Справа № 822/5806/15
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2015-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/5806/15

Головуючий у 1-й інстанції: Майстер П. М.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

24 грудня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Загороднюка А.Г. Драчук Т. О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з надзвичайних ситуацій на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій про про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби України з надзвичайних ситуацій, в якому просив визнати протиправними дії Державної служби України з надзвичайних ситуацій щодо неналежного розрахунку та виплати йому одноразової грошової допомоги, як інваліду III групи; зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити йому одноразову грошову допомогу, як інваліду III групи у розмірі 36 місячного грошового забезпечення виходячи із посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення із врахуванням проведених виплат.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2015 року адміністративний позов задоволено: визнано протиправними дії Державної служби України з надзвичайних ситуацій щодо неналежного розрахунку та виплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги, як інваліду ІІІ групи; зобов'язано Державну службу України з надзвичайних ситуацій нарахувати та виплатити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу, як інваліду ІІІ групи, у розмірі 36 місячного грошового забезпечення, виходячи із посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення із врахуванням проведених виплат.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом при ухваленні рішення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не зявились, однак Державною службою України з надзвичайних ситуацій подано заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2015 року скасувати, виходячи з наступного.

Як досліджено з матеріалів справи, наказом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області від 10 жовтня 2014 року №631 ОСОБА_2, прапорщик служби цивільного захисту, водій 9 державної пожежно-рятувальної частини Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області, звільнений зі служби та виключений з кадрів Державної служби України з надзвичайних ситуацій в запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) за пунктами 173, 176 підпункту 3 (за станом здоров'я).

З довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0325019 від 01.10.2014 року вбачається, що ОСОБА_2 встановлена ІІІ група інвалідності у зв'язку із захворюванням, повязаним з проходженням військової служби.

На підставі протоколу №2 від 26.03.2015 року засідання комісії з призначення одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, комісією вирішено виплатити згідно з підпунктом 2 пункту 2 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007р. №908, інваліду ІІІ групи ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу у сумі 31122,00 грн.

Не погоджуючись із визначеним розміром одноразової грошової допомоги, ОСОБА_2 звернувся з даним позовом до суду.

Як слідує з матеріалів справи, одноразова грошова допомога виплачена позивачу відповідно до положень Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту виходячи з окладу за спеціальним званням, відсоткової надбавки за вислугу років, посадового окладу за останньою посадою, яку займала особа рядового або начальницького складу на день загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання, установлення інвалідності, а особа, звільнена із служби, - на день звільнення.

Так, суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відповідач зобовязаний нарахувати та виплатити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу як інваліду ІІІ групи у розмірі 36 місячного грошового забезпечення на момент звільнення, виходячи із посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення, визначених постановою Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07.11.2007 року № 1294.

Однак колегія суддів не погоджується з вищезазначеними висновками суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_2 проходив службу цивільного захисту в Головному управлінні Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Хмельницькій області та мав звання прапорщика служби цивільного захисту.

Так, порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту, їх права та обов'язки визначаються Кодексом цивільного захисту України, Законом України "Про затвердження дисциплінарного статуту служби цивільного захисту", Положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженим постановою КМУ № 593 від 11 липня 2013 року (далі - Положення).

Згідно статті 101 Кодексу цивільного захисту України служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.

Відповідно до Положення, особами рядового і начальницького складу служби цивільного захисту є громадяни, які у добровільному порядку прийняті на службу цивільного захисту за контрактом, приймають присягу служби цивільного захисту і яким присвоєно відповідно до цього Положення спеціальні звання, а також належать до персоналу (кадрів) ДСНС України. Статус їх підтверджується службовим посвідченням тощо.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що позивач є особою, статус якої визначено та регулюється відповідно до положень Кодексу цивільного захисту України.

Статтею 115 Кодексу цивільного захисту України (далі - Кодекс) передбачено, що держава забезпечує соціальний та правовий захист осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, працівників органів управління та сил цивільного захисту і членів їхніх сімей відповідно до Конституції України, цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Так, згідно ч.2 статті 118 Кодексу цивільного захисту України у разі травми або поранення, заподіяного особі рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту під час виконання службових обовязків, а також інвалідності, що настала у період проходження служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що стався у період проходження служби, повязаного з виконанням службових обовязків, залежно від ступеня втрати працездатності такій особі виплачується одноразова грошова допомога у розмірі до пятирічного грошового забезпечення за останньою посадою у порядку та на умовах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності особою рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту у період проходження служби у кожному випадку ушкодження здоровя здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

За положеннями ч. 3 цієї ж статті Кодексу цивільного захисту України у всіх випадках розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) особи рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту не може бути меншим за стократний розмір прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на час виплати допомоги.

В свою чергу, Кодексом цивільного захисту України передбачено виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, однак цим Кодексом не встановлено сам порядок виплати такої одноразової грошової допомоги, так як і не встановлено те, виходячи із яких видів оплати праці повинен обраховуватися розмір цієї допомоги, а лише передбачено частиною 2 ст. 125 Кодексу, що порядок та умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Необхідно зазначити, що такий порядок виплати одноразової грошової допомоги встановлений Постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 р. N 908 "Про затевердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту" (далі - Порядок №908), яка була прийнята на реалізацію права на отримання одноразової грошової допомоги на відповідно до положень статті 118 Кодексу особами, статус яких регулюється цим Кодексом.

Так, пунктом 2 Порядку №908 передбачено, що одноразова грошова допомога виплачується особам рядового і начальницького складу у разі настання інвалідності в період проходження служби та особам, звільненим із служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення, а якщо інвалідність настала внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби, незалежно від строку, який минув після звільнення із служби, у розмірі 36-місячного грошового забезпечення - інвалідам III групи.

Відповідно до положень пункту 3 Порядку №908 розмір одноразової грошової допомоги визначається виходячи з окладу за спеціальним званням, відсоткової надбавки за вислугу років, посадового окладу за останньою посадою, яку займала особа рядового або начальницького складу на день загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання, установлення інвалідності, а особа, звільнена із служби, - на день звільнення.

Таким чином, враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що розмір одноразової грошової допомоги повинен розраховуватися виходячи саме з окладу за спеціальним званням, відсоткової надбавки за вислугу років, посадового окладу за останньою посадою відповідно до вказаного Порядку від 11 липня 2007 р. N 908.

Більш того, колегія суддів зауважує, що при визначенні нормативно-правового акту, який підлягає застосуванню до даних правовідносин, необхідно враховувати те, яким саме нормативно-правовим актом визначено правовий статус особи, яка претендує на отримання одноразової грошової допомоги.

Як зазначалося вище, ОСОБА_2 є особою, статус якої визначено саме положеннями Кодексу цивільного захисту України, а тому на нього не розповсюджується дія Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, а отже підстави для врахування положень цього закону під час нарахування грошової допомоги відсутні, проте дана обставина не врахована судом першої інстанції.

Більш того, положення Постанови № 1294 та Порядку №908 мають однакову юридичну силу, а тому для визначення нормативно-правового акту, що підлягає застосування необхідно враховувати принцип переваги спеціального законодавства над загальним.

Таким чином, враховуючи те, що Постановою N 908 від 11 липня 2007 р. «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту» регулюються відносини по відношенню до осіб, статус яких визначено Кодексом цивільного захисту України, саме такою особою і є позивач, то застосуванню підлягають положення саме Порядку №908, оскільки в даному випадку вони є спеціальними по відношенню до положень постанови Кабінету Міністрів України Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 07 листопада 2007 року № 1294.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зробивши системний аналіз норм чинного законодавства, що регулюють спірні відносини, повно та всебічно врахувавши обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що Державна служба України з надзвичайних ситуацій при розрахунку розміру одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, задовольнивши позовні вимоги, оскільки останнім не надано належної оцінки вказаним обставинам та зібраним по справі доказам та не правильно застосовано норми матеріального права, у зв'язку із чим, ухвалене рішення підлягає скасуванню.

У відповідності із ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно пп. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постанову суду першої інстанції належить скасувати і прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Державної служби України з надзвичайних ситуацій задовольнити повністю.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій про про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4