Справа № 821/3816/15-а
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

22 грудня 2015 р. м. ХерсонСправа № 821/3816/15-а

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Пекний А.С., перевіривши виконання вимог статей 104, 105, 106 КАС України за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Херсонській області до фізичної-особи підприємця ОСОБА_1 про вижиття заходів реагування під час здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності,

встановив:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Херсонській області (далі-позивач, ГУ ДСНС України в Херсонській області) звернулось до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просить застосувати до фізичної-особи підприємця ОСОБА_1 заходи реагування під час здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Крім того, позивачем надано клопотання, відповідно до якого просить відстрочити йому сплату судового збору, мотивуючи вказану вимогу, тим, що ГУ ДСНС України в Херсонській області фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, однак кошти на справляння судового збору державним бюджетом не передбачені, що унеможливлює сплату судового збору.

Дослідивши адміністративний позов та додані до нього документи, встановлено, що він не відповідає вимогам ст. 106 КАС України.

Так, за приписами ч. 3 ст. 106 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Позивач не надав суду квитанцію про сплату судового збору, надавши до суду клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Стосовно вказаного клопотання суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Зі змісту клопотання про відстрочення сплати судового збору та долучених до нього матеріалів не вбачаються підстави для застосування будь-яких пільг щодо сплати судового збору, передбачених ст.ст. 5, 8 Закону України "Про судовий збір". Обмежене фінансування бюджетної установи не може бути підставою для її звільнення від сплати судового збору, встановленого законом. Аналогічна позиція висвітлена в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23 січня 2015 року № 2 (далі-постанова).

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв'язку із цим обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

Аналіз такого врегулювання та судової практики дає підстави зробити висновок про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас якщо ці бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Крім того, суд звертає увагу на те, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов'язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

В даному випадку регулювання з боку держави полягає у встановлені вимог до позовної заяви, як до способу звернення до суду.

Як вже зазначалось вище, вимоги до позовної заяви закріплені в ст. 106 КАС України, частиною третьою якої передбачено, що до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Відповідно до положень ст. 87 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

З 01.11.2011 року набрав чинності Закон України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VI (з наступними змінами), який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Так, згідно ст.4 вказаного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Цією ж нормою встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень судовий збір складає 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Враховуючи вищевикладене, та приймаючи до уваги положення процесуального законодавства щодо вимог до позовної заяви, а також вимоги Закону України "Про судовий збір", суд вважає, що у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору слід відмовити.

Таким чином, даний адміністративний позов відповідно до ч. 1 ст. 108 КАС України підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення її недоліків, а саме: для надання документу про сплату судового збору в сумі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн.

Керуючись ч. 1 ст. 108 КАС України,

ухвалив:

В клопотанні про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Залишити позовну заяву без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви до 28 грудня 2015 р.

Після усунення недоліків позовної заяви документи до суду направляти із вказівкою на номер справи 821/3816/15-а та зазначенням прізвища судді, який прийняв ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення.

Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Пекний А.С.