Справа № 22а-19633/11
Суддя: Обідіна О. І.
Дата ухвалення: 2011-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Обідіної О.І.

Суддів : Панченка О.О. Пилипчук Л.І.

Розглянула у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 3 вересня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах про перерахунок державної та додаткової пенсії у звязку із зміною прожиткового мінімуму,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 3 вересня 2010 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано відмову незаконною та зобовязано відповідача здійснити перерахунок та відповідні виплати та виплачувати позивачу пенсію у відповідності до ст. ст. 50, 54 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком , виходячи з розміру встановленого ч.І ст. 28 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і ст. 67 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, починаючи з 1 листопада 2009 року з урахуванням виплаченого.

З судовим рішенням не погодився відповідач, який в апеляційній скарзі просить скасувати судове рішення, оскільки вважає, що воно ухвалено з порушенням норм матеріального права та прийняти нове - про відмову в задоволенні позову. Також зазначає, що позивач в даний час отримує пенсію по інвалідності в розмірі встановленому рішенням суду. Перегляд розміру пенсії по інвалідності та додаткової пенсії, в звязку зі зміною розміру прожиткового мінімуму резолютивною частиною рішення не передбачений.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч.І ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії (посвідчення серії А №126063) та має II групу інвалідності внаслідок захворювання повязаного з виконанням обовязків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, у звязку з чим має право на пенсію відповідно до ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з наявності у позивача права на отримання, а у відповідача обов'язку по здійсненню позивачу виплати пенсії у розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за віком у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розмірі мінімальної пенсії за віком, з урахуванням ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 1 листопада 2009 року.

Такий висновок суду є вірним, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком. Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, визначається Кабінетом Міністрів України. У ст. 54 зазначеного Закону передбачено, що обчислення і призначення вказаного виду пенсії провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» (після внесення змін Законом України від 17 листопада 2005 року - відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»).

Відповідно до ч. 1 ст. 50 зазначеного Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України від 6 червня 1996 року особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами II групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

На підставі наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплату недорахованих пенсійних виплат з 1 листопада 2009 року позивачу у відповідності до вимог ст.ст. 50, 54 «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з встановленого законом мінімального розміру пенсії за віком, визначеного ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів також дійшла висновку, що визначений ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, є певним стандартом, в порівнянні з яким визначаються розміри інших видів виплат та допомоги. Тобто, мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум, є відправною величиною від якої проводиться розрахунок державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, призначених за Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Доводи апелянта, що позивач отримує в даний час пенсію по інвалідності та додаткову пенсію у відповідності до ст. ст. 50, 54 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі встановленому рішенням суду, а отже перегляд розміру пенсії в звязку зі зміною прожиткового мінімуму не передбачений є необгрунтованими.

Предметом позовних вимог ОСОБА_2 при зверненні до суду в 2009 році було визнання дій неправомірними та перерахунок пенсії.

Предметом же позовних вимог при зверненні в 2010 році є зобовязання відповідача провести перерахунок основної пенсії та додаткової пенсії в звязку зі збільшенням розміру прожиткового мінімуму.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_2 звертався до суду з різними позовними вимогами.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому судове рішення є законним та обґрунтованим і підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 183-2 ч. 10, 197, 200, 205, 206, КАС України, Законом України «Про внесення змін до розділу XII «Прикінцеві положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів» щодо передачі справ, повязаних із соціальними виплатами, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах відхилити. Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 3 вересня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого адміністративного суду України.