Справа № 823/1676/14
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2015-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Черкаси

17 грудня 2015 року Справа № 823/1676/14

14 год. 55 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Тимошенко В.П.,

за участю секретаря судового засідання Цаплі І.Ю.,

представника відповідача ОСОБА_1 (за посвідченням),

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про виправлення помилки у виконавчому листі та поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання в адміністративній справі №823/1676/14 за позовом ОСОБА_2 до прокуратури Черкаської області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії,

встановив:

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 17.07.2014, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2014, адміністративний позов задоволено частково.

08.12.2015 на адресу Черкаського окружного адміністративного суду надійшла заява позивача про виправлення помилки у виконавчому листі та поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання в адміністративній справі №823/1676/14.

21 листопада 2014 року на виконання зазначеної постанови видано два виконавчих листа.

Вирішуючи подану заяву, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист. Якщо судове рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину судового рішення треба виконати за кожним виконавчим листом.

Згідно частини 1 статті 259 Кодексу адміністративного судочинства України виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України Про виконавче провадження.

Частина 2 вказаної статті передбачає, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, або визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

22 вересня 2015 року позивачем подана заява при примусове виконання судового рішення.

Постановою від 23 жовтня 2015 року старший державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції відмовив у відкритті виконавчого провадження по виконавчому листу №823/1676/14 про стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 36 (тридцять шість) грн 54 коп. сплаченого судового збору згідно квитанції №816 від 06.06.2014 з причин відсутності у виконавчому листі адреси боржника та не підвідомчості даного виконавчого документу Центральному ВДВС Черкаському МУЮ.

Так, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 18 Закону України Про виконавче провадження у виконавчому документі зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, власне імя та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код субєкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Однак, суд зазначає, що відповідно до Бюджетного кодексу України рішення суду про стягнення (арешт) коштів Державного бюджету (місцевого бюджету) виконуються виключно Державною казначейською службою України (п.9 розділу VІ «Прикінцеві та перехідні положення».

Згідно пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників» №845 від 03.08.2011 реквізити відповідного банківського рахунку має бути зазначено стягувачем у заяві, яку він подає органу казначейства про стягнення бюджетних коштів.

На підставі вищевикладеного суд відмовляє заявнику у задоволення заяви в частині виправлення описки у виконавчому листі.

Щодо поновлення строків для предявлення виконавчого листа до виконання, суд зазначає таке.

Згідно з частиною 2 статті 14 КАС України, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до статті 261 КАС України, заява про поновлення пропущеного строку подається до адміністративного суду, який видав виконавчий лист, або до адміністративного суду за місцем виконання. Суд розглядає заяву про поновлення пропущеного строку в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 статті 261 КАС України стягувачам, які пропустили строк для предявлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно припису частини 2 статті 257 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» (ч.4 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України).

Положеннями статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі документи можуть бути предявлені до виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Перебіг строку предявлення виконавчих листів, виданих судами, передбачений частиною 2 статті 22 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: з наступного дня після набрання рішенням законної сили; з наступного дня після закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення; з наступного дня після постановлення судового рішення в разі, якщо судове рішення підлягає негайному виконанню.

У вказаній заяві заявник просить поновити пропущений строк для пред'явлення виконавчого листа №823/1676/14, виданого Черкаським окружним адміністративним судом, оскільки такий строк пропущено з поважних, незалежних від заявника причин.

Відповідно до КАС України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Судом встановлено, що постанову про відмову у прийнятті до провадження виконавчого листа та невідповідність виконавчого листа вимогам Закону України «Про виконавче провадження» заявник дізнався з постанови державної виконавчої служби від 23.09.2015, яку він отримав 03.12.2015. Відтак строк пред'явлення виконавчого листа до виконання заявником пропущено з поважних причин, які не залежали від волі позивача.

Закріплений у статті 8 КАС України принцип верховенства права полягає у тому, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найбільшими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини яка відповідно до вимог статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права в Україні. Неможливість особою домогтися виконання судового рішення, винесеного на її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основних свобод. У рішенні Європейського суду з прав людини від 29 червня 2004 року (справа «Жовнер проти України») Суд відзначив, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, також захищає і виконання остаточних та обов'язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін.

У пунктах 48-49 рішення Європейського Суду з прав людини справа «ОСОБА_4 проти України» (Заява N 40450/04), суд зазначив, що заявникові не можна було дорікати за неподання до державної виконавчої служби заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження. На таких самих підставах Суд визнав, що такий стан справ породжував питання про відповідальність держави за виконання судового рішення від 29 липня 2003 року і що у зв'язку з його невиконанням заявник може претендувати на статус жертви від порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та статті 1 Першого протоколу.

З урахуванням викладеного та вищенаведеної практики Європейського суду з прав людини суд дійшов висновку про необхідність поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа про стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 судового збору в сумі 36 грн 54 коп. до виконання.

Керуючись статтями 165, 254, 258, 259, 261 КАС України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_2 про виправлення помилки у виконавчому листі та поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання у адміністративній справі №823/1676/14 задовольнити частково.

Поновити строк для предявлення до виконання виконавчого листа №823/1676/14 від 21.11.2014 про стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 судового збору в сумі 36 грн 54 коп.

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції в порядку статей 185-187 КАС України.

Суддя В.П. Тимошенко

Повний текст ухвали виготовлено 22 грудня 2015 року