Справа № 2а-646/11/0970
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2011-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2011 р. Справа № 2a-646/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний cуд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Біньковської Н.В.,

суддів: Микитюка Р.В.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Прут Ю.А,

за участю:

позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Міністерство оборони України про скасування постанови №13863858 від 05.08.2010 року та визнання незаконними дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Міністерство оборони України про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження №13863858 від 05.08.2010 року та визнання незаконними дій. Позовні вимоги мотивовані тим, що постанова про закінчення виконавчого провадження винесена в порушення вимог Закону України Про виконавче провадження.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору в судове засіданні не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи третя особа повідомлена належним чином.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.08.2010 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-а-2055/08/0970, виданого 24.06.2009 року Івано-Франківським окружним адміністративним судом на виконання постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.05.2009 року по справі №2-а-2055/08/0970, відповідно до якої зобовязано Міністерство оборони України нарахувати і виплатити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу відповідно до ст.16 Закону України „Про соціальний та правовий захист військовослужбовців, військовозобовязаних та членів їх сімей та Постанови Кабінету Міністрів України №284 від 21.02.2007 року „Про затвердження порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися в 2006 році в сумі 41529,60 грн.

Суд зазначає, що до спірних правовідносин між сторонами підлягають застосуванню норми права, що діяли в часі на момент їх виникнення. Правовідносини з приводу предмету адміністративного позову були врегульовані положеннями Закону України „Про виконавче провадження, Інструкції про проведення виконавчих дій в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин.

Оскаржувана постанова про закінчення виконавчого провадження винесена на підставі п.11 ч.1 ст.37 Закону України „Про виконавче провадження.

Згідно з п.11 ч.1 ст.37 Закону України „Про виконавче провадження (в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин), виконавче провадження підлягає закінченню у випадку повернення виконавчого документа до суду, який видав виконавчий документ, на підставах, передбачених ст.76 ч.3 цього Закону.

Відповідно до ч.3 ст.76 Закону України „Про виконавче провадження, якщо виконати рішення суду без участі боржника неможливо, державний виконавець застосовує до боржника санкції та інші заходи, передбачені статтею 87 цього Закону, після чого, виконавчий документ постановою державного виконавця, затвердженою начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, повертається до суду чи іншого органу, що видав виконавчий документ.

Аналізуючи норму вказаного закону, суд приходить до висновку, що винесення постанови про закінчення виконавчого провадження можливе після того, як виконавчий документ був повернутий до суду чи іншого органу, який його видав.

З матеріалів справи не вбачається, що виконавчий документ виконавчий лист №2-а-2055/08/0970, до винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, постановою державного виконавця, затвердженою начальником відповідного органу державної виконавчої служби, був повернутий до суду.

Крім того, як слідує із вимог ч.3 ст.76 Закону України „Про виконавче провадження повернення виконавчого листа і, як наслідок, закінчення виконавчого провадження, можливе тільки за умови неможливості виконати рішення без участі боржника та застосування державним виконавцем до боржника санкцій та інших заходів, передбачених статтею 87 цього Закону.

Відповідно до ст.87 Закону України „Про виконавче провадження у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконані лише боржником, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб -від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та призначає новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає штраф на боржника у подвійному розмірі. При подальшому невиконанні рішення боржником державний виконавець порушує клопотання перед судом про кримінальну відповідальність боржника відповідно до закону.

Судом встановлено, що постановами головного державного виконавця від 05.10.2009 року та 10.11.2009 року до Міністерства оборони України за невиконання та повторне невиконання рішення суду застосовано штраф в розмірі 340 грн. та 680 грн., відповідно.

20.05.2010 року головний державний виконавець Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з клопотанням, в якому просив вирішити питання про порушення кримінальної справи проти боржника (Міністерства оборони України або його посадових осіб) за невиконання рішення суду.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.06.2010 року в задоволенні клопотання відмовлено, з тих підстав, що частина 3 статті 87 Закону України „Про виконавче провадження є загальною нормою закону, а спеціальними нормами є положення Кримінального кодексу України та Кримінально-процесуального Кодексу України, зокрема ст.98 КПК України, відповідно до якої обовязок порушення кримінальної справи щодо вчинення злочину, передбаченого ст.382 КК України покладено на прокурора та слідчого.

Частиною 5 ст.124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст.5 Закону України „Про виконавче провадження, державний виконавець зобовязаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Суд зазначає, що виконання судового рішення є невідємною частиною конституційного права особи на звернення до суду і невиконання судового рішення нівелює право особи на судовий захист своїх прав, свобод та інтересів.

Доказів звернення державного виконавця в прокуратуру із клопотанням про порушення кримінальної справи за ознаками злочину, відповідальність за який передбачена ст.382 КК України у звязку з невиконанням рішення суду, відповідачем суду не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку, що державний виконавець, незважаючи на розяснення суду щодо порядку вирішення питання про порушення кримінальної справи за ст.382 КК України, не вжив вичерпних заходів спрямованих на примусове виконання постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.05.2009 року за виконавчим листом №2-а-2055/08/0970 та, в порушення ст.37 Закону України „Про виконавче провадження, без винесення постанови про повернення виконавчого документа до суду, який видав виконавчий документ, неправомірно виніс 05.98.2010 року постанову про закінчення виконавчого провадження №13863858.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст.ст. 71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 щодо закінчення виконавчого провадження № 13863858 протиправними.

Скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження № 13863858 від 05.08.2010 року за виконавчим листом № 2-а-2055/08/0970.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України/

Головуючий суддя: Біньковська Н.В.

Суддя: Микитюк Р.В.

Суддя: Могила А.Б.

Постанова складена в повному обсязі 20.06.2011 року.