Справа № 490/7218/15-а
Суддя: Гуденко О. А.
Дата ухвалення: 2015-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/490/198/2015 Справа № 490/7218/15-а
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2015 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Гуденко О.А.

при секретарі Гудковій Є.С.,

без участі представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування п. 9 розділу 1 рішення Миколаївської міської ради № 44/30 від 19 листопада 2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

18 липня 2015 року позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до Миколаївської міської ради , в якому просить про визнання протиправним та скасування п. 9 розділу 1 рішення Миколаївської міської ради № 44/30 від 19 листопада 2014 року про надання ОСОБА_2 дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення додаткової земельної ділянки , орієнтовною площею 363 кв.м. за нормативною грошовою оцінкою 198 571,89 грн. за рахунок земель комунальної власності з метою передачі ділянки в оренду для благоустрою території поруч з будівлею готелю Колос по вул. Рюміна,21.

В обґрунтування вимог позову позивач посилається на те, що на підставі Договору № 333 від 09.09.2013 року йому встановлено особистий строковий сервітут земельної ділянки площею 18 кв.м. відповідно для розміщення групи пересувних тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності по вул. Рюміна ріг вул.Дунаєва. По закінченню терміну дії договору 09.09.2014 року він звернувся до відповідача щодо продовження терміну його дії. Звернення на теперішній час не розглянуто. Проте згодом він дізнався про існування оспорюваного рішення , яке порушує його права, оскільки до орієнтовної площі додаткової земельної ділянки, яка є предметом зазначеного рішення, входить земельна ділянка, відносно якої йому встановлено сервітут.

Зазаначені рішення порушують права позивача, як сервітуарія, так і прийнято всупереч вимог ст. 134 ЗК України щодо не проведення земельних торгів.

Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив про задоволення позову.

Представник Миколаївської міської ради в минулому судовому засіданні позовні вимоги не визнав, в останні судові засідання не з'явився.

Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи адміністративного позову, дійшов до наступного.

Відповідно Договору № 333 від 09.09.2013 року про встановлення особистого строкового сервітуту, укладеного між виконавчим комітетом ММР та ФОП ОСОБА_1, останньому строкоми на один рік встановлено особистий сервітут відносно земельної ділянки площею 18 кв.м. по вул. Рюміна ріг вул. Дунаєва в інтересах сервітуарія для розміщення групи пересувних тимчасових споруд у кількості 3 шт для провадження підприємницької діяльності. 09 вересня 2013 року складено Акт перенесення меж земельної ділянки в натурі на місцевості.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду 18 липня 2015 року, при цьому позивач просить скасувати пункт рішення міськради від 19 листопада 2014 року.

Проте, рішення Виконкому Миколаївської міської ради від 19.11.2014 року №1 44/30 було оприлюднені на офіційному сайті Миколаївської міської ради http://ngik.gorsovet.mk.ua/ru/showdoc/?doc=20613, а отже, знаходяться у вільному доступі.

Строк звернення до адміністративного суду встановлений статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Відповідно до п.5 ч. Іст. 107 КАС України суддя з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо подано заяву про поновлення цього строку, то чи є підстави для її задоволення).

При цьому вищевказаного клопотання про поновлення пропущеного строку для звернення до суду із адміністративним позовом до суду не надходило та позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що про винесення оспорюваних рішень він дізнався лише в в січні 2015 року.

Враховуючи положення ст.99 КАС України, суд вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду з вимогами про визнання визнання незаконними та скасування пункуту рішення № 44/30 від 19.11.2015 року, тому адміністративний позов підлягає залишенню без розгляду.

Тим більше, суд враховує, що оспорюваним рішенням зобов'язано замовників ( таке стосується і ОСОБА_2І.) протягом шести місяців з дати прийняття рішення подати до управління земельних ресурсів ММР погоджені проекти землеустрою, проте відповідач жодних доказів на підтвердження реалізації цього рішення з боку останнього не надав, отже термін його дії , як нормативно-правовго акту індивідуальної дії , можливо вважати таким, що є протермінованим.

Керуючись ст.ст.158-160 КАС України, суд-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визнання протиправним та скасування п. 9 розділу 1 рішення Миколаївської міської ради № 44/30 від 19 листопада 2014 року - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя О.А. Гуденко