Л.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Кривому Розі адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 14 червня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, голови виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради ОСОБА_3, Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Криворізької міської ради про визнання неправомірними дій посадових осіб і зобовязання виконати перерахунок розміру недоплаченої суми щорічної одноразової допомоги до Дня Перемоги за 2001-2009 роки, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради (надалі - УПСЗН виконкому Центрально-Міської районної у місті ради), голови виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради ОСОБА_3, Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Криворізької міської ради про визнання неправомірними дій посадових осіб і зобовязання виконати перерахунок розміру недоплаченої суми щорічної одноразової допомоги до Дня Перемоги за 2001-2009 роки, посилаючись на те, що відповідачі, в порушення ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», виплачують йому, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії, інваліду 3-ї групи з 28 червня 1996 року по 13 липня 1997 року, інваліду 2-ї групи з 13 липня 1997 року щорічну допомогу до 5 травня за 2001-2009 роки не в повному обсязі.

Просив суд визнати дій відповідачів неправомірними та такими, що обмежують його конституційні права, поновити його право щодо отримання щорічної допомоги на оздоровлення з 2001 року й довічно, визнати що відповідачі порушили діюче законодавство, стягнути з УПСЗН виконкому Центрально-Міської районної у місті ради на його користь недоотриману щорічну допомогу до 5 травня.

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 14 червня 2010 року задоволено частково позов ОСОБА_2

Визнано неправомірними дії посадових осіб УПСЗН виконкому Центрально-Міської районної у місті ради стосовно відмови ОСОБА_2 у перерахунку сум щорічної одноразової допомоги до Дня Перемоги, передбачену п. 27 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Зобовязано УПСЗН виконкому Центрально-Міської районної у місті ради нарахувати і виплатити ОСОБА_2 інваліду 2-ї групи недоплачену суму щорічної одноразової допомоги до Дня Перемоги за 2008, 2009 роки з урахуванням сум, що ним отримані у відповідності з вимогами, встановленими, п. 27 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з розрахунку 8 мінімальних пенсій за віком, встановлених Законом України «Про державний бюджет» у 2008, 2009 роках.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 ставить питання про зміну постанови суду в частині відмови в задоволенні його позовних вимог та прийняття нової постанови про задоволення заявлених ним вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, судом не враховано, що він має право на отримання допомоги на оздоровлення, починаючи з 1997 року в розмірі, передбаченому ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», при цьому відповідачем не надано доказів в підтвердження того, що про порушення свого права він дізнався саме з 1997 року, у звязку з чим пропустив строк звернення до суду з позовом. Крім того, вважає, що суд безпідставно не дав оцінку діям інших відповідачів по справі.

В апеляційній скарзі відповідач УПСЗН виконкому Центрально-Міської районної у місті ради ставить питання про скасування постанови суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2, посилаючись на неврахування судом того, що виплата разової грошової допомоги до 5 травня за 2008 рік здійснена позивачу в квітні 2008 року у відповідності до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 12.03.2008 року № 183 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2008 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» в сумі 400 грн., а за 2009 рік - у відповідності до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 18.03.2009 року № 211 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2009 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» в сумі 430 грн. Крім того відповідач вважає, що суд помилково застосував до спірних правовідносин показник мінімального розміру пенсії за віком, встановлений ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених позовних вимог, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, а апеляційна скарга УПСЗН виконкому Центрально-Міської районної у місті ради частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є особою, що постраждала внаслідок ліквідації наслідків катастрофи на ЧАЕС та має статус учасника ліквідації аварії на ЧАЕС 1-ї категорії й є інвалідом 2-ї групи.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з неправомірності дій відповідача стосовно відмови виплати на користь позивача в 2008, 2009 роках суми щорічної разової допомоги до 5 травня як інваліду війни 2-ї групи в розмірах, визначених ч.5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни і гарантії їх соціального захисту», й з обовязку відповідача у звязку з цим здійснити нарахування та виплату сум такої допомоги у відповідності до вищевказаної норми Закону.

Проте, повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може з огляду на наступне.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з права позивача на отримання щорічної допомоги до 5 травня за 2008, 2009 роки в розмірі, передбаченому ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни і гарантії їх соціального захисту».

Згідно ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня інвалідам війни 2-ї групи виплачується разова грошова допомога у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року № 107-VI внесено зміни до вищевказаного Закону й визначено, що розмір разової грошової допомоги, яка виплачується особам, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», щорічно до 5 травня, визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, установлених законом про державний бюджет України.

У відповідності до Постанови «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2008 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» № 183 від 12.03.2008 року Кабінетом Міністрів України встановлено розмір разової грошової допомоги до 5 травня. Зокрема, в п.1 якої вказано, що у 2008 році виплата разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» інвалідам війни 2-ї групи здійснюється в розмірі 400 грн.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 по справі № 1-28/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) зміни, внесені до Закону України «Про статус ветеранів війни і гарантії їх соціального захисту» згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо розміру разової грошової допомоги до 5 травня визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), тобто відновлено дію ч.5 ст. 13 Закону України в попередній редакції.

Таким чином, з 01 січня 2008 року по 21 травня 2008 року включно застосуванню до спірних правовідносин підлягали приписи Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», а з 22 травня 2008 року приписи ч.5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни і гарантії їх соціального захисту».

Як вбачається з матеріалів справи, щорічна допомога до 5 травня за 2008 рік була виплачена позивачу в квітні 2008 року в розмірі 400 грн., що відповідає положенням п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.03.2008 року № 183 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2008 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань», норми якої підлягали застосуванню до врегулювання спірних правовідносин, як пріоритетні.

Однак, вищевказане не було враховано судом першої інстанції при вирішенні спору, у звязку чим колегія суддів, погоджуючись з доводами апеляційної скарги відповідача, вважає, що районний суд дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій посадових осіб УПСЗН виконкому Центрально-Міської районної у місті ради стосовно відмови йому у перерахунку та виплати сум щорічної одноразової допомоги до Дня Перемоги за 2008 рік, а також зобовязання нарахувати та виплатити недоплачену суму щорічної одноразової допомоги до Дня Перемоги за 2008 рік.

Доводи ж апеляційної скарги відповідача щодо правомірності його дій стосовно виплати позивачу суми щорічної разової допомоги до 5 травня за 2009 рік безпідставні, оскільки на час виплати у 2009 році такої допомоги дія ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щодо розміру допомоги зупинена не була.

Разом з тим, відповідно матеріалам справи, відповідачем була виплачена разова допомога до 5 травня за 2009 рік позивачу в розмірі 430 грн. (а.с. 11), що суперечить положенням вищезазначеного Закону.

Отже, враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про неправомірність дій відповідача щодо виплати на користь позивача щорічної допомоги до 5 травня у 2009 році є правильним, відповідає вимогам діючого законодавства та підтверджується матеріалам справи.

У звязку з чим, доводи відповідача в апеляційній скарзі щодо правомірності його дій стосовно нарахування та виплати щорічної допомоги до 5 травня позивачу як інваліду війни на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 18.03.2009 року № 211 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2009 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» є необґрунтованими, оскільки вказаний нормативний акт суперечать положенням ч.5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Визначаючи розмір щорічної разової допомоги до 5 травня, який повинен нарахувати та сплатити відповідач на користь позивача, на думку колегії суддів, суд першої інстанції вірно застосував розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений абз. 1 ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Виходячи з викладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, що втратили працездатність, встановленого чинним законодавством на кожний бюджетний рік, зокрема ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», ст. 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», ст. 54 Закону України «Про державний бюджет на 2009 рік» та ч.5 ст. 1 Закону України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної зарплати».

Безпідставним вважає колегія суддів доводи апеляційної скарги позивача щодо його права на захист, починаючи з 1997 року, оскільки вимоги за період з 1997 року по 2000 рік включно не були предметом розгляду судом першої інстанції, а тому не можуть бути переглянуті судом першої інстанції.

Що ж до права позивача на захист, починаючи з 2001 року, то суд першої інстанції з врахуванням положень ст.ст. 99, 100 КАС України, в редакції, діючій на момент звернення позивача до суду та розгляду справи, дійшов вірного висновку, що порушене право позивача підлягає захисту тільки стосовно отримання щорічної допомоги до 5 травня за 2009 рік. Вказаний висновок суду відповідає матеріалам справи, з яких вбачається, що відповідач звернувся до суду з позовом 18 листопада 2009 року (а.с. 1) з пропуском річного строку звернення до суду, передбаченого ст. 99 КАС України й поновити його не просив, в той час як відповідач УПСЗН виконкому Центрально-Міської районної у місті ради наполягав на застосуванні наслідків пропуску такого строку (а.с. 23-24).

Необґрунтованими є й доводи апеляційної скарги позивача стосовно ненадання судом першої інстанції оцінки діям інших відповідачів по справі, оскільки така оцінка надана їх діям в судовому рішенні.

За таких обставин, колегія суддів, вважає, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, а апеляційна скарга УПСЗН виконкому Центрально-Міської районної у місті ради - частковому задоволенню, а постанова суду в частині визнання неправомірними дії посадових осіб УПСЗН виконкому Центрально-Міської районної у місті ради стосовно відмови ОСОБА_2 у перерахунку та виплати сум щорічної одноразової допомоги до Дня Перемоги за 2008 рік, а також зобовязання нарахувати та виплатити ОСОБА_2 недоплачену суму щорічної одноразової допомоги до Дня Перемоги за 2008 рік - скасуванню з прийняттям в цій частині нової постанови про відмову в задоволенні позову в цій частині.

В іншій частині постанова суду відповідає нормам матеріального та процесуального закону.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, п.4 ч.1 ст. 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради задовольнити частково.

Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 14 червня 2010 року в частині визнання неправомірними дії посадових осіб Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради стосовно відмови ОСОБА_2 у перерахунку та виплати сум щорічної одноразової допомоги до Дня Перемоги за 2008 рік, а також зобовязання нарахувати та виплатити ОСОБА_2 недоплачену суму щорічної одноразової допомоги до Дня Перемоги за 2008 рік у відповідності з вимогами п.27 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з розрахунку 7-ми мінімальних пенсій за віком, встановлених Законом України «Про державний бюджет України» у 2008 році скасувати та прийняти в цій частині нову постанову про відмову в задоволенні позову в цій частині.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: