Справа № 806/2074/15
Суддя: Сичова Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2015-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2015 року Житомир справа № 806/2074/15

категорія 12.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сичової О.П., суддів: Нагірняка М.Ф., Токаревої М.С.,

секретар судового засідання Мазур О.А.,

за участі представника позивача та представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України за участю третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії.,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з даним позовом, в якому просить:

- визнати протиправним і скасувати рішення Міністерства оборони України щодо відмови у призначенні йому одноразової грошової допомоги у зв"язку зі встановленням йому інвалідності І групи внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням військової служби з 17.04.2014, оформлене протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі, каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 28.11.2014 № 28;

- зобов'язати Міністерство оборони України прийняти рішення щодо призначення йому одноразової грошової допомоги, як інваліду І групи, внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням позивачем військової служби з 17.04.2014, в розмірі 120 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на дату встановлення інвалідності, відповідно до вищезазначеного Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 з урахуванням виплаченої раніше суми одноразової грошової допомоги.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача - Міністерства оборони України, в судовому засіданні проти позову заперечив та просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у письмових запереченнях. Вважає, що доводи позивача не відповідають нормам чинного законодавства в зв"язку з чим відсутні підстави для призначення і виплати йому одноразової грошової допомоги.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув. До матеріалів справи були додані заперечення на адміністративний позов.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що у задоволені позову відмовити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 4 лютого 2008 року отримав 2 групу інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням позивачем військової служби( а.с. 16). За вказаною групою інвалідності позивачу в лютому 2008 року виплачено одноразову грошову допомогу. Згідно вимог ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей одноразову грошову допомогу було отримано в розмірі 42-місячного грошового забезпечення, що дорівнює 49 045,50 гривень.

В матеріалах справи міститься Витяг з наказу Командира військової частини НОМЕР_1 від 12 травня 2008 року про звільнення позивача з військової служби у відставку (а.с.13).

Судом також встановлено, що 17 квітня 2014 року позивач отримав 1 групу інвалідності у зв"язку з захворюванням, пов'язаним з проходженням позивачем військової служби, що підтверджується довідкою МСЕК від 29.04.2014, серія 10ААВ, №823681 (а.с. 18 ).

З метою вирішення питання про виплату різниці розміру одноразової грошової допомоги у зв'язку зі зміною 2 групи інвалідності на 1 групу, ОСОБА_1 подав заяву в Департамент фінансів Міністерства оборони України. У задоволенні даної заяви позивачу було відмовлено, дана відмова оформлена пунктом 6 протоколу від 28.11.2014 № 28. Вважаючи дану відмову незаконною ОСОБА_1 звернувся до суду.

Вирішуючи спір по суті колегія суддів виходить з наступного.

Суд встановив, що позивачу на момент встановлення першої групи інвалідності у зв'язку з захворюванням та на час звернення позивача із заявою щодо виплати йому одноразової грошової допомоги, діяла редакція Закону, згідно зі змінами внесеними Законом України від 04.07.2012 №5040-VI, який набрав чинності від 01.01.2014.

Пунктом 1, 2 Прикінцевих положень Закону встановлено, що цей Закон набирає чинності з 1 січня 2014 року. Дія цього Закону не поширюється на осіб, стосовно яких до набрання чинності цим Законом прийнято рішення про виплату їм одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, або які отримали замість зазначеної допомоги інші компенсаційні виплати відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» ( в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов'язаному після первинного встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Відповідно до вимог п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 « Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», постановлено, що допомога яка не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Відповідно до вимог п. 3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, встановлено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно з п. 8 Порядку № 975 затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року передбачено, що якщо в межах двох років військовослужбовцю, військовозобов'язаному та резервісту після первинного встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу інвалідності, це дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

З наданих суду доказів вбачається, що позивачу було встановлено 2 групу інвалідність 4 лютого 2008 року, а 1 групу інвалідності йому було встановлено 17 квітня 2014 року, тобто більше ніж через 2 роки після встановлення первинної інвалідності. Дані факти підтверджуються копіями довідок до акту огляду МСЕК, видані ОСОБА_1, що додані позивачем до позовної заяви.

Враховуючи наведене, дія вказаних вище норм не поширюється на позивача, оскільки останньому вже сплачувалась одноразова грошова допомога в сумі 49 045,50 гривень.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, відповідно до вищезазначених норм законодавства України і доданих сторонами доказів суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання призначити одноразову грошову допомогу слід відмовити. З урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку, що відповідачем доведено правомірність відмови у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги по першій групі інвалідності.

З урахуванням положень статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -,

постановив:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя О.П. Сичова

Судді М.Ф. Нагірняк

М.С. Токарева

Повний текст постанови виготовлено: 21 грудня 2015 р.