Справа № 0308/6438/12
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

0308/6438/12

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді

Головчук С.В. (суддя-доповідач),

суддів

Ліпського Д.В.,

Черпака Ю.К.,

секретар судового засідання Малина Л.В.,

за участю позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області

на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2014 року

у справі за позовом Гриценюка Степана Леонідовича до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі – ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання неправомірними дій та зобов’язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

У квітня 2012 року Гриценюк С.Л. звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання неправомірними дій та зобов’язання перерахувати та виплатити пенсію. В обґрунтування вимог зазначав, що звільнився з органів податкової міліції у запас та з 29 грудня 2010 року йому призначено пенсію відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» (далі – Закон №2262-ХІІ). Вказує, що під час проходження служби отримував щомісячну доплату у розмірі 25 відсотків від суми пенсії, яка б могла бути нарахована, передбачену підпунктом 1 «г» пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31 грудня 1996 року №1592 «Про умови оплати праці працівників органів державної податкової служби» (далі – постанова КМУ №1592), проте розмір пенсії ГУ ПФУ у Волинській області обчислило без урахування цієї доплати. Вважаючи дії відповідача неправомірними, просив суд: визнати незаконними дії, зобов’язати відповідача провести перерахунок пенсії з урахуванням доплати, передбаченої підпунктом 1 «г» пункту 5 постанови КМУ №1592, виплатити недоплачені суми пенсії з 29 грудня 2010 року та виплачувати пенсію з урахуванням цієї доплати в подальшому.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 червня 2012 в позові відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2014 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позовних вимог. Зобов’язано ГУ ПФУ у Волинської області провести перерахунок та виплачувати Гриценюку С.Л. пенсію з врахуванням доплати, передбаченої підпунктом 1 «г» пункту 5 постанови КМУ №1592 з 29 грудня 2010 року з урахуванням виплачених сум.

У касаційній скарзі ГУ ПФУ у Волинської області порушує питання про скасування рішення апеляційного суду і залишення в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, зокрема, не взято до уваги положення Закону № 2262-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (далі – постанова КМУ № 393). Вказує, що передбачена підпунктом 1 «г» пункту 5 постанови КМУ №1592 доплата не входить до складу грошового забезпечення з якого обчислюється розмір пенсії.

Гриценюк С.Л. у запереченнях на касаційну скаргу посилається на те, що судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що під час проходження служби отримував, передбачену підпунктом 1 «г» пункту 5 постанови КМУ №1592 щомісячну доплату у розмірі 25 відсотків від суми пенсії, яка б могла бути нарахована, а тому відповідач безпідставно не включив її до грошового забезпечення при обчисленні розміру пенсії. Просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що Гриценюк С.Л. проходив службу в органах податкової міліції, з яких звільнився у запас за підпунктом «б» пункту 64 (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114, згідно з наказом Державної податкової адміністрації у Волинській області від 22 грудня 2010 року №460-о.

З 29 грудня 2010 року позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону № 2262-XII.

Розмір пенсії відповідач обчислив з урахуванням таких видів грошового забезпечення: посадовий оклад; оклад за військовим званням, 30% процентної надбавки за вислугу років та середньомісячних сум грошових видів грошового забезпечення за 24 місяці, зокрема, 15 % надбавки в умовах режимних обмежень; 50% надбавки за високі досягнення та премії.

Щомісячну доплату у розмірі 25 відсотків від суми пенсії, як б могла бути нарахована позивачу і яку він отримував перед звільненням, відповідач при проведенні розрахунку пенсії не врахував.

Вирішуючи спір та відмовляючи в позові суд першої інстанції виходив з того, вказана доплата не входить до складу грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія.

Скасовуючи рішення суду та задовольняючи позовні вимоги, апеляційний суд виходив з того, що оскільки під час проходження служби позивач отримував доплату у розмірі 25 відсотків від суми пенсії, як б могла бути нарахована, ГУ ПФУ у Волинській області безпідставно не включило її до розміру грошового забезпечення з якого обчислюється пенсія.

Проте з таким висновком погодитись неможливо.

Відповідно до частини 3 статті 43 Закону № 2262-XII пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ № 1592 керівникам органів державної податкової служби у межах установлених фондів оплати праці та граничної чисельності працюючих надано право установлювати особам рядового і начальницького складу податкової міліції, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їхньою згодою та в інтересах справи на службі, щомісячну доплату в розмірі від 25 до 50 відсотків суми пенсії, яка б могла бути їм нарахована (підпункт 1 «г» пункту 5).

Абзацом 2 пункту 7 постанови КМУ № 393, в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, визначені види грошового забезпечення, з яких обчислюються розмір пенсії, зокрема, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Отже, за приписами наведених норм, щомісячна доплата, передбачена підпунктом 1 «г» пункту 5 постанови КМУ №1592 не відноситься до складових грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні розміру пенсії, а тому ГУ ПФУ у Волинській області правомірно не врахувало її при визначенні розміру пенсії Гриценюка С.Л.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 226 КАС України суд касаційної інстанції має скасувати судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Враховуючи наведене, рішення апеляційного суду підлягає скасуванню, а рішення суду першої інстанції – залишенню в силі.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 221, 223, 226, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2014 року скасувати, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 червня 2012 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

С.В. Головчук

Судді

Д.В. Ліпський

Ю.К. Черпак