Справа № 820/2924/15
Суддя: Білуга С.В.
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2015 року м. Київ К/800/32028/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Білуги С.В.

суддів Загороднього А.Ф.

Заїки М.М.

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю НПП «Укргазгеоавтоматика» на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю НПП «Укргазгеоавтоматика» до Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про визнання незаконними дій, вимоги та скасування постанов,

встановила:

У березні 2015 року ТОВ НПП «Укргазгеоавтоматика» звернулось до суду з позовом до Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, в якому просило визнати незаконними виконавчі дії відповідача за виконавчим провадженням ВП №39832037; скасувати постанову начальника Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 03.03.2015 щодо скасування постанови про закінчення виконавчого провадження; скасувати постанову Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 04.03.2015 щодо відновлення виконавчого провадження ВП № 39832037; визнати незаконною вимогу №13/10025 від 12.03.2015, прийняту за виконавчим провадженням ВП №39832037; скасувати постанову Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 30.03.2015 про накладення на нього штрафу за виконавчим провадженням №39832037; скасувати постанову Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 06.04.2015 про накладення на нього штрафу за виконавчим провадженням №39832037.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2015 року постанову Харківського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2015 року скасовано, позов задоволено частково. Скасовано постанову Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про накладення штрафу від 06.04.2015 в розмірі 2040,00 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ НПП «Укргазгеоавтоматика» посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду апеляційної інстанцій в частині відмови у задоволенні позовних вимог, та прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Перевіривши доводи касаційної скарги, рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо правильності застосування ними норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2011 року було задоволено позов прокурора Червонозаводського району м. Харкова про визнання дій позивача незаконними та зобов'язання вчинити певні дії, а саме: виконати вимоги протесту Прокуратури Червонозаводського району м. Харкова та надати до Прокуратури Червонозаводського району м. Харкова належним чином завірені копії документів, які надавались позивачем до ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України» разом із заявою до конкурсної комісії для участі у державних закупівлях в галузі архітектури.

17 вересня 2013 року державним виконавцем Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №398302037.

19 грудня 2014 року відповідачем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №398302037.

03 березня 2015 року начальником Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції відповідно до статті 83 Закону України «Про виконавче провадження» проведено перевірку виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2а-12650/11/2070 від 13.12.2011, якою встановлено порушення норм законодавства в ході здійснення виконавчого провадження №398302037, у зв'язку з чим постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №39832037 від 19.12.2014 було скасовано.

Відповідно до статті 51 Закону України «Про виконавче провадження» 04.03.2015 відповідачем було винесено постанову про відновлення виконавчого провадження ВП №39832037 з примусового виконання виконавчого листа №2а-12650/11/2070, копію якої направлено сторонам виконавчого провадження 05.03.2015.

12 березня 2015 року Червонозаводським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції в порядку статей 5,11,75 Закону України «Про виконавче провадження» на адресу позивача направлено вимогу щодо повідомлення в 3-денний термін з моменту отримання даної вимоги інформації стосовно фактичного виконання рішення суду з наданням підтверджуючих документів, яку позивач отримав 18.03.2015.

30.03.2015 відповідачем в порядку статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 1360,00 грн.

Водночас 30.03.2015 у зв'язку з ненаданням документального підтвердження повного виконання рішення суду і не наданням пояснень щодо обставин, які перешкоджають його виконати, на підставі ст.ст.11,75,89 Закону України«Про виконавче провадження» винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 1020,00 грн. та встановлено новий термін виконання рішення суду до 04.04.2015. Копію даної постанови про накладення штрафу направлено боржнику до відома та виконання.

06 квітня 2015 року з підстав невиконання рішення суду відповідачем винесено постанову про накладення штрафу на божника у розмірі 2040,00 грн., копію якої направлено боржнику до відома та виконання.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що суб'єкт владних повноважень діяв в межах та з дотриманням вимог чинного законодавства.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідач, скасовуючи постанову про закінчення виконавчого провадження та відновлюючи дії по виконавчому провадженню, надсилаючи вимогу щодо надання в зазначені строки інформації стосовно виконання рішення суду і прийнятті постанови від 30.03.2015 про застосування штрафу в розмірі 1020,00 грн. за невиконання судового рішення, діяв в межах повноважень, на підставі та у порядку, передбачених законодавством.

Колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанцій з огляду на наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами.

За змістом статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів з примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

При здійсненні виконавчого провадження державний виконавець наділений значним обсягом прав, зокрема, право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 49 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, в постанові про закінчення виконавчого провадження від 19.12.2014 зазначено, що виконавчий документ боржником не був виконаний.

Згідночастин 1,2 статті 83 Закону України "Про виконавче провадження" контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до абзацу 1 пункту 9.2. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 начальник відділу має право перевірити будь-яке виконавче провадження, що перебуває на виконанні державних виконавців, які йому безпосередньо підпорядковані, з власної ініціативи.

Абзацом 2 пункту 9.2. Інструкції №512/5, зазначено, що у разі наявності порушень у діях державного виконавця виноситься постанова про перевірку виконавчого провадження.

Таким чином начальник відділу ДВС приймаючи 03.03.2015 постанову про перевірку виконавчого провадження та постанову про скасування процесуального документа діяв в межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством України.

Статтею 51 Закону України "Про виконавче провадження" закріплено процедуру відновлення виконавчого провадження, а саме: у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

Про відновлення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, копії якої не пізніше наступного дня надсилаються до суду, який визнав незаконною постанову державного виконавця, сторонам, а також органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ.

Таким чином, вимога позивача про скасування постанови державного виконавця від 04.03.2015 про відновлення виконавчого провадження не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України також погоджується з висновками судів попередніх інстанцій стосовно визнання незаконною вимоги державного виконавця №13/10025 від 12.03.2015 та скасування постанови від 30.03.2015 про накладення штрафу в розмірі 1020,00 грн. з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1,2 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Згідно частини 1 статті 89 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло б призвести до невірного вирішення спору, а тому оскаржуване судове рішення в цій частині є також законними та обґрунтованими.

В касаційній скарзі позивач посилається на те, що судами попередніх інстанцій не було досліджено та не надано відповідної правової оцінки вимозі про скасування постанови від 30.03.2015 про накладення виконавчого збору в розмірі 1360,00 грн.

Проте, як вбачається із матеріалів справи та судових рішень даній вимозі в суді апеляційної інстанції було надано оцінку та зазначено, що дії державного виконавця при прийнятті постанови про стягнення з боржника виконавчого збору вчинені в межах чинного законодавства.

Таким чином, доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи допущені порушення норм матеріального та процесуального права. Оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, а тому підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю НПП «Укргазгеоавтоматика» залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю НПП «Укргазгеоавтоматика» до Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про визнання незаконними дій, вимоги та скасування постанов - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Білуга

Судді А.Ф.Загородній

М.М. Заїка