Справа № 183/7611/15
Суддя: Парфьонов Д. О.
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/7611/15
№ 2-а/183/197/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 року м.Новомосковськ

Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Парфьонов Д.О., розглянувши в порядку скороченого провадження в приміщені суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

07 грудня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення міжвідомчої комісії Управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області № 9003 від 26 листопада 2015 року про відмову у вирішенні питань, пов`язаних з перерахунком та виплатою позивачу пенсії у відповідності до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» з 07 липня 2012 року у розрахунку 90% від суми місячного заробітку та провести перерахунок пенсії на день звільнення з розрахунку 90% раніше призначеної пенсії; зобов`язання Управління Пенсійного Фонду України в м. Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області здійснити перерахунок та подальшу виплату позивачу пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, чинній на момент призначення пенсії, тобто на 01 квітня 2010 року виходячи з розміру 90% від суми заробітної плати, визначеної у довідках Прокуратури Дніпропетровської області № 180р-83 від 16 серпня 2012 року (на час перерахунку пенсії 01 липня 2012 року, з урахуванням раніше виплачених сум) та 18-17 вих.15 від 30 березня 2015 року (на час звільнення), починаючи з 01 липня 2012 року.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на неправомірність дій відповідача при проведенні перерахунку в 2012 році розміру призначеної йому 01 квітня 2010 року пенсії за вислугу років та застосуванні для визначення розміру пенсії при проведенні перерахунку Постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 31 травня 2012 року. Позивач вказує, що до листопада 2015 року не знав і не мав можливості знати про обставини щодо перерахунку пенсії, оскільки відповідачем про підстави зменшення пенсії його не повідомлено і дізнався він про обставини щодо зменшення розміру пенсії лише 16 листопада 2015 року при зверненні до Управління Пенсійного фонду України у м. Новомосковську та Новомосковському районі з заявою. Зазначив, що Управління Пенсійного фонду України у м. Новомосковську та Новомосковському районі діяло протиправно при перерахунку у 2012 році пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 505 та зміненої норми ст.50-1 Закону на момент такого перерахунку, з розміру 90 % на 80 % від заробітної плати та відмовивши йому 26 листопада 2015 року у перерахунку пенсії на підставах і в порядку, якому пенсія призначалася у 2010 році (90% від суми заробітної плати) і що такі рішення є такими, що порушують право на більший розмір пенсії позивача.

Відповідач заперечував проти проведення перерахунку з посиланням на положення Закону України від 8 липня 2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» (далі - постанова № 505), згідно яких розмір пенсії провадиться в розмірі 80% від суми місячної (чинної) заробітної плати.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, вважаю за можливе винести рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши матеріали справи, вважаю за необхідне задовольнити позовні вимоги частково з огляду на наступне.

Згідно матеріалів справи та обставин, визнаних сторонами, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області та отримує пенсію за вислугу років згідно зі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII від 05 листопада 1991 року (надалі Закон № 1789-ХІІ). Пенсію призначено виходячи з розрахунку 90% від заробітної плати, а саме 6101,79 грн. (6779,77 грн. * 90%) з 01 квітня 2010 року.

У відповідності до даних трудової книжки позивача, станом на день призначення пенсії, стаж роботи позивача на посадах прокурорів і слідчих прокуратури становив 18 років 8 місяців при загальному стажі, що перевищує 20 років.

30 березня 2015 року позивача звільнено з посади за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (ст.38 КЗпП України) на підставі наказу Прокурора Дніпропетровської області №719к від 26 березня 2015 року.

16 листопада 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив повідомити відсоток пенсії від суми середньої заробітної плати, застосований при розрахунку пенсії за вислугою років.

Листом відповідача від 19 листопада 2015 року № 8836/02/23 позивача повідомлено, що з 01 липня 2012 року проведено перерахунок пенсії позивача згідно довідки про заробітну плату № 180р-83 вих.12 від 16 серпня 2012 року. Розмір пенсії після перерахунку склав 6826,06 грн. (заробітна плата 8532,58 * 80%) із застосуванням положень Постанови КМУ № 505 від 31 травня 2012 року.

24 листопада 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення нового розрахунку розміру пенсії, призначеної з 2012 року у розрахунку 90% від суми місячного (чинного) заробітку, проведення перерахунку пенсії на день звільнення з розрахунку 90% раніше призначеної пенсії; здійснення нарахування та виплату недоотриманої суми пенсійних виплат у відповідності з новим розрахунком пенсії у період з 2012 року по 24 листопада 2015 року.

26 листопада 2015 року Рішенням комісії Управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області № 9003/03/23 позивачу відмовлено у перерахунку розміру пенсії за вислугу років по заробітній платі із застосуванням показників заробітної плати, вказаних в довідці про заробіток прокурора Дніпропетровської області № 18-17 від 30 березня 2015 року через скасування положень законодавства щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу» та деяких інших законів п.5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Також, листом відповідача від 26 листопада 2015 року № 900/03/23 позивача повідомлено про розгляд заяви про перерахунок пенсії та відсутність підстав для перерахунку раніше призначеної пенсії.

З огляду на викладене та зміст позовних вимог вбачається, що позовні вимоги стосуються по-перше, правовідносин між позивачем і відповідачем з приводу призначення та перерахунку пенсії за вислугу років за період з 01 липня 2012 року по 26 березня 2015 року (день звільнення) та, по-друге з 26 березня 2015 року.

Вирішуючи позовні вимоги щодо проведення перерахунку пенсії з 01 липня 2012 року суд виходить з наступного.

Згідно норм законодавства, умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих визначено статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ. Редакція зазначеної статті змінювалась.

Частиною першою статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу від 25 вересня 2008 року) встановлено, що Прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом № 3668-VІ, який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, внесено зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права, внаслідок чого встановлено, що прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

З огляду на викладене, з 1 жовтня 2011 року положення частини першої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом № 3668-VІ.

Водночас, підстави та порядок перерахунку пенсії прокурорам регулюють частини тринадцята та вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ не зазнали змін, змінилася лише нумерація частин цієї статті.

У відповідності до ч.13 ст.50-1 Закону № 1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (ч.18 ст.50-1 Закону № 1789-ХІІ).

Враховуючи викладене, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, відтак, внесені Законом № 3668-VІ зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини тринадцята та вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ.

Вирішуючи питання про застосування цього Закону у часі, суд зазначає, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (Рішення № 5-рп/2002).

Виходячи з висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

Враховуючи вищевикладені обставини, оскільки пенсію позивачу обчислено з 01 квітня 2010 року, станом на момент перерахунку пенсії позивач вже набув право отримати підвищену пенсію у розмірі 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку, а дії відповідача щодо перерахування з 01 липня 2012 року пенсії у розмірі 80% від суми місячного заробітку є протиправними.

Однак, відповідно до ч.1,2 ст.99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

У відповідності до п.9 ч.1 ст.155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Як свідчать обставини справи, спір виник внаслідок того, що позивач вважає, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень здійснено перерахунок пенсії не в належному розмірі.

При цьому необхідно враховувати, що предметом позову в даній справі є бездіяльність суб'єкта владних повноважень, пов'язана з пенсійними виплатами, які є регулярними, щомісячними платежами, тому слід перевіряти строк звернення до суду залежно від виду платежу та тривалості періоду, за який виник спір.

Як свідчить долучена до матеріалів позову відповідь відповідача на звернення позивача № 8836/02/23 від 19 листопада 2015 року, позивачу здійснено перерахунок пенсії з 01 липня 2012 року згідно довідки про заробітну плату № 180р-83 вих.12 від 16 серпня 2012 року.

Враховуючи, що позивач щомісячно одержував пенсійні платежі з 01 липня 2012 року та протягом періоду по 16 листопада 2015 року міг звернутись до відповідача з вимогами про надання роз`яснення формування своєї пенсії, однак цим правом скористався лише в листопаді 2015 року, отримавши відповідь відповідача щодо порядку формування пенсії - дату отримання відповіді на звернення не можна вважати за дату, з якої позивачу стало відомо про порушення своїх прав.

Зокрема, для правильного обчислення строку звернення до суду важливим є визначення його початкового моменту.

Виходячи з вимог ст. 99 ч. 2 КАС України початок перебігу строку звернення до суду, суд пов'язує не з фактом обізнаності особи, якій належить порушене право в зв'язку з тим, що цей суб'єктивний момент є результатом недбалого ставлення особи до охорони власних прав, а з моменту, коли вона повинна була дізнатися про таке порушення. Враховуючи що позивач отримував пенсію в меншому розмірі, принцип, закріплений ст.68 Конституції України, позивачем не доведено, що ним пропущено шестимісячний строк, передбачений ст. 99 КАС з поважних причин.

Позивач звернувся з позовом до суду 07 грудня 2015 року, таким чином вимоги про проведення перерахунку призначеної пенсії за період з 01 липня 2012 року до 06 червня 2015 року включно підлягають залишенню без розгляду, а позов, враховуючи положення абз.10 ч.2 ст.162 КАС України, підлягає задоволенню в частині вимог про зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплатити позивачу пенсію за вислугу років відповідно до вимог ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII (в редакції станом на 01 квітня 2010 року) з урахуванням довідки про заробітну плату № 180р-83 вих.12 від 16 серпня 2012 року в розмірі 90% від суми місячного заробітку за відповідною посадою починаючи з 07 червня 2015 року, з урахуванням фактично сплачених сум.

Розглядаючи позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення відповідача № 9003 від 26 листопада 2015 року, зобов`язання здійснити перерахунок пенсії позивача на день звільнення з розрахунку 90% раніше призначеної пенсії з урахуванням довідки Прокуратури Дніпропетровської області № 18-17вих.15 від 30 березня 2015 року, суд виходить з наступного.

Умови та порядок перерахуноку пенсії прокурорам на час виникнення спірних правовідносин регламентовано положеннями статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, у редакції, чинній на час звільнення позивача 26 березня 2015 року, та Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14 жовтня 2014 року в редакції, чинній станом на момент подання заяви про проведення перерахунку.

Так, підстави як призначення так і перерахунку пенсій працівникам прокуратури у Законі № 1789-ХІІ були визначені єдиною статтею 50-1.

У редакції статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, чинній до 01 січня 2015 року, право на перерахунок раніше призначених пенсій у працівників прокуратури визначалось приписами пункту 18 вказаної статті, відповідно до якого, таке право наставало саме у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій працівників. Право на перерахунок раніше призначеної пенсії зберігалось за таких же підстав і на день звільнення особи з роботи.

Однак, на час звільнення позивача - березень 2015 року, пункт 18 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ викладено у новій редакції, а саме - умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом міністрів України.

Аналіз вказаних змін дає підстави вважати, що з 01 січня 2015 року саме Кабінету міністрів України законодавчо визначено (надано) право встановлювати умови, за яких можливо здійснювати перерахунок уже призначених пенсій працівникам прокуратури.

Таке-ж положення, щодо умов та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури закріплене і нормами ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14 жовтня 2014 року в редакції, чинній станом на момент подання заяви про проведення перерахунку.

Оскільки будь-які інші пункти статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ, у редакції, чинній на час виходу позивача на пенсію та Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII в редакції, чинній станом на момент подання заяви про проведення перерахунку пенсії, підстав для перерахунку раніше призначеної працівникам прокуратури пенсії не визначають, та за відсутності інших нормативно-правових актів, які б визначали умови, за настанням яких УПФУ можливо було б здійснювати перерахунок раніше призначених пенсій працівникам прокуратури - дії відповідача щодо відмови у перерахунку раніше призначеної пенсії, як і рішення від 23 листопада 2015 року є правомірними і в позові в цій частині необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 71, 99, 100, 158, 160 163, 183-2 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковську та Новомосковському районі провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до вимог ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII (в редакції станом на 01 квітня 2010 року) з урахуванням довідки про заробітну плату № 180р-83 вих.12 від 16 серпня 2012 року в розмірі 90% від суми місячного заробітку за відповідною посадою починаючи з 07 червня 2015 року, з урахуванням фактично сплачених сум.

Позовні вимоги ОСОБА_1, заявлені за період з 01 липня 2012 року по 06 червня 2015 року включно - залишити без розгляду.

В решті адміністративного позову відмовити.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України, постанова суду підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя Д.О. Парфьонов