Справа № 2а/0370/2761/12
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2015-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2015 року м. Київ К/800/6156/13

К/800/7875/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Швеця В.В.,

Малиніна В.В.,

Ситникова О.Ф.,

провівши у порядку касаційного провадження попередній розгляд адміністративної справи

за позовною заявою ОСОБА_4 до Державної митної служби України, Ягодинської митниці про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу,

провадження в якій відкрито за касаційними скаргами Ягодинської митниці (далі - Ягодинська митниця) та Державної митної служби України (далі - Держмитслужба) на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2012 року ОСОБА_4 пред'явила зазначений позов, в якому просила суд визнати протиправним та скасувати наказ Держмитслужби № 1586-к від 2 серпня 2012 року в частині припинення перебування її на державній службі в митних органах України з підстав порушення Присяги державного службовця (далі - Присяга); визнати протиправним та скасувати підпункти 1, 2, 3, 6 пункту 4 наказу Ягодинської митниці № 663-к від 2 серпня 2012 року «Про оголошення наказу Держмитслужби № 1586-к від 2 серпня 2012 року «По особовому складу Ягодинської митниці» в частині припинення перебування її на державній службі в митних органах України; поновити її на посаді інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Устилуг» Ягодинської митниці; стягнути з Ягодинської митниці на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 2 серпня 2012 року, посилаючись на те, що жодного порушення Присяги не допустила, а для її звільнення не було ні фактичних, ні юридичних підстав.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2013 року, позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено. Визнано протиправними та скасовано накази Держмитслужби № 1586-к від 2 серпня 2012 року "По особовому складу Ягодинської митниці" та наказ Ягодинської митниці № 663-к від 2 серпня 2012 року «Про оголошення наказу Держмитслужби № 1586-к від 2 серпня 2012 року «По особовому складу Ягодинської митниці» в частині припинення перебування ОСОБА_4 на державній службі в митних органах. Поновлено ОСОБА_4 на посаді інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Устилуг» Ягодинської митниці з 2 серпня 2012 року. Стягнуто з Ягодинської митниці на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 5 492,40 гривень. Постанову суду першої інстанції в частині поновлення ОСОБА_4 на посаді та виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць в сумі 3 670,75 гривень допущено до негайного виконання.

В обґрунтування касаційних скарг Ягодинська митниця та Держмитслужба посилаються на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим ставлять питання про скасування ухвалених ними рішень та прийняття нового - про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційних скарг, перевіривши матеріали справи та рішення, що приймалися під час її розгляду, колегія суддів вважає, що касаційні скарги задоволенню не підлягають з огляду на таке.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що ОСОБА_4 не допустила порушень, які могли б бути підставою для застосування відносно неї такої найсуворішої санкції відповідальності державного службовця, як звільнення за порушення Присяги.

Судами встановлено, що підставою для видання наказу Держмитслужби від 2 серпня 2012 року № 1586-к в частині припинення перебування ОСОБА_4 на державній службі в митних органах стали результати службової перевірки, проведеної відповідно до наказу Держмитслужби від 30 липня 2012 року № 385. За результатами цієї перевірки встановлено, що на підставі аналізу руху транспортних засобів через пункти пропуску, комісією з проведення перевірки від органів державного кордону витребувано інформацію щодо кількості громадян, які в'їжджали на митну територію смугами руху «червоний коридор».

За результатами співставлення інформації, що міститься в обліках інформаційних комплексів Держмитслужби, інформації ПІК «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення», ПІК «Інспектор 2006» ЄАІС Держмитслужби встановлені численні факти невідповідності даних щодо кількості громадян, які занесені в інформаційні комплекси ДПСУ, і кількості громадян, що занесені в інформаційні системи ДМСУ. В контрольні талони для проходження митного контролю по «червоному коридору» у пункті пропуску «Устилуг-Зосин» співробітниками Держмитслужби та в інформаційно-програмні комплекси ДМСУ посадовими особами митних постів «Ягодин» і «Устилуг» Ягодинської митниці регулярно вноситься податкова кількість громадян, які перетинають кордон автомобільним транспортом. Зазначене використовується в якості підстави для ввезення на митну територію України товарів без оподаткування, тобто в межах 50 кг та 500 євро на кожного громадянина. При цьому, встановлено, що посадові особи підрозділів митного оформлення ігнорують вимоги статті 364 Митного кодексу України, незаконно розповсюджують дію статті 374 Митного кодексу України до подрібнених партій товарів комерційного призначення, що переміщуються громадянами. За результатами вибіркового аналізу з 1 червня 2012 року всього виявлено 11 таких випадків по митному посту «Ягодин» та 12 випадків по митному посту «Устилуг».

Враховуючи викладене, комісія прийшла до висновку, що посадові особи Ягодинської митниці, в тому числі і позивач, здійснювали пропуск товарів з порушенням вимог пункту 1 статті 364, пунктів 1, 3 статті 318 Митного кодексу України, чим не виконали завдання, покладені на митний пост «Ягодин» та «Устилуг». Зазначеними посадовими особами порушені пункти, передбачені їх посадовими інструкціями.

Пунктом 6 частини першої статті 30 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII "Про державну службу" (далі - Закон № 3723-XII) передбачено, що державна служба припиняється у разі відмови державного службовця від прийняття або порушення Присяги, передбаченої у статті 17 цього Закону.

У частині другій статті 17 Закону № 3723-XII наведено текст Присяги: «Повністю усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити народові України, суворо дотримувати Конституції та законів України, сприяти втіленню їх у життя, зміцнювати їх авторитет, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, з гідністю нести високе звання державного службовця, сумлінно виконувати свої обов'язки».

Аналізуючи текст Присяги, можна дійти висновку, що в основі поведінки державного службовця закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги, а, отже, складаючи Присягу, державний службовець покладає на себе не тільки певні службові зобов'язання, але й моральну відповідальність за їх виконання. У зв'язку з цим, як порушення Присяги слід розуміти скоєння державним службовцем проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків.

Тож, як порушення Присяги, так і дисциплінарне правопорушення, може бути наслідком недотримання, порушення державним службовцем як правових, так і етичних (моральних) норм, а дисциплінарне правопорушення пов'язується лише з порушенням правових вимог щодо проходження публічної служби.

Згідно зі статтею 14 Закону № 3723-XII, за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює, до державного службовця застосовуються дисциплінарні стягнення (частина перша). До службовців, крім дисциплінарних стягнень, передбачених чинним законодавством про працю України, можуть застосовуватися такі заходи дисциплінарного впливу, як попередження про неповну службову відповідність і затримка до одного року у присвоєнні чергового рангу або у призначенні на вищу посаду (частина друга).

Відповідно до частини другої статті 9 Закону № 3723-XII, регулювання правового становища державних службовців, що працюють в апараті органів митного контролю, здійснюється згідно з цим Законом, якщо інше не передбачено законами України.

Відповідно до статті 21 Дисциплінарного статуту митної служби України (далі - Статут) порушення службової дисципліни - це протиправне, винне (умисне чи необережне) діяння (дія чи бездіяльність) посадової особи митної служби, тобто невиконання урочистого зобов'язання посадових осіб митної служби, зокрема, невиконання або неналежне виконання нею своїх службових обов'язків, перевищення повноважень, порушення обмежень і заборон, установлених законодавством з питань проходження служби в митних органах, або вчинення інших дій, які дискредитують не тільки посадову особу митної служби, а й митну службу України.

Згідно зі статтею 22 Статуту до діянь, які є порушеннями службової дисципліни, належать: 1) порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів України з питань митної справи, державної служби, а також наказів та розпоряджень безпосередніх та/або прямих керівників; 2) порушення порядку здійснення митного контролю та митного оформлення предметів, що переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до статті 31 Статуту, з метою з'ясування всіх обставин вчинення посадовою особою митної служби дисциплінарного правопорушення керівник митного органу має право призначити службове розслідування. Порядок проведення службового розслідування визначається спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі митної справи. Застосуванню дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення передує обов'язкове службове розслідування.

Наказом Державної митної служби України від 13 серпня 2010 року № 918 затверджено Інструкцію про порядок організації та проведення службового розслідування і службової перевірки в митній службі України (далі - Інструкція). Пунктом 1.1 Інструкції визначено приводи, підстави, мета, порядок призначення і проведення службового розслідування, прийняття за ним рішень, виконання цих рішень, формування матеріалів службового розслідування у справі, а також права та обов'язки посадових осіб митної служби України під час їх проведення.

Згідно з абзацом 9 пункту 1.2 Інструкції службове розслідування - це комплекс заходів, що здійснюються в межах компетенції відповідно до цієї Інструкції з метою повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин вчинення посадовою особою дисциплінарного або іншого правопорушення, пов'язаного зі здійсненням службової діяльності, виявлення причин і умов, що сприяли його вчиненню, встановлення наявності (відсутності) вини, її ступеня, а також установлення інших подій, обставин, що потребують з'ясування під час проведення таких заходів. За пунктом 1.4 Інструкції, з'ясування обставин порушення трудової дисципліни посадовими особами митної служби здійснюється відповідно до вимог Кодексу законів про працю України, Закону № 3723-XII, Статуту та правил внутрішнього трудового розпорядку митного органу.

Системний аналіз спеціальних і загальних норм, наведених у статті 21, частині першій статті 22, статті 31 Статуту, статтях 14, 17, 30 Закону № 3723-XII, свідчить, що за вчинення посадовими особами митної служби України порушень службової дисципліни, дисциплінарних правопорушень допускається застосування дисциплінарних стягнень, визначених у частині другій статті 22 Статуту, частині другій статті 9 Закону № 3723-XII, найбільш суворим з яких є звільнення. У пункті 6 частини першої статті 30 Закону № 3723-XII визначено не окремий вид відповідальності державних службовців за порушення Присяги, а спеціальну підставу для припинення державної служби. Саме ж припинення державної служби відбувається у формі звільнення.

Отже, як порушення Присяги, так і дисциплінарне правопорушення може бути наслідком недотримання, порушення державним службовцем як правових, так і етичних (моральних) засад проходження публічної служби. Таким чином, припинення державної служби у зв'язку з порушенням Присяги та дисциплінарна відповідальність державних службовців може бути наслідком існування схожих фактичних підстав у разі вчинення державним службовцем достатньо близьких за характером одне до одного дисциплінарного або іншого правопорушення.

Припинення державної служби за порушення Присяги є найсуворішою санкцією відповідальності державного службовця, який вчинив діяння, несумісне з посадою. Тому рівень юридичних гарантій захисту прав зазначеної особи в процедурах вирішення питань застосування такої відповідальності повинен бути не меншим, ніж під час звільнення з митного органу за вчинення дисциплінарного правопорушення, з дотриманням строків притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Дисциплінарна відповідальність посадових осіб митної служби України врегульована спеціальним законодавством, у тому числі й нормами Статуту. Норми Закону № 3723-XII можуть застосовуватися щодо посадових осіб митної служби України у тій частині, що не врегульована спеціальним митним законодавством. Оскільки припинення державної служби на підставі пункту 6 частини першої статті 30 Закону № 3723-XII є крайнім заходом відповідальності державного службовця за порушення службової дисципліни, який входить за межі дисциплінарної відповідальності, то неможливість застосування до посадової особи митної служби України дисциплінарних стягнень аж до звільнення з митного органу має бути мотивовано.

Передумовою такого звільнення є ретельне службове розслідування, порядок проведення якого регулюється Інструкцією. При цьому необхідно враховувати, що наслідком вчинення дисциплінарного правопорушення може бути припинення державної служби за порушення Присяги або звільнення з митного органу, які є санкціями різних рівнів відповідальності й не можуть застосовуватися як альтернативні. Звільнення за порушення Присяги може мати місце лише тоді, коли державний службовець скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків. Державний службовець, який вчинив дисциплінарний проступок, не може бути звільнений за порушення Присяги, якщо цей проступок не можна кваліфікувати як порушення Присяги.

Враховуючи викладене, суди попередніх інстанцій прийшли до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог щодо поновлення позивача на посаді, оскільки її звільнення на підставі пункту 6 частини 1 статті 30 Закону № 3723-XII не можна визнати законними та обґрунтованим.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 21 травня, 4 червня, 17 вересня, 3 грудня 2013 року; 22 квітня, 24 червня 2014 року (справи №№ 21-403а12, 21-167а13, 21-231а13, 21-379а13, 21-90а14, № 21-107а14, відповідно), яка, відповідно до приписів статті 244-2 КАС України, є обов`язковою для всіх судів України.

Враховуючи, що доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують і суди під час вирішення спору правильно застосували норми матеріального права та не порушили норми процесуального права, то, відповідно до частини першої статті 224 КАС України, підстави для скасування ухвалених ними рішень відсутні.

Керуючись статтями 220-1, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Ягодинської митниці та Державної митної служби України відхилити, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2013 року залишити без змін.

Судді В.В.Швець

В.В.Малинін

О.Ф.Ситников