Справа № 826/9977/15
Суддя: Кротюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 грудня 2015 року № 826/9977/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Кротюка О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17
доУповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» - Пантіної Л.О.
Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
про визнання протиправними дій скасування наказу, а також зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» - Пантіної Л.О. (далі - Уповноважена особа ФГВФО) та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та, в якому просять:

- визнати протиправними дії Уповноваженої особи ФГВФО щодо відмови включити позивачів до Переліку вкладників ПАТ «Старокиївський банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, визнання нікчемними всіх транзакцій та правочинів (договорів), зупинення перерахування/виплат за транзакціями і правочинами позивачам;

- визнати протиправним та скасувати Наказ уповноваженої особи ФГВФО №61 від 29.08.2014р. в частині визнання нікчемними всіх транзакцій та правочинів (договорів), зупинення перерахування/виплат за транзакціями і правочинами щодо позивачів;

- зобов'язати Уповноважену особу ФГВФО включити позивачів до Переліку вкладників ПАТ «Старокиївський банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на підставі Переліку вкладників ПАТ «Старокиївський банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити позивачів до загального Реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, та здійснити виплату позивачам гарантовані суми відшкодування.

Позивачі просять задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві.

Уповноважена особа ФГВФО та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб заперечили проти позову, надавши письмові заперечення, у яких зазначили про безпідставність позовних вимог та просили відмовити у задоволенні позову.

У той же час представник Фонду гарантування вкладів фізичних в судове засідання не з'явився та не надав доказів поважності причин неприбуття, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи, у зв'язку з чим у судовому засіданні 16.11.2015р. на підставі ч. 4 ст. 128 КАС України ухвалено розглядати справу за відсутності представника Фонду.

Надалі, на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України судом ухвалено про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_1 та ПАТ "Старокиївський банк" укладений Договір банківського рахунку №7675 від 17.04.2014р. та Договір банківського вкладу №05/1146-2014 від 14.05.2014р., строк повернення вкладу 21.05.2015р.; як стверджується у позовній заяві, на підставі вказаного договору банківського вкладу було внесено вклад (депозит) в сумі 197000грн. шляхом перерахування коштів з поточного рахунку на депозитний (строковий) рахунок;

- між ОСОБА_2 та ПАТ "Старокиївський банк" укладений Договір банківського рахунку №7755 від 23.04.2014р. та Договір банківського вкладу №05/1206-2014 від 14.05.2014р., строк повернення вкладу 21.05.2015р.; як стверджується у позовній заяві, на підставі вказаного договору банківського вкладу було внесено вклад (депозит) в сумі 193000грн. шляхом перерахування коштів з поточного рахунку на депозитний (строковий) рахунок;

- між ОСОБА_3 та ПАТ "Старокиївський банк" укладений Договір банківського рахунку №7606 від 17.04.2014р. та Договір банківського вкладу №05/1180-2014 від 14.05.2014р., строк повернення вкладу 21.05.2015р.; як стверджується у позовній заяві, на підставі вказаного договору банківського вкладу було внесено вклад (депозит) в сумі 197000грн. шляхом перерахування коштів з поточного рахунку на депозитний (строковий) рахунок;

- між ОСОБА_4 та ПАТ "Старокиївський банк" та укладений Договір банківського рахунку №7524 від 15.04.2014р. та Договір банківського вкладу №05/1332-2014 від 14.05.2014р., строк повернення вкладу 21.05.2015р.; як стверджується у позовній заяві, на підставі вказаного договору банківського вкладу було внесено вклад (депозит) в сумі 193000грн. шляхом перерахування коштів з поточного рахунку на депозитний (строковий) рахунок;

- між ОСОБА_5 та ПАТ "Старокиївський банк" укладений Договір банківського рахунку №7764 від 23.04.2014р. та Договір банківського вкладу №05/1251-2014 від 14.05.2014р., строк повернення вкладу 21.05.2015р.; як стверджується у позовній заяві, на підставі вказаного договору банківського вкладу було внесено вклад (депозит) в сумі 197000грн. шляхом перерахування коштів з поточного рахунку на депозитний (строковий) рахунок;

- між ОСОБА_6 та ПАТ "Старокиївський банк" укладений Договір банківського рахунку №7512 від 15.04.2014р. та Договір банківського вкладу №05/1335-2014 від 14.05.2014р., строк повернення вкладу 21.05.2015р.; як стверджується у позовній заяві, на підставі вказаного договору банківського вкладу було внесено вклад (депозит) в сумі 196000грн. шляхом перерахування коштів з поточного рахунку на депозитний (строковий) рахунок;

- між ОСОБА_7 та ПАТ "Старокиївський банк" укладений Договір банківського рахунку №7748 від 23.04.2014р. та Договір банківського вкладу №05/1255-2014 від 14.05.2014р., строк повернення вкладу 21.05.2015р.; як стверджується у позовній заяві, на підставі вказаного договору банківського вкладу було внесено вклад (депозит) в сумі 200000грн. шляхом перерахування коштів з поточного рахунку на депозитний (строковий) рахунок;

- між ОСОБА_8 та ПАТ "Старокиївський банк" укладений Договір банківського рахунку №7572 від 16.04.2014р. та Договір банківського вкладу №05/1165-2014 від 14.05.2014р., строк повернення вкладу 21.05.2015р.; як стверджується у позовній заяві, на підставі вказаного договору банківського вкладу було внесено вклад (депозит) в сумі 194000грн. шляхом перерахування коштів з поточного рахунку на депозитний (строковий) рахунок;

- між ОСОБА_9 та ПАТ "Старокиївський банк" укладений Договір банківського рахунку №7629 від 17.04.2014р. та Договір банківського вкладу №05/1202-2014 від 14.05.2014р., строк повернення вкладу 21.05.2015р.; як стверджується у позовній заяві, на підставі вказаного договору банківського вкладу було внесено вклад (депозит) в сумі 197000грн. шляхом перерахування коштів з поточного рахунку на депозитний (строковий) рахунок;

- між ОСОБА_10 та ПАТ "Старокиївський банк" укладений Договір банківського рахунку №7547 від 16.04.2014р. та Договір банківського вкладу №05/1038-2014 від 14.05.2014р., строк повернення вкладу 21.05.2015р.; як стверджується у позовній заяві, на підставі вказаного договору банківського вкладу було внесено вклад (депозит) в сумі 199000грн. шляхом перерахування коштів з поточного рахунку на депозитний (строковий) рахунок;

- між ОСОБА_11 та ПАТ "Старокиївський банк" укладений Договір банківського рахунку №7558 від 16.04.2014р. та Договір банківського вкладу №05/1042-2014 від 14.05,2014р., строк повернення вкладу 21.05.2015р.; як стверджується у позовній заяві, на підставі вказаного договору банківського вкладу було внесено вклад (депозит) в сумі 194000грн. шляхом перерахування коштів з поточного рахунку на депозитний (строковий) рахунок;

- між ОСОБА_12 та ПАТ "Старокиївський банк" укладений Договір банківського рахунку №7560 від 16.04.2014р. та Договір банківського вкладу №05/1049-2014 від 14.05.2014р., строк повернення вкладу 21.05.2015р.; як стверджується у позовній заяві, на підставі вказаного договору банківського вкладу було внесено вклад (депозит) в сумі 196000грн. шляхом перерахування коштів з поточного рахунку на депозитний (строковий) рахунок;

- між ОСОБА_13 та ПАТ "Старокиївський банк" укладений Договір банківського рахунку №7609 від 17.04.2014р. та Договір банківського вкладу №05/1221-2014 від 14.05.2014р., строк повернення вкладу 21.05.2015р.; як стверджується у позовній заяві, на підставі вказаного договору банківського вкладу було внесено вклад (депозит) в сумі 195000грн. шляхом перерахування коштів з поточного рахунку на депозитний (строковий) рахунок;

- між ОСОБА_14 та ПАТ "Старокиївський банк" укладений Договір банківського рахунку №7753 від 23.04.2014р. та Договір банківського вкладу №05/1059-2014 від 14.05.2014р., строк повернення вкладу 21.05.2015р.; як стверджується у позовній заяві, на підставі вказаного договору банківського вкладу було внесено вклад (депозит) в сумі 196000грн. шляхом перерахування коштів з поточного рахунку на депозитний (строковий) рахунок;

- між ОСОБА_15 та ПАТ "Старокиївський банк" укладений Договір банківського рахунку №7765 від 23.04.2014р. та Договір банківського вкладу №05/1312-2014 від 14.05.2014р., строк повернення вкладу 21.05.2015р.; як стверджується у позовній заяві, на підставі вказаного договору банківського вкладу було внесено вклад (депозит) в сумі 200000грн. шляхом перерахування коштів з поточного рахунку на депозитний (строковий) рахунок;

- між ОСОБА_16 та ПАТ "Старокиївський банк" укладений Договір банківського рахунку №7665 від 17.04.2014р. та Договір банківського вкладу №05/1319-2014 від 14.05.2014 р., строк повернення вкладу 21.05.2015р.; як стверджується у позовній заяві, на підставі вказаного договору банківського вкладу було внесено вклад (депозит) в сумі 198000грн. шляхом перерахування коштів з поточного рахунку на депозитний (строковий) рахунок;

- між ОСОБА_17 та ПАТ "Старокиївський банк" укладений Договір банківського рахунку №7556 від 16.04.2014р. та Договір банківського вкладу №05/1073-2014 від 14.05.2014р., строк повернення вкладу 21.05.2015р.; як стверджується у позовній заяві, на підставі вказаного договору банківського вкладу було внесено вклад (депозит) в сумі 191000грн. шляхом перерахування коштів з поточного рахунку на депозитний (строковий) рахунок.

Між тим, судом встановлено, що Постановою Правління Національною банку України від 12.05.2014р. №276/БТ «Про віднесення ПАТ «Старокиївський банк» до категорії проблемних» було встановлено обмеження діяльності ПАТ «Старокиївський банк», зокрема, заборонено здійснювати залучення у вклади (депозити) коштів від фізичних осіб, а також дострокове повернення коштів інсайдерам та пов'язаним особам.

Постановою ж Правління Національною банку України від 17.06.2014р. №365 ПАТ «Старокиївський банк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.06.2014р. №50 «Про виведення з ринку та запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Старокиївський банк» та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Старокиївський банк» запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці з 18.06.2014р. по 18.09.2014р.; призначено Уповноваженою особою Фонду провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Пантіну Л.О.

Під час дії тимчасової адміністрації, а саме 24.06.2014р., Уповноваженою особою Фонду на виконання ст.38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» прийнято наказ №23, яким створено Комісію з перевірки вкладів (договорів), укладених ПАТ «Старокиївський банк» протягом року до дня запровадження тимчасової адміністрації.

29.08.2014р. Тимчасовою адміністрацією проведено засідання комісії щодо визнання нікчемними вкладів за результатами проведення якого складено протокол, яким запропоновано Уповноваженій особі Фонду визнати нікчемними договори згідно переліку до цього протоколу, серед якого, зокрема, наявні укладені правочини із позивачами.

29.08.2014р. Уповноваженою особою Фонду видано наказ №61, відповідно до якого зупинено перерахування/виплати за транзакціями і правочинами згідно переліку, а також визнано нікчемними договори, зазначені у додатку, серед якого, зокрема, наявні і правочини з позивачами. Наказ прийнятий з посиланням на положення п. 6. ч. 2 ст. 37, ч. 2 та 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», на підставі висновків комісії з визнання нікчемними правочинів, а також зважаючи на рішення Виконавчої дирекції Фонду (протоколи від 21.08.2014р. №182/14 та від 28.08.2014р. №188/14).

Надалі, Постановою Правління Національного банку України від 11.09.2014р. №563 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк».

На виконання даної постанови Національного банку України виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 17.09.2014р. №92 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Старокиївський банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку». Даним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Старокиївський банк» з 18.09.2014р. та Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку строком на один рік з 18.09.2014р. по 18.09.2015р. включно призначено Пантіну Л.О.

З матеріалів справи вбачається, що з метою включення їх в перелік вкладників та виплати гарантованої суми відшкодування за вкладами позивачі звернулись із відповідними заявами до Уповноваженої особи ФГВФО та до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

У листах-відповідях, копії яких наявні в матеріалах справи, Уповноважена особа ФГВФО повідомила позивачів про те, що вони не включені до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів, в зв'язку з тим, що Договори банківського рахунку та Договори банківського вкладу, укладені з позивачами, визнані нікчемними правочинами.

Фонд же повідомив позивачів, що вони не включені до Реєстру вкладників, які мають право на відшкодування, оскільки відомості про них відсутні в Переліку вкладників, що був переданий до Фонду уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку ПАТ «Старокиївський банк».

Враховуючи, що позивачів не було включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, та, відповідно, до загального реєстру вкладників, у зв'язку з чим позивачам не виплачено гарантованої суми коштів, останні звернулися з відповідним позовом до суду.

Вирішуючи у взаємозв'язку з наведеним спір по суті, суд виходить з наступного.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Згідно із положеннями статті 2 цього Закону вклад, це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до ч. 1. ст. 26 цього Закону (в редакції Закону від 04.07.2014 р. N 1586-VII) Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч. 2 ст. 26 Закону).

З наведеного у сукупності вбачається, що право на відшкодування коштів за рахунок Фонду мають фізичні особи - вкладники, які розмістили свої кошти у банку за договором банківського вкладу або банківського рахунку. Тобто, гарантії Фонду поширюються на кошти, які мають статус вкладу та розміщені за чинним договором між банком та фізичною особою.

У взаємозв'язку з наведеним слід зазначити, що порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, визначений ст. 27 Закону.

Так, Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч. 1 ст. 27).

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (ч. 2 ст. 27).

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч. 5 ст. 27).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 48 Закону Уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема, складає не пізніше ніж через три дні з дня свого призначення перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

У відповідності до наведеного вище Закону розроблено Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затверджене рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року № 14 (далі - Положення № 14).

Згідно пунктів 3,4 розділу ІІІ Положення № 14, Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку. Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Відповідно до п. 2, 3 розділу IV Положення № 14, Фонд складає на підставі Переліку Загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення.

У свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону Уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду.

Згідно з п. 4. ч. 2 ст. 37 Закону Уповноважена особа Фонду має право повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Як вбачається з норм ч. 2 ст. 38 зазначеного Закону, на Уповноважену особу Фонду покладений обов'язок під час дії тимчасової адміністрації проводити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Зокрема, відповідно до положень ч. 4 ст. 38 Закону № 4452 Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч. 1 ст. 215 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено вище судом, Уповноваженою особою Фонду на виконання обов'язків, передбачених ст.38 Закону №4452, створено комісію з перевірки договорів (інших правочинів) укладених ПАТ «Старокиївський банк», про що винесено наказ від 24.06.2014р. №23.

Під час перевірки робочою комісією встановлено, що кошти на рахунки надходили внаслідок так званого «дроблення» рахунку іншого клієнта. Зокрема, фізичними особами (клієнтами банку) було ініційовано процес фіктивного відкриття рахунків іншими фізичними особами для штучного зарахування коштів на них у розмірі, що не перевищує 200 00 грн. Операції із штучного залучення вкладів здійснювалися без присутності осіб, на ім'я яких начебто вносилися кошти. Такі операції здійснювалися у період, коли банк не мав можливості виконати свої зобов'язання перед кредиторами банку навіть в незначних розмірах; операції із перерахування коштів на рахунки фізичних осіб здійснювалися в період з 12.05.2014р. по 17.06.2014р., тобто в той час як постановою НБ України №276/БТ від 12.05.2014р. ПАТ «Старокиївський банк» віднесено до категорії проблемних та було введено обмеження, в тому числі щодо залучення вкладів.

В ході розгляду справи представник Уповноваженої особи Фонду пояснив, що фінансовий стан банку був таким, що зняти кошти було просто неможливо через їх відсутність; не проходили платежі навіть від громадян, які сплачували комунальні послуги; на момент вчинення зазначених операцій у банку була відсутня готівка, зняти, отримати кошти у касі було неможливо. На підтвердження наведеного до матеріалів справи залучено електронні повідомлення НБУ, направлені на адресу ПАТ «Старокиївський банк» у період квітня-червня 2014 року, а також внутрішня переписка працівників банку (т.1 а.с.193-200).

Так, з метою повного і всебічного з'ясування всіх обставин у справі судом на підставі ст.ст. 65, 69 КАС України у судовому засіданні було допитано як свідка ОСОБА_19, яка працювала в ПАТ «Старокиївський банк» на посаді касира-операціоніста та вносила дані до Системи Автоматизації Банку стосовно вкладів деяких з позивачів. Зазначена особа приведена до присяги та попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання чи відмову від давання показань.

ОСОБА_19 як свідок пояснила, що працювала у ПАТ «Старокиївський банк» з 27.11.2012р. по 04.07.2014р., у т.ч. на посаді касира-операціоніста. Свідок визнала, що в ході роботи на зазначеній посаді здійснювала проведення операцій щодо внесення до електронної бази даних Банку операцій по зарахуванню коштів на поточні та депозитні (строкові) рахунки таких позивачів як: ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_20, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_13, що також підтверджується наявними в матеріалах справи копіями відповідних квитанцій із відтиском штампу «ПАТ «Старокиївський банк» - ОСОБА_19.».

Зокрема, по суті поставлених питань остання пояснила, що їй відомо про таке явище як «дроблення» вкладів та воно відбувалося у ПАТ «Старокиївський банк», а саме грошовий вклад із значною сумою подрібнювався або розподілявся на суми до 200 000 гривень і цими подрібненими частками перераховувався у безготівковій формі на рахунки інших фізичних осіб. Свідок зазначила, що при таких операціях готівки ніхто з каси не видавав та не вносив, операції здійснювалися виключно у безготівковій формі у системі банку, про що друкувалися відповідні квитанції про начебто внесення готівки. Клієнти Банку могли бути присутніми у приміщенні банку при здійсненні таких операцій, але вона не може згадати чи були присутні ті клієнти (позивачі), безпосередньо стосовно яких нею здійснювалися операції по перерахуванню коштів на рахунки.

Щодо часу проведення операцій по перерахуванню коштів на рахунки, свідок зазначила, що деякі операції здійснювалися у післяопераційний час та після закриття відділення банку, оскільки був відповідний наказ президента банку про вчинення таких дій.

Відповідно до частини 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Під час розгляду даної справи судом не встановлено обставин внесення безпосередньо позивачами готівки на свої поточні рахунки, здійснення дій щодо чого до того ж було обмежно згідно із зазначеною постановою НБУ та не було можливим внаслідок відсутності готівки в банку, а тому вказані обставини у сукупності свідчать про те, що позивачі не вносили готівки до каси на свої поточні рахунки, з яких надалі кошти надійшли на депозитні рахунки позивачів, а операції виконувались за домовленістю вкладників, які подрібнювали свої вклади, з працівниками банку.

Враховуючи викладене, в тому числі і час проведення так званих вкладних операцій інших позивачів, суд погоджується та вважає обґрунтованими доводи Уповноваженої особи Фонду, що укладання договорів та проведення фінансових операцій щодо зарахування коштів на рахунки, відкриті на ім'я позивачів, надавало учасникам вказаних транзакцій переваг перед іншими вкладниками/кредиторами, погіршувало фінансове становище банку і сприяло приведенню банку до неплатоспроможності, призводило до безпідставного збільшення фінансових зобов'язань держави.

Відтак, в даному випадку, внаслідок вчинення Уповноваженою особою Фонду вищевказаних дій, які за висновком суду є законними, обґрунтованими та вірними по суті.

При цьому, судом береться до уваги й те, що спірні договори із позивачами були укладені банком майже одночасно та на дуже малий строк (7 календарних днів), а тому є підстави вважати, що одночасна виплата грошових коштів вкладникам в один період та в великому грошовому еквіваленті безумовно призвела б до неплатоспроможності банку та у позивачів були наміри використати вказані банківські рахунки для одержання відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, тобто Держави.

Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів до Уповноваженої особи Фонду є безпідставними та позов в цій частині задоволенню не підлягає.

При цьому, за будь-яких умов вимоги до Фонду гарантування вкладі фізичних осіб є передчасними, оскільки, виходячи з наведених вище вимог законодавства, передумовою включення певної особи до Загального реєстру вкладників є перелік вкладників або додаткова інформація про вкладника, які надають до Фонду Уповноваженою особою Фонду. В даному випадку не встановлено обставин, які б зумовлювали обов'язок Уповноваженої особи Фонду включити позивачів до переліку вкладників чи надати про них відомості до Фонду у вигляді додаткової інформації, а відтак і в цій частині позов не підлягає задоволенню.

Інші доводи позивачів не спростовують встановленого вище судом та не доводять зворотного.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку, враховуючи вищевикладене у сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цілому.

Керуючись вимогами статей 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя О.В. Кротюк