Справа № 825/1284/15-а
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2015-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2015 року м. Київ К/800/31766/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді суддів:Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Лайн Груп» до Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення за касаційною скаргою Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 травня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Транс Лайн Груп» звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області від 31 березня 2015 року № 1000/17-06-20, яким «ТОВ Транс Лайн Груп» нараховано штраф у розмірі 6702,53 грн. та пеню у розмірі 234,59 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що сплатило єдиний соціальний внесок з урахуванням понижуючого коефіцієнта 24,27 % у строки та в розмірах відповідно до чинного законодавства, однак у звіті за лютий 2015 року у програмі Медок, за допомогою якої звіт відправляється до Державної податкової інспекції, помилково було сформовано автоматичний розрахунок полів, через що після закриття звіту програма перерахувала звіт згідно проценту нарахування, встановленому для підприємств (38,52%) без врахування понижуючого коефіцієнта (24,27%). Отже, до Державної податкової інспекції надійшов невірний звіт, на підставі якого позивачу розраховано єдиний внесок без врахування понижуючого коефіцієнта.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 травня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2015 року, адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області від 31 березня 2015 року № 1000/17-06-20, яким «ТОВ Транс Лайн Груп» нараховано штраф у розмірі 6702,53 грн. та пеню у розмірі 234,59 грн.

У касаційній скарзі Державна податкова інспекція у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши за матеріалами справи доводи касаційної скарги та правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у березні 2015 року позивач подав звітність про нарахування єдиного внеску за лютий 2015 року (з понижуючим коефіцієнтом до ставки єдиного внеску).

При цьому, у звіті за лютий 2015 року у програмі «Медок», за допомогою якої звіт відправляється до Державної податкової інспекції, помилково було сформовано автоматичний розрахунок полів, через що після закриття звіту програма перерахувала звіт згідно проценту нарахування, встановленому для підприємства (38,52%), без врахування понижуючого коефіцієнта (24,27%). Отже, у податковий орган надійшов невірний звіт.

31 березня 2015 року заступником начальника Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області на підставі частин 2 та 10 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування прийнято рішення № 1000/17-06-20, яким на позивача накладено штраф у розмірі 6702,53 грн. та нараховано пеню у розмірі 234,59 грн. за період з 21 березня 2015 року по 27 березня 2015 року.

Вважаючи рішення відповідача про нарахування штрафу та пені протиправним, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивачем своєчасно та в повному обсязі виконано свої зобов'язання щодо сплати єдиного внеску за лютий 2015 року у розмірі 75734,24 грн., з урахуванням понижуючого коефіцієнта (24,27%), у зв'язку з чим рішення податкового органу, яким ТОВ «Транс Лайн Груп» нараховано штраф у розмірі 6702,53 грн. та пеню у розмірі 234,59 грн., є протиправним.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» позивач є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Згідно статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов'язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність до органу доходів і зборів у строки, в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування .

Частиною 8 статті Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» встановлено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

При цьому, у відповідності до пункту 9-5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» по 31 грудня 2015 року при нарахуванні заробітної плати (доходів) фізичним особам та/або при нарахуванні винагороди за цивільно-правовими договорами, допомоги по тимчасовій непрацездатності та допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами розмір єдиного внеску, встановлений частиною п'ятою та абзацом другим частини шостої статті 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» для платників єдиного внеску, визначених в абзацах другому, третьому, четвертому та сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, застосовується з понижуючим коефіцієнтом, якщо платником виконуються одночасно такі умови:

а) база нарахування єдиного внеску в розрахунку на одну застраховану особу в звітному місяці (далі - БН(зо) збільшилась на 20 і більше відсотків порівняно з середньомісячною базою нарахування єдиного внеску платника за 2014 рік в розрахунку на одну застраховану особу (далі - СмБН(зо)2014);

б) після застосування коефіцієнта середній платіж на одну застраховану особу в звітному місяці (далі - СП(зо)м) складе не менше ніж середньомісячний платіж на одну застраховану особу платника за 2014 рік (далі - СмП(зо)2014);

в) кількість застрахованих осіб у звітному місяці, яким нараховані виплати, не перевищує 200 відсотків середньомісячної кількості застрахованих осіб платника за 2014 рік (далі - СмК(зо)2014). Ця умова не застосовується до платників єдиного внеску, визначених в абзацах третьому та четвертому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону.

Як було встановлено судами попередніх інстанцій, умови для застосування позивачем понижуючого коефіцієнту були виконані, у зв'язку з чим позивач у березні 2015 року подав звітність про нарахування єдиного внеску за лютий 2015 року з понижуючим коефіцієнтом до ставки єдиного внеску.

За таких обставин, оскільки позивачем своєчасно та в повному обсязі виконано свої зобов'язання щодо сплати єдиного соціального внеску з юридичних осіб за лютий 2015 року з урахуванням понижуючого коефіцієнта, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку що рішення податкового органу, яким ТОВ «Транс Лайн Груп» нараховано штраф та пеню, є протиправним.

Доводи та мотиви, викладені відповідачем у касаційній скарзі, не ґрунтуються на законі, були перевірені судами першої та апеляційної інстанцій і їм дана належна правова оцінка.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Тому колегія суддів, перевіривши у межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, приходить до висновку, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 травня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: Я.Л. Іваненко М.І. Мойсюк В.В. Тракало