Справа № 826/23365/15
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 грудня 2015 року 11:30 № 826/23365/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кобилянського К.М., за участі секретаря судового засідання Голод А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ТФ Кабель»
до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві
про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень-рішень
за участі представники сторін:

представник позивача: Міняйло Є.В.;

представник позивача: Вільданова О.В.;

представник відповідача: Фокіна В.О.;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТФ Кабель» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві, в якій просить суд визнати неправомірними та скасувати податкові повідомлення-рішення 11.06.2015 № та № .

Під час розгляду справи представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та зазначив, що не погоджується з висновками акта перевірки щодо порушення позивачем відповідних положень Податкового кодексу України, оскільки висновки відповідача за наслідками проведеної перевірки щодо порушень позивачем положень Податкового кодексу України при визначенні суми витрат та від'ємного значення з податку на прибуток є хибними, базуються виключно на суб'єктивних припущеннях перевіряючих, які не мають підтвердження належними доказами.

Представник відповідача проти позову заперечував, при цьому посилаючись на те, що під час проведення перевірки встановлено безтоварні господарські взаємовідносини позивача з ТОВ «Гатіора», непогашену станом на 31.12.2013 кредиторську заборгованість, неправомірне зменшення доходу на суму 10 697 420,33 грн. та завищення витрат від курсової різниці на суму 50 505 945,65 грн., а також завищення від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток на суму 7 262 529 грн. За таких обставин, податковий орган просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив наступне.

11 червня 2015 відповідачем, на підставі акта перевірки № 452/26-54-22-05-10/31188527 від 21.05.2015 та висновків комісії за результатами розгляду заперечень № 13099/10/26-54-22-05 від 08.06.2015, прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

- , яким позивачу за порушення п.п. 135.5.4, 137.10, 153.1.2, 153.1.3, 154.1.4, п.3 підрозділу 4 розділу ХХ Податкового кодексу України зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 2014 рік всього в сумі 57 468 474 грн.;

- , яким позивачу за порушення п.п. 135.5.4, 137.10, 153.1.2, 153.1.3, 154.1.4, п. 3 підрозділу 4 розділу ХХ збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на прибуток підприємств, створених за участі іноземних інвесторів» всього в сумі 11 969 235 грн., в т.ч. за основним платежем в сумі 9 757 388 грн., штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 2 393 847 грн.

Як вбачається з акта перевірки, письмових заперечень відповідача, збільшення грошового зобов'язання, застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій та зменшення суми від'ємного значення з податку на прибуток, ґрунтується на обставинах:

1) безтоварності господарських операцій між позивачем і ТОВ «Гатіора» внаслідок наявності у ТОВ «Гатіора» ознак фіктивності. Фіктивність ТОВ «Гатіора» встановлена контролюючим органом на підставі акта ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві від 21.08.2014 № 459/26-56-22-01-03/38091733 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Гатіора». За таких обставин ДПІ вважає, що кошти, отримані позивачем за наслідками господарських операцій з ТОВ «Гатіора» є безповоротною фінансовою допомогою та не можуть відноситись до складу витрат;

2) наявності у позивача кредиторської заборгованості перед постачальником Tele-Fonika Kable Spolka Akcyjna (Польща), яка виникла в 2008 та станом на 31.12.2013 не сплачена всього в сумі 55 686 548 грн., що розцінено контролюючим органом як наявність безнадійної кредиторської заборгованості;

3) неправомірного коригування позивачем доходу в бік його зменшення на суму 10 697 420 грн., за наслідками повернення ПРАТ «АВТОП» товарів після закінчення гарантійного строку їх використання;

4) неправомірного нарахування позивачем на суму кредиторської заборгованості по контрагенту Tele-Fonika Kable Spolka Akcyjna (Польща) в сумі 55 686 548 грн. суми втрат від різниць у зв'язку із перерахунком вказаної заборгованості, вираженої в іноземній валюті;

5) завищення позивачем задекларованих показників рядка 06.5 Декларації «Від'ємне значення об'єкта оподаткування попереднього звітного податкового року» всього в сумі 7 262 529,00 грн.

В той же час, зазначаючи в письмових запереченнях про наявність факту неправомірного коригування позивачем доходу в бік його зменшення на суму 10 697 420 грн., за наслідками повернення ПРАТ «АВТОП» товарів після закінчення гарантійного строку їх використання, представником відповідача залишено поза увагою той факт, що згідно висновків комісії за результатами розгляду заперечень № 13099/10/26-54-22-05 від 08.06.2015 (а.с. 92-93 Том І), доводи акта перевірки про заниження позивачем доходів за наслідками господарських операцій з ПРАТ «АВТОП» в сумі 10 697 420 грн., підлягають зменшенню всього на суму 10 697 420 грн., внаслідок чого підлягає зменшенню податок на прибуток підприємства, що підлягає сплаті до бюджету за 2013 рік на суму 2 032 509 грн.

Таким чином, Окружний адміністративний суд міста Києва досліджує правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень в контексті правомірності формування позивачем спірних показників податкової звітності за наслідками господарських операцій з ТОВ «Гатіора», Tele-Fonika Kable Spolka Akcyjna (Польща) та в частині задекларованих показників рядка 06.5 Декларації «Від'ємне значення об'єкта оподаткування попереднього звітного податкового року».

Оцінивши за правилами ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

14 лютого 2013 року між позивачем (постачальник) і ТОВ «Гатіора» (покупець) укладено договір поставки № 13.1.ТФ, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується поставляти партіями покупцю електротехнічну продукцію в подальшому - Продукція, а покупець зобов'язується приймати та здійснювати оплату цієї Продукції на умовах визначених цим Договором.

Номенклатура, кількість, ціна за одиницю Продукції, загальна вартість та строки поставки партії Продукції, що підлягає поставці, визначаються у рахунках-фактурах та/або видаткових накладних, які є невід'ємною частиною цього договору.

Поставка Продукції по цьому договору здійснюється на умовах СРТ, м. Кіровоград, згідно Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів Інкотермс-2010.

Разом з Продукцією постачальник зобов'язаний передати покупцю наступні документи: рахунок-фактуру, видаткову накладну, податкову накладну, товарно-транспортну накладну.

Продукція приймається покупцем виключно за наявності супроводжувальних документів, крім випадків, передбачених п. 9.3. цього договору. Підтвердженням факту отримання покупцем всіх вищезазначених документів є підпис представника покупця на видатковій накладній.

Передача Продукції покупцю здійснюється у місці поставки за видатковою (транспортною) накладною, в якій сторони зазначають найменування продукції, що постачається, кількість, узгоджену ціну Продукції та загальну вартість Продукції, що постачається. На загальну вартість Продукції нараховується ПДВ за ставкою, встановленою чинним законодавством.

Поставка товару позивачем товариству з обмеженою відповідальністю «Гатіора» підтверджується належним чином завіреними копіями:

- видаткових накладних: № РТ-280 від 27.02.13; № РТ-504 від 29.03.13; № РТ-516 від 01.04.13; № РТ-541 від 03.04.13; № РТ-623 від 12.04.13; № РТ-899 від 17.05.13; № РТ-1208 від 13.06.13; № РТ-1209 від 13.06.13; № РТ-1425 від 08.07.13; № РТ-1658 від 01.08.13;

- довіреностей на отримання товару: № 3 від 27.02.13; № 5 від 27.03.13; № 6 від 01.04.13; № 9 від 03.04.13; № 11 від 12.04.13; № 13 від 16.05.13; № 15 від 04.06.13; № 17 від 04.06.13; № 19 від 08.07.13; № 21 від 01.08.13;

- товарно-транспортних накладних: № 280 від 27.02.13; № 504 від 29.03.13; № 516 від 01.04.13; № 541 від 03.04.13; № 623 від 12.04.13; № 899 від 17.05.13; № 1208 від 13.06.13; № 1425 від 08.07.13; № 1658 від 01.08.13;

- податкових накладних: № 159 від 27.02.13; № 252 від 29.03.13; № 10 від 01.04.13; № 44 від 03.04.13; № 140 від 12.04.13; № 68 від 17.05.13; № 141 від 13.06.13; № 142 від 13.06.13; № 56 від 08.07.13; № 13 від 01.08.13.

Здійснення ТОВ «Гатіора» оплати за поставлений позивачем товар підтверджується належним чином завіреними копіями банківських виписок, які наявні в матеріалах справи (а.с. 180 - 197 Том IX).

Посилання контролюючого органу на те, що: 1) згідно з наданими ТТН № 280, №899, № 1208 автопідприємством виступає ТОВ «Гатіора», а водіями ОСОБА_4, ОСОБА_5, однак у 2013 ТОВ «Гатіора» згідно довідок ф.1-ДФ не нараховувало та не виплачувало заробітну плату зазначеним особам; 2) згідно з наданими ТТН від 29.03.13 № 504, від 01.04.13 № 516, від 03.04.13 № 541, від 12.04.13 № 623 автопідприємством виступає ТОВ «Енергобудпроект-2», замовником виступає ТОВ «ТФ Кабель», однак, за перевірений період ТОВ «ТФ Кабель» згідно з наданими регістрами бухгалтерського обліку та згідно з інформацією, відображеною в АІС «Податковий Блок», у ТОВ «ТФ Кабель» відсутні взаємовідносини із постачальником ТОВ «Енергобудпроект-2»; 3) згідно з наданими видатковими накладними на відвантаження товару від 12.04.13 № PT-623 відсутній підпис особи, яка відвантажила товар; 4) згідно з наданою ТТН від 08.07.13 № 1425, автопідприємством виступає ПП «ITЛ-Офіс» та водієм виступає ОСОБА_6, разом з тим, за ІІІ кв. 2013 ПП «ІТЛ-Офіс» згідно з податковим розрахунком сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (ф.1-ДФ), не нараховувало та не виплачувало заробітну плату та не укладало договорів цивільно-правового характеру із гр. ОСОБА_6, судом відхиляються, враховуючи наступне.

Так, позивач не заперечував той факт, що не здійснював замовлення транспортних послуг у ТОВ «Енергобудпроект-2», проте, в даному випадку, пояснив, що транспортні засоби, для пришвидшення перевезення кабельної продукції, надав покупець - ТОВ «Гатіора», яке мало взаємовідносини з ТОВ «Енергобудпроекг-2».

На підтвердження зазначених доводів документально, позивач надав до матеріалів справи наступні письмові докази.

Так, листом від 18.06.2015 № 37/2015 позивач звернувся до ТОВ «Енергобудпроект-2», в якому просив, у зв'язку з проведеною на ТОВ «ТФ Кабель» плановою перевіркою з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014 та встановленою, згідно акта перевірки, відсутністю реального здійснення господарських операцій між ТОВ «ТФ Кабель» та ТОВ «Гатіора», надати довідку з підтвердженням фактичного здійснення перевезення кабельної продукції:

- 27.02.2013 Вишневе-Кіровоград а/м МАЗ НОМЕР_1 , водій ОСОБА_4;

- 29.03.2013 Вишневе-Кіровоград а/м Рено НОМЕР_2 , водій ОСОБА_5;

- 01.04.2013 Вишневе-Кіровоград а/м Рено НОМЕР_2 , водій ОСОБА_5;

- 03.04.2013 Вишневе-Кіровоград а/м МАЗ НОМЕР_1, водій ОСОБА_4;

- 12.04.2013 Вишневе-Кіровоград а/м Рено НОМЕР_2 , водій ОСОБА_5;

- 17.05.2013 Вишневе-Кіровоград а/м Рено НОМЕР_2 , водій ОСОБА_5.;

- 13.06.2013 Вишневе-Кіровоград а/м Рено НОМЕР_2, водій ОСОБА_5

У відповідь на лист позивач ТОВ «Енергобудпроект-2» в своєму листі № 38 від 25.06.2015 підтвердило здійснення всіх перелічених в запиті № 37/2015 перевезень кабелю у вказані дати.

Також ТОВ «Енергобудпроект-2» підтвердило, що зазначені в запиті позивача № 37/2015 автомобілі знаходяться на балансі підприємства, а водії є його співробітниками.

В той же день позивач звернувся до ПП «ІТЛ-Офіс» з аналогічним запитом № 38/2015, в якому просив надати інформацію та підтверджуючі документи стосовно залучення для виконання транспортної послуги третьої сторони:

- 08.07.2013 Вишневе-Кіровоград а/м Рено НОМЕР_3, причіп НОМЕР_4, водій ОСОБА_6;

- 01.08.2013 Вишневе-Кіровоград а/м Рено НОМЕР_5, причіп НОМЕР_6, водій ОСОБА_7

У відповідь на лист-запит позивача № 38/2015 ПП «ІТЛ-Офіс» листом № 27 від 23.06.2015 повідомило позивача про те, що зазначені в запиті позивача № 38/2015 перевезення насправді були здійснені. Також ПП «ІТЛ-Офіс» поінформувало позивача про те, що згідно з умовами п. 1.1. договору на транспортні експедиційні послуги № 15.2/03 від 23.03.2011, ПП «ІТЛ-Офіс» для виконання транспортних перевезень залучає третю сторону - безпосередньо перевізника, з котрим проводить всі необхідні розрахунки від свого імені. У зв'язку із цим, для підтвердження факту виконання зазначених в запиті позивача № 38/2015 перевезень, ПП «ІТЛ-Офіс» надало позивачу засвідчені копії документів, які наявні в матеріалах справи (а.с. 132-145 Том І) та які, на переконання суду, спростовують доводи контролюючого органу в цій частині.

Стосовно відсутності у видатковій накладній на відвантаження товару від 12.04.13 № PT-623 підпису особи, яка відвантажила товар, суд зазначає наступне.

Дійсно, суд встановив, що видаткова накладна (а.с. 152 Том І) не містить в собі підпису особи, що відповідальна за відпуск товару - завідуючого складом ОСОБА_8

Натомість, на переконання суду, окремі недоліки в оформленні документів не повинні розглядатися як перешкода для підтвердження достовірності даних податкового обліку, якщо відповідні документи є правдивими.

Враховуючи те, що реальність господарської операції, що відображена у видатковій накладній № РТ-623 від 12.04.2015, додатково підтверджується довіреністю № 11 від 12.04.2013 на отримання проводу уповноваженим представником ТОВ «Гатіора», а також підтверджується податковою накладною № 140 від 12.04.2013 та ТТН № 623, то доводи відповідача про відсутність підпису на зазначеній видатковій накладній, судом відхиляються.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку про те, що доводи контролюючого органу в частині неправомірного формування позивачем доходу за наслідками господарських операцій з ТОВ «Гатіора», документально не підтверджуються.

Стосовно доводів контролюючого органу про наявність у позивача кредиторської заборгованості перед постачальником Tele-Fonika Kable Spolka Akcyjna (Польща), яка виникла в 2008 році та станом на 31.12.2013 не сплачена всього в сумі 55 686 548 грн., що розцінено контролюючим органом як наявність безнадійної кредиторської заборгованості, суд зазначає наступне.

В ході проведення перевірки ТОВ «ТФ Кабель» за період з 01.01.2013 по 31.12.2014 відповідно до наданого журналу - ордеру до бухгалтерському рахунку 632 «Розрахунки з іноземними постачальниками» контролюючим органом встановлено наявність кредиторської заборгованості у позивача перед постачальником - компанією Tele-Fonika Kable Spolka Akcyjna (Польща), що виникла з 2008 та станом на 31.12.2013 не сплачена.

Зокрема, згідно витягу з журналу - ордера ТОВ «ТФ Кабель» за рах. 632 «Розрахунки з іноземними постачальниками» із відображенням кредиторської заборгованості перед постачальником Tele-Fonika Kable Spolka Akcyjna, яка виникла з 2008 року та станом на кінець перевіряємого періоду (31.12.2013) не сплачена, сума заборгованості становить 55 686 547,91 грн.

Керуючись положеннями ст.ст. 256, 257 Цивільного кодексу України, ст. 8 Конвенції про позовну давність від 14.06.1974, контролюючий орган дійшов переконання про те, що заборгованість в сумі 55 686 547,91 грн. є безнадійною кредиторською заборгованістю, а отже, має бути включена до доходу платника податків.

Однак, суд відхиляє зазначені доводи відповідача, як такі, що спростовуються фактичними обставинами по справі, враховуючи наступне.

Відповідно до частин 1, 3 статті 264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Позивач надавав разом з позовною зайвою підписані акти звірки взаємних розрахунків (а.с. 146-171 Том І), які підтверджують переривання строків позовної давності, після підписання яких (актів звірок) строки позовної давності починаються спочатку (ч. 3 ст. 264 Цивільного кодексу України).

Аналогічна позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 09 липня 2015 по справі К/9991/29690/12, від 28 жовтня 2015 по справі К/800/48884/14, від 10 червня 2015 по справі К/800/39043/13.

Крім того, позивач надав до матеріалів справи заяви про задоволення вимог кредитора від 12.10.2015 (а.с. 142-147 Том V), які підтверджують, що Tele-Fonika Kable Spolka Akcyjna виставило вимоги щодо стягнення заборгованості з позивача.

Оскільки загальними зборами учасників позивача було прийнято рішення про припинення господарської діяльності позивача та визначено дату пред'явлення вимог кредиторів - 15 жовтня 2015, то позивач прийняв та акцептував ці вимоги шляхом внесення до реєстру вимог кредиторів.

Отже, суд приходить до висновку, що строки позовної давності по заборгованості позивача перед Tele-Fonika Kable Spolka Akcyjna не можна вважати такими, що сплили, а сума в розмірі 55 686 547,91 грн. не є безнадійною кредиторською заборгованістю, внаслідок чого доводи контролюючого органу в цій частині є передчасними.

В контексті наведеного, надаючи правову оцінку правомірності/неправомірності нарахування позивачем на суму кредиторської заборгованості по контрагенту Tele-Fonika Kable Spolka Akcyjna (Польща) в сумі 55 686 548 грн. суми втрат від різниць у зв'язку із перерахунком вказаної заборгованості, вираженої в іноземній валюті, всього в сумі 50 505 945,65 грн., суд зазначає наступне.

Згідно з підпунктом 153.1.2 Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) витрати, здійснені (нараховані) платником податку в іноземній валюті у зв'язку з придбанням у звітному податковому періоді товарів, робіт, послуг, у встановленому порядку включаються до витрат такого звітного податкового періоду шляхом перерахування в національну валюту тієї частини їх вартості, що не була раніше оплачена, за офіційним курсом національної валюти до іноземної валюти, що діяв на дату здійснення операції з такого придбання, а в частині раніше проведеної оплати - за таким курсом, що діяв на дату здійснення оплати.

Підпунктом 153.1.3 Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що визначення курсових різниць від перерахунку операцій, виражених в іноземній валюті, заборгованості та іноземної валюти здійснюється відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку.

При цьому прибуток (позитивне значення курсових різниць) ураховується у складі доходів платника податку, а збиток (від'ємне значення курсових різниць) ураховується у складі витрат платника податку.

Згідно з п. 4 П(С)БО 21 курсова різниця - це різниця між оцінками однакової кількості одиниць іноземної валюти при різних валютних курсах; монетарні статті - статті балансу про грошові кошти, а також про такі активи й зобов'язання, які будуть отримані або сплачені у фіксованій (або визначеній) сумі грошей або їх еквівалентів.

Згідно з положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку під заборгованістю слід розуміти будь-яку заборгованість по розрахунках з постачальниками, покупцями та іншими дебіторами і кредиторами.

Враховуючи зазначені положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини, оскільки заборгованість позивача перед нерезидентом в сумі 55 686 547,91 грн., як встановлено судом, не є безнадійною, то нарахування позивачем курсової різниці на не погашену заборгованість є цілком правомірним. При цьому, відповідач не пояснив суду, яким чином позивач міг би розрахуватись з нерезидентом в іноземній валюті, не застосовуючи курсову різницю, при тому, що курс іноземних валют по відношенню до гривні позивачем не встановлюється на та пряму від позивача не залежить.

Стосовно доводів відповідача з приводу завищення позивачем задекларованих показників рядка 06.5 Декларації «Від'ємне значення об'єкта оподаткування попереднього звітного податкового року» всього в сумі 7 262 529,00 грн., судом встановлено наступне.

Позивачем в рамках декларації з податку на прибуток за 2013 рік задекларовано дохід в сумі 94 488 326 грн. та витрати в сумі 101 750 855 грн. Тобто, за результатами господарської діяльності позивача в 2013 утворилось від'ємне значення об'єкту оподаткування податком на прибуток в сумі 7 262 529 грн. (94 488 326 - 101 750 855).

Позиція відповідача в частині суми від'ємного значення в розмірі 7 262 529 грн., полягає в тому, що оскільки проведеною перевіркою встановлено заниження доходів у 2013 на суму 57 569 306,06 грн. (ТОВ «Гатіора» - 1 972 758 грн. + безнадійна кредиторська заборгованість по контрагенту Tele-Fonika Kable Spolka Akcyjna (Польща) в сумі 55 686 548 грн.), то насправді об'єкт оподаткування податком на прибуток за 2013 має становити 50 396 778 грн. (94 488 326 + 57 659 306,06) - 101 750 855.

Оскільки судом встановлено безпідставність доводів контролюючого органу з приводу заниження позивачем доходу в сумі 57 659 306,06 грн., то суд дійшов висновку про правомірність формування позивачем від'ємного значення з податку на прибуток в сумі 7 262 529 грн.

Підсумовуючи вищевикладене, слід зазначити, що під час розгляду справи суд встановив відсутність належних доказів, які б підтверджували безтоварність господарських взаємовідносини позивача ТОВ «Гатіора», непогашену станом на 31.12.2013 кредиторську заборгованість, неправомірне зменшення доходу на суму 10 697 420,33 грн. та завищення витрат від курсової різниці на суму 50 505 945,65 грн., а також завищення від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток на суму 7 262 529 грн., внаслідок чого податкові повідомлення рішення є необґрунтованими.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до положень частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно і всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки в даному випадку суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, то судові витрати підлягають відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень

Керуючись положеннями статей 2, 7, 69-71, 94, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ТФ Кабель» - задовольнити повністю.

Визнати неправомірними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 11.06.2015 № та № .

Стягнути судові витрати в сумі 1 046 065,63 (один мільйон сорок шість тисяч шістдесят три) грн. 63 коп. на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ТФ Кабель» () шляхом їх безспірного списання з рахунків Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві за рахунок бюджетних асигнувань.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.М. Кобилянський

Повний текст постанови складено 22.12.2015