Справа № 813/5639/15
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2015-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2015 року № 813/5639/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кедик М.В.

за участю секретаря судового засідання Харіва М.Ю.,

представник позивача ОСОБА_1,

представника відповідача-1 не прибув,

представник відповідача-2 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" ОСОБА_4 про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3, позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" ОСОБА_4, у якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк Київська Русь ОСОБА_4 щодо невключення ОСОБА_3 в загальний реєстр вкладників ПАТ "Банк "Київська Русь", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду за договором банківського рахунку від 19.03.2015 року № 9663-127;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Київська Русь" ОСОБА_4 включити в загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Банк "Київська Русь" за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів, фізичну особу - ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1);

- зобовязати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб затвердити загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Банк "Київська Русь" за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, який повинен містити відомості про фізичну особу - ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1).

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Київська Русь" ОСОБА_4 вжити заходів щодо відшкодування ОСОБА_3 грошових коштів за договором банківського рахунку від 19.03.2015 року № 9663-127 в ПАТ "Банк "Київська Русь" за рахунок Фону гарантування вкладів фізичних осіб у встановленому порядку.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем та ПАТ "Банк "Київська Русь" укладено договір банківського рахунку від 19.03.2015 року № 9663-127, на підставі якого відкрито поточний рахунок № 001 в національній валюті в ПАТ "Банк "Київська Русь". На підставі договору позики від 17.03.2015 року № б/н укладеного між позивачем та ЛМКП "Львівтеплоенерго", останнє перерахувало на поточний рахунок позивача 140000 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 19.03.2015 року № 1. У зв'язку із віднесення ПАТ "Банк "Київська Русь" до категорії неплатоспроможних та, в подальшому, відкликання банківської ліцензії, позивачем подано заяву-вимогу до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" ОСОБА_4 про включення його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Однак, відповідь банку про визнання позивача кредитором та включення його до реєстру вимог кредиторів не надано. Стверджує, що Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Київська Русь" протиправно обмежено операції за рахунком позивача, відкритому у ПАТ "Банк "Київська Русь", не включено позивача до переліку вкладників ПАТ "Банк "Київська Русь" для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування та не надано Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо виплати відшкодування вкладу за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Вважає, що діями відповідачів порушено його право на отримання банківського вкладу.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, подала додаткові докази в обґрунтування позовних вимог, просила позов задовольнити.

Представник відповідача, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у судове засідання не зявився, подав до суду заперечення від 09.11.2015 року вх. 36877, в яких вказує, що у переданому уповноваженою особою Переліку вкладників інформація про позивача відсутня, в звязку з чим дані про позивача не могли бути враховані при складенні та затвердженні Загального реєстру Фондом гарантування. У Фонду гарантування відсутні будь-які первинні документи по вкладникам і тому при складенні Загального реєстру використовується виключно інформація, що наявна у переданому уповноваженою особою Переліку вкладників. Законодавство не покладає обовязок на Фонд враховувати під час складання Загального реєстру інші документи, окрім Переліку вкладників, а тому просить в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Київська Русь", проти позову заперечив з підстав викладених у запереченні. Зазначив, що ОСОБА_3 не включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, у звязку із застосуванням наслідків нікчемності правочину стосовно перерахування з особового рахунку № 001, який відкрито у ПАТ "Банк "Київська Русь" та належить ЛМКП "Львівтеплоенерго" на особовий рахунок № 001, який відкрито ПАТ "Банк "Київська Русь" та належить ОСОБА_3 коштів у сумі 140000,00 грн. Як на правову підставу визнання нікчемним такого правочину посилається на положення п. 2 та п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та ст. 228 Цивільного кодексу України, просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача-2, безпосередньо, всебічно, повно та обєктивно дослідивши наявні у справі докази, давши їм оцінку, суд встановив наступне.

19.03.2015 року між ОСОБА_3 (Клієнт), з однієї сторони, та ПАТ "Банк "Київська Русь" (Банк), з іншого боку, укладено Договір банківського вкладу № 9663-127, згідно з яким Банк в порядку, встановленому чинним законодавством України та нормативними актами Національного банку України, відкриває клієнту поточний рахунок № 001 в національній валюті України та здійснює його розрахунко-касове обслуговування, а Клієнт зобовязаний оплатити послуги Банку, в розмірі встановленому тарифами на операції та послуги банку, що діють на дату надання послуг або проведення операцій.

Пунктом 9.6 Договору передбачено, що повернення коштів, розмішених на вкладних/поточних рахунках клієнта, в тому числі за цим Договором, гарантується фондом гарантування вкладів фізичних осіб в розмірі, визначеному діючим законодавством України на дату початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Відповідно до п. 9.7 Договору Фонд гарантування вкладів фізичних осіб відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи проценти, нараховані на день початку процедури виведення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів, розміщених як за договором банківського вкладу, так і за договором банківського рахунку, оформлених на імя Клієнта в Банку.

Згідно з Договором позики б/н від 17.03.2015 року, укладеним між ЛМКП «Львівтеплоенерго» (Позикодавець) та ОСОБА_3 (Позичальник), Позикодавець зобовязався надати Позичальнику позику в сумі 140000 грн, а Позичальник зобовязується погасити Позикодавцю таку ж суму грошей після закінчення терміну позики.

Відповідно до платіжного доручення від 19.03.2015 року № 1 банком перераховано грошові кошти у загальній сумі 140000,00 грн з поточного рахунку ЛМКП "Львівтеплоенерго" № 001у ПАТ "Банк "Київська Русь" на особовий рахунок № 001 у ПАТ "Банк "Київська Русь", відкритий на ім'я фізичної особи ОСОБА_3, з призначенням платежу: "надання позики на зворотній основі", що підтверджується відтиском штампу банку.

Також судом встановлено, що Правлінням Національного банку України 19.03.2015 року прийнято постанову № 190 "Про віднесення публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" до категорії неплатоспроможних".

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб винесено рішення 19.03.2015 року № 61 від "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк "Київська Русь", згідно із яким з 20.03.2015 року введено на три місяці тимчасову адміністрацію, а також призначено Уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк "Київська Русь" ОСОБА_4.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 15.06.2015 року № 116 продовжено строк здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк "Київська Русь" по 19.07.2015 року включно та на цей же період продовжено повноваження Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк "Київська Русь" ОСОБА_4.

17.07.2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 138, яким з 17.07.2015 року припинено здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк "Київська Русь" та розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Банк "Київська Русь".

Оголошення про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку, призначення Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ "Банк "Київська Русь" опубліковано в газеті "Голос України" від 23.07.2015 року № 131.

30.07.2015 року позивачем подано до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" ОСОБА_4 заяву про включення його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Однак, відповідь банку про визнання позивача кредитором та включення його до реєстру вимог кредиторів не надано.

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача-2 щодо невключення його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, що порушує його право на отримання гарантованої суми вкладу, звернувся до суду із даним позовом.

При вирішенні спору суд керувався наступним.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 року № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI).

Частиною 1 ст. 3 Закону України № 4452-VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

При цьому ч. 8 ст. 3 Закону № 4452-VI визначено, що керівними органами Фонду є адміністративна рада та виконавча дирекція. Приписи ст. 11 Закону № 4452-VI закріплюють, що виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду. Виконавча дирекція Фонду складається з п'яти членів. Директор - розпорядник Фонду та його заступники входять до складу виконавчої дирекції Фонду за посадою.

Рішення виконавчої дирекції Фонду приймаються на засіданнях простою більшістю голосів за умови участі в засіданні не менше ніж чотирьох членів виконавчої дирекції. У разі рівного розподілу голосів голос директора - розпорядника Фонду є вирішальним.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 та ч. 3 ст. 12 Закону № 4452-VI виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду; виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: 1) визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; 2) визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; 3) визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; 4) приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 5) затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; 6) приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; 7) встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.

Наведене свідчить, що до виключної компетенції виконавчої дирекції ФГВФО, яка є колегіальним органом, належить повноваження щодо прийняття рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону № 4452-VI, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Таким чином, законодавством у галузі гарантування вкладів фізичних осіб регламентовано чіткий порядок, відповідно до якого вкладнику відшкодовується гарантована суми коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру.

Враховуючи, що ОСОБА_3 є вкладником ПАТ "Банк "Київська Русь" в розумінні Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", то його вимоги мають бути включені до переліку вкладників, які мають право на відшкодування гарантованої суми.

За правилами частин 1-3 ст. 27 Закону № 4452-VI передбачено, що уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до ч. 5 ст. 27 Закону № 4452-VI протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Частина 6 ст. 27 Закону № 4452-VI визначає, що уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Згідно з п.п. 3-5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 року № 14 (далі - Положення) Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом.

Інформація про вкладника в Переліку має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Перелік на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) засвідчується підписом уповноваженої особи Фонду та відбитком печатки банку, що ліквідується, на електронних носіях подається на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

Відповідно до п. 6 розділу ІІІ Положення передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Як передбачено у пунктах 2, 3 розділу IV Положення, Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Загальний Реєстр складається на паперових та електронних носіях.

Загальний Реєстр на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) підписується відповідальною особою, яка його склала, та засвідчується підписом директора-розпорядника та відбитком печатки Фонду, на електронних носіях - на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

Наведені норми законодавства вказують, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає такі етапи: 1) складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Згідно з ч. 2 ст. 38 Закону № 4452-VI протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Частина 3 ст. 38 Закону № 4452-VI визначає, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону № 4452-VI; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Статтею 204 Цивільного кодексу України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ст. 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Викладене означає, що уповноважена особа наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних.

Разом з тим, за змістом наведених норм, дане право не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину, тобто саме по собі твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно у даному випадку нівелюється протилежним твердженням вкладника про дійсність вкладу.

Таким чином, за обставин відсутності у розпорядчому рішенні посилань на передбачені Законом підстави визнання правочину нікчемним, таке рішення суб'єкта владних повноваження не є обґрунтованим.

Судом встановлено, що позивача не включено до реєстру осіб, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у зв'язку з визнанням нікчемним правочину щодо перерахування коштів в сумі 140000,00 грн з особового рахунку № 001, який відкрито у ПАТ "Банк "Київська Русь" та належить ЛМКП "Львівтеплоенерго" на особовий рахунок № 001 відкритий у ПАТ "Банк "Київська Русь" який належить ОСОБА_3

Як вбачається з матеріалів справи, 19.03.2015 року згідно платіжного доручення № 1 на поточний рахунок ОСОБА_3 внесено кошти в сумі 140000,00 грн згідно договору від 17.03.2015 року № б/н, на якому міститься підпис уповноваженої особи банку, а також відтиск штампу банківської установи.

Відповідно до пункту 2.9 розділу IV "Касові операції банків" (філій, відділень) з клієнтами" Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01.06.2011 року № 174 банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірня» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Отже, підтвердження факту внесення грошових коштів на рахунок до банку позивач надав належним чином оформлений документ банківської установи, який свідчить про те, що грошові кошти відповідно до укладеного договору внесені.

Інших документів, які б свідчили про фактичне внесення особою коштів на депозитний рахунок, Закон не визначає.

Факт внесення коштів на рахунок за договором банківського рахунку від 19.03.2015 року № 9663-127 відповідачем не спростований.

Суд вважає безпідставними доводи відповідачів про те, що перерахування коштів здійснювалося у безготівковій формі з іншого рахунку з метою "дроблення" вкладу іншого клієнта.

Відповідачами не наведено вимог чинного законодавства, які було порушено позивачем у зв'язку із цим, при цьому суд враховує, що відповідно до положень статті 1062 Цивільного кодексу України на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім'я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. При цьому вважається, що вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про рахунок за вкладом. Кошти, помилково зараховані на рахунок вкладника, підлягають поверненню відповідно до статті 388 Цивільного кодексу України.

Суд звертає увагу, що умовами Договору банківського вкладу від 19.03.2015 року № 9663-127 не визначено застережень щодо неможливості зарахування грошових коштів, які надійшли до банку на ім'я вкладника від іншої особи.

Таким чином, Уповноваженою особою фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Київська Русь" ОСОБА_4, не доведено наявність правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників ПАТ "Банк "Київська Русь".

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині зобов'язання Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Київська Русь" ОСОБА_4 включити в перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Банк "Київська Русь" за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів, фізичну особу - ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Київська Русь" ОСОБА_4, внаслідок якої ОСОБА_3 був невключений до переліку вкладників публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду суд зазначає наступне.

Бездіяльність - це невчинення у встановлений законом строк дії, яку суб'єкт владних повноважень повинен вчинити, тобто пасивна поведінка субєкта владних повноважень. У той же час, матеріали справи свідчать, що відповідачем-2 було винесено повідомлення про нікчемність правочину та саме з цієї причини позивач не був включений до переліку вкладників, відтак у задоволенні зазначеної вимоги слід відмовити.

Щодо позовних вимог позивача заявлених до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями чинного законодавства, уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, та передає сформований перелік вкладників до Фонду.

Відповідно до Закону України Закону № 4452-VI Загальний реєстр вкладників складається Фондом лише після вчинення Уповноваженою особо дій щодо складання переліку вкладників та отримання ним такого переліку.

Враховуючи, що на час розгляду справи уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Київська Русь" ОСОБА_5, позивача не було включено до переліку вкладників, відповідно у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не було можливості включити ОСОБА_3 до Загального Реєстру вкладників, а тому, суд вважає вказану позовну вимогу передчасною та такою, що не підлягає задоволенню.

Водночас, ч. 2 ст. 11 КАС України надано право суду вийти за межі позовних вимог у разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. На думку суду, вихід за межі позовних вимог повинен безумовно узгоджуватися й бути спрямованим на захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, що є завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, та відповідно, на ефективне відновлення порушених прав таких осіб і усунення їх порушень.

У зв'язку з чим, суд вважає, що для ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача та для реалізації завдань адміністративного судочинства, слід вийти за межі позовних вимог і прийняти рішення, яким зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Київська Русь" ОСОБА_4 подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію, щодо ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1), як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ "Банк "Київська Русь" за Договором банківського рахунку від 19.03.2015 року № 9663-127.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, оскільки відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість підстав для не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно з ч. 3 ст. 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 17-20, 50, 69-72, 86, 94, 138, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Київська Русь" ОСОБА_4 включити ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) в перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Банк "Київська Русь" за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів.

3. Зобовязати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Київська Русь" ОСОБА_4 подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію, щодо ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1), як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ "Банк "Київська Русь" за Договором банківського рахунку від 19.03.2015 року № 9663-127.

4. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

5. Судові витрати в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн 20 коп. присудити на користь ОСОБА_3 (79000, м. Львів, вул. Любінська, 152/81, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Суддя Кедик М.В.