Справа № 22-а-20656/11
Суддя: Турік В.П.
Дата ухвалення: 2011-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Категорія - 10.3.2 (ІV) ОСОБА_1
Доповідач Турік В.П.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 травня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Турік В.П.

суддів: Савіної Г.О., Братіщевої Л.А.

при секретарі: Євтодій К.С.

за участю: позивача - ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради на постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 20 травня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради, третя особа Міністерство праці та соціальної політики України, про визнання дій протиправними щодо відмови у перерахунку допомоги на оздоровлення та стягнення недоплаченої суми соціальної допомоги, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради (надалі - УПСЗН виконкому Дзержинської районної у місті ради) про визнання дій протиправними щодо відмови у перерахунку допомоги на оздоровлення та стягнення недоплаченої суми соціальної допомоги, посилаючись на те, що відповідач, в порушення ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виплачував йому, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2-ї категорії щорічну допомогу на оздоровлення за 2008, 2009 роки не в повному обсязі.

Просив суд визнати протиправними дії відповідача в частині недоплати допомоги на оздоровлення та стягнути на його користь суму такої допомоги за 2008, 2009 роки в загальному розмірі 5465 грн.

Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 20 травня 2010 року задоволено частково позов ОСОБА_2

Визнано протиправними дії УПСЗН виконкому Дзержинської районної у місті ради щодо відмови у перерахунку допомоги оздоровлення на підставі ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ОСОБА_2 за 2008 та 2009 роки.

Зобовязано УПСЗН виконкому Дзержинської районної у місті ради перерахувати та виплатити недоплачену у 2008-2009 роках ОСОБА_2 суму допомоги на оздоровлення на підставі ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач УПСЗН виконкому Дзержинської районної у місті ради ставить питання про зміну постанови суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи. Зокрема, судом першої інстанції не враховано, що позивачу допомога на оздоровлення за 2008 рік виплачена 23.01.2008 року в сумі 100 грн. у відповідності до положень Постанови Кабінету Міністрів України «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 562 від 12.07.2005 року. Крім того, відповідач є розпорядником бюджетних коштів, а оскільки Державним бюджетом ані на 2008, ані на 2009 роки не передбачені видатки на виплату допомоги на оздоровлення, то у відповідача відсутні бюджетні асигнування для виплати вказаної допомоги на користь позивача.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга УПСЗН виконкому Дзержинської районної у місті ради підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є особою, що постраждала внаслідок ліквідації наслідків катастрофи на ЧАЕС та має статус учасника ліквідації аварії на ЧАЕС 2-ї категорії.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з доведеності факту протиправності дій відповідача відносно виконання у 2008, 2009р.р. ним приписів ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що призвело до порушення прав позивача, як учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2-ї категорії, на своєчасне нарахування та отримання щорічної одноразової допомоги на оздоровлення у розмірі пяти мінімальних заробітних плат, й з обовязку відповідача у звязку з цим здійснити перерахунок у відповідності до вищевказаного Закону та виплатити відповідні суми допомоги на його користь.

Проте, повністю погодитися з вказаними висновками суду першої інстанції, колегія суддів не може з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу застосування на 2008 та 2009 роки норм законодавства, які регулюють порядок та розміри виплат щорічної допомоги на оздоровлення учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.

Статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується учасникам ліквідації аварії на ЧАЕС другої категорії у розмірі пяти мінімальних заробітних плат. При цьому, ч.3 ст. 48 Закону встановлює, що розмір мінімальної зарплати визначається на момент її виплати.

У 2008 році згідно п.п. 11 п.28 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» була викладена в наступній редакції, а саме: «одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сімям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких повязана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України».

Разом з тим, Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 п.п. 11 п.28 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» був визнаний неконституційним.

Таким чином, з 01 січня 2008 року по 21 травня 2008 року включно до спірних правовідносин застосуванню підлягали приписи Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими визначено що щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, як такі, що прийняті пізніше в часі, у зв'язку з чим мали пріоритет порівняно зі спеціальною нормою ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 562 від 12.07.2005 року установлено, що розмір щорічної допомоги на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ї категорії складає 100 гривень.

Ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» надано право Кабінету Міністрів України у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Оскільки Кабінетом Міністрів України у 2009 році на виконання ст. 71 цього Закону рішення не приймались, то до спірних правовідносин підлягають застосуванню приписи ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Як вбачається з матеріалів справи, щорічна одноразова допомога на оздоровлення за 2008 рік була виплачена позивачу 23 січня 2008 року в розмірі 100 грн. (а.с. 8), що відповідає положенням п.1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 562 від 12.07.2005 року, норми якої підлягали застосуванню до врегулювання спірних правовідносин, як пріоритетні.

Однак, вищевказане не було враховано судом першої інстанції при вирішенні спору, у звязку чим колегія суддів, погоджуючись з доводами апеляційної скарги відповідача, вважає, що районний суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про визнання дій відповідача протиправними та зобовязання його нарахувати та виплатити на користь позивача недоплачену суму щорічної одноразової допомоги на оздоровлення за 2008 рік.

Доводи ж апеляційної скарги відповідача щодо правомірності його дій стосовно виплати позивачу суми щорічної одноразової допомоги на оздоровлення за 2009 рік безпідставні, оскільки на час виплати у 2009 році такої допомоги дія ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» змінена чи зупинена не була.

Разом з тим, відповідно матеріалам справи, відповідачем була виплачена 21 чіяні 2009 року одноразова допомога на оздоровлення за 2009 рік позивачу в розмірі 100 грн. що суперечить положенням вищезазначеного Закону, оскільки у відповідності до ст. 55 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» розмір мінімальної заробітної плати на час виплати допомоги на оздоровлення складає 605 грн. й з урахуванням проведених виплат, становить: (605 х 5 100 грн.) = 2925 грн.

Отже, враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про протиправність дій відповідача щодо відмови в перерахунку одноразової допомоги на оздоровлення за 2009 рік є правильним, відповідає вимогам діючого законодавства та підтверджується матеріалам справи.

У звязку з чим, доводи відповідача в апеляційній скарзі щодо правомірності його дій стосовно нарахування та виплати в 2009 році щорічної допомоги на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ї категорії в розмірі 100 грн., який визначений п.1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 562 від 12.07.2005 року є необґрунтованими, оскільки вказаний нормативний акт суперечить положенням ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка має пріоритет у застосуванні до врегулювання спірних правовідносин.

Крім того, колегія суддів враховує те, що право позивача на отримання щорічної допомоги на оздоровлення, не залежить від наявності чи відсутності грошових коштів та належного фінансування, як на тому наполягав відповідач, таке право надане державою і закріплено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому відповідач не може посилатися на відсутність коштів як на підставу для невиконання своїх обовязків, у звязку з чим доводи апеляційної скарги відповідача в цій частині є необґрунтованими.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду в частині визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у перерахунку одноразової допомоги на оздоровлення за 2008 рік, зобовязання перерахувати та виплатити недоплачену суму щорічної одноразової допомоги за 2008 рік - скасуванню з прийняттям в цій частині нової постанови про відмову в задоволенні позову в цій частині.

В іншій часині постанова відповідає нормам матеріального та процесуального права й підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

В частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 постанова суду не оскаржується.

Керуючись ст.ст. 195, 198, п.4 ч.1 ст. 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради задовольнити частково.

Постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 20 травня 2010 року в частині задоволення позову ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради про визнання протиправними дій щодо відмови в перерахунку допомоги на оздоровлення за 2008 рік, зобовязання перерахувати та виплатити недоплачену суму щорічної одноразової допомоги на оздоровлення за 2008 рік скасувати та прийняти в цій частині нову постанову про відмову в задоволенні позову в цій частині.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст постанови складено 10 травня 2011 року.

Головуючий:

Судді: