Справа № 369/390/14-а
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" грудня 2015 р. м. Київ К/800/58981/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
СуддівМороз Л.Л.
Шведа Е.Ю.
секретар судового засідання Носенко Л.О.,

за участі ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5, розглянувши у касаційному порядку у відкритому судовому засіданні у залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_6 до голови виконавчого комітету Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (далі - Гатненський сільвиконком) Корицького Броніслава Броніславовича, спеціаліста-землевпорядника виконавчого комітету Гатненського сільвиконкому Пахолки Олександра Вікторовича, третя особа - ОСОБА_4 про визнання недійсним і скасування рішення та зобов'язання вчинити дії за касаційною скаргою ОСОБА_6 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 липня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2014 року

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 року ОСОБА_6 в Києво-Святошинському районному суді Київської області пред'явила позов до голови Гатненського сільвиконкому Корицького Б.Б., спеціаліста-землевпорядника Гатненського сільвиконкому Пахолки О.В., третя особа - ОСОБА_4 про визнання недійсним і скасування рішення та зобов'язання вчинити дії.

Просила:

- визнати неправомірними дії голови Гатненського сільвиконкому Корицького Б.Б. щодо видачі довідок від 29 грудня 2011 року № 1533 та № 1534 про закріплення за ОСОБА_4 земельних ділянок площею 0,0844 га та 0,1497 га та використання цих ділянок ОСОБА_4 відповідно до норм діючого законодавства України;

- визнати неправомірними дії спеціаліста-землевпорядника Гатненського сільвиконкому Пахолки О.В. щодо видачі довідок від 29 грудня 2011 року № 1533 та № 1534 про закріплення за ОСОБА_4 земельних ділянок площею 0,0844 га та 0,1497 га та використання цих ділянок

ОСОБА_4 відповідно до норм діючого законодавства України;

- визнати недійсною та скасувати довідку № 1533, видану 29 грудня 2011 року головою Гатненського сільвиконкому Корицьким Б.Б. та спеціалістом-землевпорядником Гатненського сільвиконкому Пахолкою О.В. про закріплення за ОСОБА_4 та використання ним у відповідності до норм діючого законодавства України земельної ділянки площею 0,1497 га;

- визнати недійсною та скасувати довідку, видану 29 грудня 2011 року № 1534 головою Гатненського сільвиконкому Корицьким Б.Б. та спеціалістом-землевпорядником Гатненського сільвиконкому Пахолкою О.В. про закріплення за ОСОБА_4 та використання ним у відповідності до норм діючого законодавства України земельної ділянки площею 0,0844 га;

- зобов'язати спеціаліста-землевпорядника Гатненського сільвиконкому привести у відповідність до рішення Апеляційного суду Київської області від 28 жовтня 2010 року, що набрало законної сили, земельно-кадастрову книгу щодо земельних ділянок площею 0,0844 га та 0,1497 га, суміжних за межами Г-А "ОСОБА_9." та частково В-Г "землі загального користування (проїзд)" з належною ОСОБА_6 земельною ділянкою, яка розташована по АДРЕСА_1.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 липня 2014 року, залишеною без зміни ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_6 подала касаційну скаргу.

Посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів скасувати, а справу направити на новий розгляд.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Судами першої та апеляційної інстанцій у цій справі встановлено, що на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 30 грудня 2003 року ОСОБА_6 на праві власності належить земельна ділянка (кадастровий номер НОМЕР_1) по АДРЕСА_1

Земельними ділянками площею 0,1497 га та 0,0844 га, які межують з належною ОСОБА_6 земельною ділянкою, користується родина ОСОБА_4

У довідках № 1533 та № 1534, виданих 29 грудня 2011 року головою Гатненського сільвиконкому Корицьким Б.Б. та спеціалістом-землевпорядником Гатненського сільвиконкому Пахолкою О.В., зазначено, що згідно із записами у земельно-кадастровій книзі земельні ділянки площею 0,1497 га та 0,0844 га закріплені за ОСОБА_4 та використовується ним відповідно до норм діючого земельного законодавства України. Ці земельні ділянки перебувають в користуванні родини ОСОБА_4 більше 20 років. На земельній ділянці побудований житловий будинок та господарські будівлі, що зареєстровані КП "Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області" (довідка № 1533) та що згідно із записами земельно-кадастрової книги земельна ділянка площею 0,0844 га закріплена за ОСОБА_4 та використовується ним відповідно до норм діючого законодавства України (довідка № 1534).

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, та суд апеляційної інстанції, залишаючи таке рішення без зміни, виходили з того, що оскаржуваними діями посадових осіб виконавчого органу органу місцевого самоврядування щодо видання оскаржуваних довідок ОСОБА_4 не порушено прав позивача.

Крім того, оскаржувані довідки не є актами органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Колегії суддів не може повністю погодитися з такою правовою позицією судів попередніх інстанцій, оскільки вона є частково такою, що ґрунтується на неповно та не всебічно встановлених обставинах справи, та не відповідає вимогам чинного законодавства з огляду на таке.

Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з частиною першою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

У пункті 21 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06 березня 2008 року № 2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" зазначено, що судам слід мати на увазі, що за правилами частини другої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи - суб'єкти правовідносин, в яких буде застосовано цей акт. Тобто, особа (позивач) повинна довести факт застосування до неї оскаржуваного нормативно-правового акта або те, що вона є суб'єктом відповідних відносин, на які поширюється дія цього акта. Суд не може давати оцінку таким обставинам при відкритті провадження в адміністративній справі, а тому не має права відмовити у відкритті провадження у справі чи повернути позовну заяву з посиланням на частину другу цієї статті, якщо особа своє звернення обґрунтовує необхідністю захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Приписи зазначеної частини можуть бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, якщо суд встановить, що оскаржуваний акт до особи не застосовувався і вона не перебуває у відносинах, до яких цей акт може бути застосовано. У такому разі суд не проводить перевірку нормативно-правового акта на предмет його протиправності (законності та відповідності правовим актам вищої юридичної сили).

Також, в своїй постанові від 10 квітня 2012 року (номер справи в Єдиному державному реєстрі судових рішень 21-1115во10) Верховний Суд України, проаналізувавши положення частини першої статті 2 та статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, висловив наступну правову позицію: "суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин. Визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або законний інтерес якої порушені цим рішенням".

Суд першої інстанції при вирішенні даного спору не врахував, що земельні ділянки площею 0,0844 га та 0,1497 га є суміжними з належною ОСОБА_6 земельною ділянкою за межею В-Г "землі загального користування (проїзд)".

Зазначені території земельних ділянок площею 0,0844 га та 0,1497 га включають територію проїзду до належної ОСОБА_6 земельної ділянки та саме на захист права на проїзд до ділянки, судами було прийнято низку судових рішень.

Складання посадовими особами Гатненського сільвиконкому довідок та інших матеріалів відносно земельної ділянки, яка частково позначена у Державному акті про право на земельну ділянку, виданого на ім'я ОСОБА_6, як така, що відноситься до земель загального користування (проїзд) (межа В-Г), та внесення до таких довідок недостовірних відомостей про те, що земельна ділянка перебуває у користуванні ОСОБА_4 може вплинути на законні права та інтереси позивача.

Таким чином, суди попередніх інстанцій в своїх рішеннях дійшли помилкового висновку про те, що видача відповідачем довідок жодним чином не порушує права або інтереси ОСОБА_6

Крім того, колегія суддів вказує й на таке.

Визначення поняття справи адміністративної юрисдикції надано у пункті 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зокрема, справою адміністративної юстиції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, в якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, обов'язковими умовами віднесення справи до адміністративної юрисдикції має бути участь в ній суб'єкта владних повноважень і тільки за умов, якщо оскаржуються його дії, бездіяльність або рішення при здійсненні ним владних управлінських функцій.

Вірним є висновок судів першої та апеляційної інстанцій про те, що довідки, які видані посадовими особами Гатненського сільвиконкому 29 грудня 2011 року № 1533 та № 1534, носять виключно інформативний характер і не містять у собі будь-яких положень про зобов'язання до вчинення певних дій, а тому не є рішеннями суб'єкта владних повноважень в розумінні положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Спір у цій частині не має ознак публічно-правового характеру і не підлягає вирішенню у відповідності із положеннями Кодексу адміністративного судочинства України.

Проте суди всупереч пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України не закрили у цій частині позовних вимог провадження, а вирішили позов по суті.

Також судами залишені поза увагою та без вирішення позовні вимоги позивача про визнання правомірними дій посадових осіб Гатненського сільвиконкому щодо видачі третій особі ОСОБА_4 довідок від 29 грудня 2011 року № 1533 та № 1534, у текст яких внесені відомості, які, як стверджує позивач, відсутні у земельно-кадастровій книзі.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій не містять обґрунтування відхилення існуючих у справі доказів щодо розбіжностей між даними, наявними у оскаржуваних довідках № 1533 та № 1534, та даними, що містяться у земельно-кадастровій книзі, на підставі записів з якої ці довідки були видані.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення повинні бути законними і обґрунтованими.

Суди не виконали вимог вказаного процесуального закону й постановили рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому вони підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи суду першої інстанції більш повно встановити обставини у справі з урахуванням вказівок суду касаційної інстанції та у залежності від встановленого вирішити спір.

Крім того, суду першої інстанції слід дослідити наявні у справі судові рішення у спорі стосовно визнання неправомірним рішення Гатненської сільської ради про затвердження проектів землеустрою щодо надання у власність ОСОБА_4 земельних ділянок у власність та визнання недійсним Державних актів на право власності на земельні ділянки та урахувати їх при визначенні правомірності дій посадових осіб при видачі довідок.

За правилами статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210, 220, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 липня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2014 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_6 до голови виконавчого комітету Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області Корицького Броніслава Броніславовича, спеціаліста-землевпорядника виконавчого комітету Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області Пахолки Олександра Вікторовича, третя особа - ОСОБА_4 про визнання недійсним і скасування рішення та зобов'язання вчинити дії, скасувати а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Судді Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Швед Е.Ю.