Справа № 826/22388/15
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2015-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 грудня 2015 року № 826/22388/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Келеберда В. І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Державної акціонерної холдингової компанії "Артем"
до Київської міської митниці Державна фіскальна служба України
про визнання протиправною та скасування відмови

Обставини справи:

Державна акціонерна холдингова компанія «Артем» (далі - позивач) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Київської міської митниці Державної фіскальної служби України (далі - відповідач) та просить суд визнати протиправним та скасувати рішення від 05.05.2015 №2713/10/26-70-25-03-02 (далі - оскаржуване рішення) щодо відновлення режиму вільної торгівлі до товару «виріб ПК-47-01», заявлено у митній декларації від 29.04.2014 року №100250004/2014/092322 та зобов'язати відповідача відновити застосування режиму вільної торгівлі до товару «виріб ПК-47-01».

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що оскаржуване рішення прийнято протиправно всупереч чинного законодавства, що має своїм наслідком порушення прав та охоронюваних законом інтересів Державної акціонерної холдингової компанії «Артем».

Відповідач проти позову заперечив з підстав викладених в письмових запереченнях, які долучені до матеріалів справи.

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України судом ухвалено про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Державна акціонерна холдингова компанія «Артем» 29.04.2014 здійснила митне оформлення товару «виріб ПК-47-01» у кількості 12 штук за митною декларацією №100250004/2014/092322 від 29.04.2014 зі сплатою мита на загальну суму 204 430, 43 грн.

В подальшому, позивач 25.02.2015 звернувся до відповідача із завою №74-0140 щодо відновлення режиму вільної торгівлі для товару «виріб ПК-47-01» та повернення надміру сплачених митних платежів.

За наслідком розгляду вказаної заяви, Київською міською митницею Державної фіскальної служби України прийнято рішення, яке оформлено листом від 05.05.2015 №2713/10/26-70-25-03-02 про відсутність правових підстав для відновлення режиму вільної торгівлі до товару «виріб ПК-47-01», оформлено за митною декларацією №100250004/2014/092322 від 29.04.2014.

Як свідчать матеріали адміністративної справи підставою для відмови у відновлені режиму вільної торгівлі є наявність розбіжностей щодо сировинних компонентів/матеріалів товару «виріб ПК-47-01» зазначених в акті експертизи торгово-промислової палати від 17.04.2014 №026-03-00143 від інформації про сировинні компоненти/матеріали зазначені в довідці виробника ВАТ «Рассвет» від 14.04.2014 №49/17. Окрім того, документи, що підтверджують російське походження використаних матеріалів/компонентів надані не в повному обсязі (відсутні інформація на сировину/компоненти: металопрокат, фторопласт, підшипники). Поряд з цим, відсутній сертифікат про походження форми СТ-1 комплектуючого «корпус 47.0131-0-4».

Позивач вважає вказане рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню у зв'язку з чим звернувся до суду.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Митного кодексу України (далі - МК України) законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів. Відносини, пов'язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (ч. 2 ст. 1 МК України).

Частиною 1 ст. 36 МК України регламентовано, що країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі.

Поряд з цим, країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом (ч. 2 ст. 36 МК України).

Згідно ч. 1-3 ст. 43 МК України документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару. Країна походження товару заявляється (декларується) органу доходів і зборів шляхом подання. Сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару.

В той же час, у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, орган доходів і зборів може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей (ч. 1 ст. 45 МК України).

Згідно розділу 1 Правил визначення країни походження товарів у СНД (далі - Правила), під поняттям «країна походження товару» розуміється країна, у якій товар було цілком вироблено чи піддано достатній обробці (переробці) відповідно до цих Правил. Під поняттям «критерій достатньої обробки (переробки)» визнається один із критеріїв визначення країни походження товарів, відповідно до якого товар, якщо в його виробництві беруть участь дві країни чи більше, вважається таким, що походить з тієї країни, на території якої його було піддано останній істотній обробці (переробці), достатній для надання товарові його характерних властивостей.

Пункт 5.1. Правил визначає, що товар користується режимом вільної торгівлі на митних територіях держав - учасниць Угоди, якщо він відповідає критеріям походження, установленим цими Правилами, а також якщо товар: вивозиться на підставі договору (контракту) між резидентом однієї з держав - учасниць Угоди й резидентом іншої держави - учасниці Угоди з митної території однієї держави - учасниці Угоди та ввозиться на митну територію іншої держави - учасниці Угоди. У випадках, зазначених у пунктах 8.5 і 8.6 цих Правил, такий договір може бути укладений після вивезення товару.

Відповідно до пункту 5.4 Правил стосовно товарів, зазначених у пункті 5.3 цих Правил, може застосовуватися (відновлюватися) режим вільної торгівлі на митних територіях держав - учасниць Угоди за умови одержання належного посвідчення про їхнє походження (надання сертифіката форми СТ-1 та за необхідності інших документів, що підтверджують країну походження товарів) до закінчення 12 місяців з дня реєстрації митної декларації в країні ввезення (крім випадків фальсифікації сертифіката форми СТ-1).

Згідно пункту 6.1. Правил для підтвердження країни походження товару в конкретній державі - учасниці Угоди для цілей надання режиму вільної торгівлі необхідне надання митним органам країни ввезення оригіналу сертифіката форми СТ-1 чи декларації про походження товару.

Відповідно до пункту 6.7 Правил у разі виникнення сумнівів стосовно бездоганності сертифіката форми СТ-1 або відомостей, які в ньому містяться, митний орган країни ввезення товару може звернутися до вповноваженого органу, що засвідчив сертифікат форми СТ-1, або до компетентних органів країни походження товару з мотивованим проханням повідомити додаткові або уточнювальні відомості, у тому числі прохання, пов'язані з простими вибірковими перевірками сертифікатів форми СТ-1, відповідь на яке повинна бути надана протягом 6 місяців з дати звернення.

З матеріалів справи вбачається, що до Київської міської митниці звернувся позивач листом від 06.05.2014 № 74-0647 щодо відновлення режиму вільної торгівлі до товару «виріб ПК47-01» (МД № 100250004/2014/092322 від 29.04.2014) та повернення коштів у розмірі 204430,43 грн. З метою перевірки виконання критерію походження товару відповідач звернувся листами від 15.05.2014 № 5803/1/26-70-52-02, від 21.08.2014 № 9497/1/26-70-52-02 та від 23.09.2014 № 10624/1/26-70-52-05 до торгово-промислової палати Російської Федерації для підтвердження факту видачі сертифікату та надання документів, на підставі яких визначений критерії походження товару, заявленого в сертифікаті про походження форми СТ-1 № RUUA (3241565) від 29.04.2014.

Торгово-промислова палата Російської Федерації листами від 13.08.2014 № 10/0794 та від 16.01.2015 Х« 10/0030 підтвердила достовірність видачі сертифікату форми СТ-1, а також надала документи для підтвердження критерію походження (акт експертизи від 17.04.2014 № 026-03-00143, довідка про основні операції та процеси виробництва товару «виріб ПК47-01», завірена виробником ВАТ «Рассвет» від 24.11.2014 № 49/57, довідка щодо основних сировинних компонентів/матеріалів, завірена виробником ВАТ «Рассвет» від 14.04.2014 № 49/17, документи на придбання сировини, що використовується для виробництва товару «виріб ПК47-01»).

Критерій походження товару, заявлений у сертифікаті форми СТ-1 № RUUA (3241565) від 29.04.2014 - «К», при якому країна походження товару визначається на основі кумулятивного принципу, який визначає походження того чи іншого товару під час його послідовної обробки (переробки).

Відповідно до пункту 2.3 Правил визначення країни походження товарів держав СНД від 20.11.2009. якщо у виробництві кінцевого товару в одній з держав-учасниць Угоди використовуються матеріали, що походять з іншої або інших держав-учасниць Угоди, які підтверджені сертифікатом про походження товару форми СТ-1 та піддаються поетапній подальшій обробці (переробці) в іншій державі-учасниці Угоди, то країною походження такого товару вважається країна, на території якої він востаннє був підданий обробці (переробці).

Судом при вирішення справи встановлено, що інформація щодо сировинних компонентів/матеріалів товару «виріб ПК47-01», зазначена в акті експертизи від 17.04.2014 № 026-0300143, відмінна від інформації про сировинні компоненти/матеріали, зазначеної в довідці виробника ВАТ «Рассвет» від 14.04.2014 № 49/17.

Поряд з цим, в акті експертизи від 17.04.2014 № 026-03-00143 відображені: металопрокат із чорних та кольорових металів, фторопласт, гумова суміш підшипники, комплектуючі та матеріали, що походять з України (корпуса), у той час коли, в довідці виробника відображені: алюмінієвий сплав, сталь, гумова суміш, фторопласт, корпус (Україна).

З вказаного слідує, що зазначені в акті експертизи № 026-03-00143 компоненти «підшипники» та «комплектуючі» - відсутні в довідці виробника № 49/17.

Як свідчать матеріали справи, підтверджене російське походження наступних компонентів: гумова суміш, комплектуючі (підсилювач електрогідравлічний, вилка, розетка РС41В, насос плунжерний), прокат сталевий. Підтверджувальна інформація - договори виробників, рахунки-фактури, накладні на поставку компонентів.

Поряд з цим, не підтверджене російське походження компоненту комплектуючий «датчик тиску» (надана інформація від ТОВ «Сигнал», а згідно акту експертизи виробниками комплектуючих є ОАО «Гідроагрегат», «Завод Реконд», «Кузбасрадю», «Гідравліка», «Завод Копір», «Орбіта», «Рязанський завод металокерамічних виробів»); комплектуючий «втулка» (надана інформація від ТОВ «КЗПП», а згідно акту експертизи виробниками комплектуючих є ОАО «Гідроагрегат», «Завод Реконд» «Кузбасрадю», «Гідравліка». «Завод Копір», «Орбіта», «Рязанський завод металокерамічних виробів»); комплектуючий «розетка РПМ» (надана інформація від ОАО «Атлант», а згідно акту експертизи виробниками комплектуючих є ОАО «Гідроагрегат», «Завод Реконд», «Кузбасрадю», «Гідравліка», «Завод Копір», «Орбіта», «Рязанський завод металокерамічних виробів».

Крім того, інформація про походження таких сировинних компонентів як «металопрокат», «фторопласт», «підшипники» відсутня.

В той же час, слід зауважити, що вищевказані сировинні компоненти/матеріали в акті експертизи №026-03-00143 відображені загальним найменуванням «комплектуючі», з огляду на що, встановити, які ще компоненти входять до переліку неможливо.

Окрім того, слід звернути увагу, що відповідно до інформації, зазначеної в акті експертизи матеріалом, походженням з України є «корпус», що підтверджено сертифікатами про походження СТ-1 № RU33100F 2295/4 від 24.12.2013 (0907495) та СТ-1 № RU43100F 429/6 від 24.03.2013.

Як стверджує позивач, вказані сертифікати були надані відповідачем, проте докази на підтвердження зазначеного позивачем не надано, а судом не встановлено.

Більше того, в матеріалах справи наявний сертифікат СТ-1 № RU43100F 429/2 від 13.03.2014, який є відмінним від того, на який міститься посилання в акті експертизи.

Аналіз викладеного свідчить, що відомостей наданих торгово-промисловою палатою Російської Федерації на запити Київської міжрегіональної митниці для перевірки виконання критерію походження товару «виріб ПК47-01» - «К», заявленого у сертифікаті про походження товару форми СТ-1 № RUUA (3241565) від 29.04.2014, недостатньо.

Таким чином, приймаючи до уваги положення п. 5.1., 5.4. Правил визначення країни походження товарів країн СНД від 20.11.2009, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для відновлення режиму вільної торгівлі до товару «виріб ПК47-01», оформленого за МД № 100250004/2014/092322 від 29.04.2014, що в свою чергу обумовлює відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно ч. 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, позивачем в порядку ч. 1 статті 71 КАС України не доведено обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, у той час коли відповідачем на підставі ч. 2 ст. 71 КАС України доводи позивача спростовано.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про відмову в задоволені адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволені адміністративного позову.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 254 КАС України. Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку і строки, встановлені ст.186 КАС України.

Суддя В. І. Келеберда