Справа № 820/11660/15
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2015-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

21 грудня 2015 р. № 820/11660/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

при секретарі судового засідання - Самігулліній К.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_2
до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області
про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_2, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення рішення Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області №197-17 від 10.06.2015 року; стягнути з Державного бюджету України понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 487,20 (чотириста вісімдесят сім гривень двадцять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Московському районі міста Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем прийнято спірне податкове повідомлення - рішення форми "Ф" №197-17 від 10.06.2015 року, яким безпідставно нараховано транспортний податок у сумі 25000,00 грн. на транспортний засіб, який знаходиться у власності позивача, а саме: MERCEDES-BENZ ML 350 , державний знак НОМЕР_1, 2013 року випуску. Згідно з нормами Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовуються до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб.см. Позивач вказала, що при придбанні автомобіля у 2013 році сплатила усі податки та збори, які необхідно було сплатити у відповідності до діючого законодавства на момент придбання транспортного засобу. Таким чином, за судженням позивача, податкове повідомлення-рішення не відповідає вимогам Податкового кодексу України та чинному Законодавству України, у зв'язку із чим підлягає скасуванню.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в позовній заяві, просив суд задовольнити позов.

Відповідач, Державна податкова інспекція у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, у судове засідання не прибув, надав до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд, вивчивши доводи позову, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

Судом встановлено, що у власності позивача - ОСОБА_2, перебуває легковий автомобіль MERCEDES-BENZ ML 350, державний знак НОМЕР_1, 2013 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію транспортного засобу серії САТ 446193, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.8).

Відповідачем - Державною податковою інспекцією у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області прийнято спірне податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №197-17 від 10.06.2015 року, яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання по транспортному податку з фізичних осіб у розмірі 25000 грн. (а.с. 7).

Позивач не погодившись з вказаним податковим повідомленням - рішенням №197-17 від 10.06.2015 року, скористався своїм правом на адміністративне оскарження: 25.08.2015 року та 04.11.2015 року подав скаргу до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області.

Рішенням Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області №2082/Р/20-40-10-04-14 від 22.10.2015 року, а в подальшому рішенням Державної фіскальної служби України №10752/Р/99-99-10-01-03-14 від 18.11.2015 року скарги позивача залишено без задоволення, а податкове повідомлення - рішення без змін (а.с. 13-16).

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що відповідно до п.п. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Підпунктом 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України передбачено, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Згідно з п.п. 267.5.1 п. 267.5 ст. 267 Податкового кодексу України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Так, судом встановлено, що автомобіль MERCEDES-BENZ ML 350, державний знак НОМЕР_1, 2013 року випуску, зареєстрований 15.10.2013 року.

При цьому, календарний рік - це проміжок часу з 1 січня по 31 грудня, який триває 365 або 366 (у високосному році) календарних днів.

Річний обсяг повинен обчислюватися за календарний рік, а не за будь-які 12 місяців за вибором контролюючого органу.

Вказана позиція викладена у Постанові Верховного Суду України №21-94а13 від 16.04.2013 року, і окружний адміністративний суд в силу ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України не має правових підстав для залишення при розвязанні спору поза увагою правових позицій, викладених у згаданому рішенні Верховного Суду України.

Суд також відзначає, що Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 року № 71-VIII, введено в новій редакції статтю 267 Податкового України, яким передбачено сплату транспортного податку з 01 січня 2015 року, та й сплата податку буде обліковуватися з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року.

Разом з тим, контролюючим органом спірне податкове повідомлення-рішення №197-17 прийнято 10.06.2015 року, тобто задовго до кінця базового періоду звітності.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що контролюючим органом неправомірно нараховано транспортний податок ОСОБА_2 у червні 2015 року.

Крім того суд відзначає, що позивач придбав автомобіль у 2013 році та ним сплачено усі податки та збори, які необхідно було сплатити у відповідності до діючого законодавства на момент придбання транспортного засобу.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом'якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього.

Вказана позиція викладена у рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року у справі № 1-7/99.

Таким чином, слід дійти висновку, що контролюючим органом неправомірно застосовано норми Податкового кодексу України для нарахування транспортного податку щодо ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. З огляду на припис наведеної норми процесуального права при розгляді судом спору щодо правомірності рішення органу державної податкової служби, яким платнику податків донараховані податкові зобов'язання чи зменшені податкові вигоди, презумується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше.

Відповідачем вказаного процесуального обов'язку стосовно податкового повідомлення рішення форми "Ф" №197-17 від 10.06.2015 року, не виконано, відтак суд приходить до висновку про невідповідність прийнятого відповідачем податкового повідомлення-рішення дійсним обставинам справи та вимогам діючого законодавства, а отже є таким, що підлягає скасуванню.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до положень ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до приписів ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

А тому, на користь ОСОБА_2 (ІНН НОМЕР_2, адреса: м. Харків, вул. Героїв Праці, буд.17. кв.44) підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Московському районі міста Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (адреса: 61121, м. Харків, вул. Світла, буд. 5).

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_2 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 12, 51, 71, ст. 158, ст. 159, ст. 160, ст. 161ст. 162, ст. 163, ст. 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області №197-17 від 10.06.2015 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 (ІНН НОМЕР_2, адреса: м. Харків, вул. Героїв Праці, буд.17. кв.44) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 487,20 (чотириста вісімдесят сім гривень двадцять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Московському районі міста Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (адреса: 61121, м. Харків, вул. Світла, буд. 5).

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 25 грудня 2015 року.

Суддя Панченко О.В.