Справа № 334/11702/14-а
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2015-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2015 року м. Київ К/800/40042/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді суддів:Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя, в якому просив визнати неправомірним рішення відповідача про відмову ОСОБА_4 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з 18 грудня 2014 року та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя призначити пенсію ОСОБА_4 за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з 18 лютого 2014 року та провести відповідні виплати.

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2015 року позов задоволено частково. Скасовано рішення засідання комісії для розгляду питань, пов'язаних з призначенням та виплатою пенсій Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя № 94 від 04 квітня 2014 року щодо відмови ОСОБА_4 в призначенні пільгової пенсії за віком за Списком № 2 згідно пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя призначити ОСОБА_4 пільгову пенсію за віком за Списком № 2 згідно пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 01 червня 2014 року.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 серпня 2015 року скасовано постанову суду першої інстанції та прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення № 94 від 04 квітня 2014 року Комісії для розгляду питань, пов'язаних з призначення та виплатою пенсій Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя, яким ОСОБА_4 відмовлено в направленні документів для підтвердження пільгового стажу на Комісію при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя передати заяву ОСОБА_4 від 01 квітня 2014 року та додані до неї матеріали для розгляду та прийняття рішення до відповідної Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Перевіривши за матеріалами справи доводи касаційної скарги та правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 11 листопада 1980 року був прийнятий на роботу до Запорізького СУ № 3 Спеціалізованого тресту з ремонту промислових будівель, споруд, обладнання «Укрметалургремонт», де він працював на посаді бетонувальника. З 19 січня 1981 року позивача переведено на посаду майстра з ремонту металургійного обладнання, з 01 червня 1987 року - на посаду виконувача робіт, з 26 червня 1989 року - на посаду старшого виконувача робіт, а 28 травня 1990 року звільнено з цього підприємства. Вказані дані підтверджено записами в трудовій книжці позивача та архівними довідками.

18 лютого 2014 року ОСОБА_4 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя із заявою довільної форми, в якій просив вирішити питання про призначення йому пенсії з 17 лютого 2014 року. До заяви позивач надав копії трудової книжки, військового квитка та архівні довідки.

На вказану заяву листом від 27 лютого 2014 року відповідачем була надана відповідь із роз'ясненням порядку призначення пільгових пенсій та зазначенням, які саме документи необхідно надати позивачу для підтвердження пільгового періоду роботи Комісією з питань підтвердження пільгового стажу роботи.

01 квітня 2014 року ОСОБА_4 подав до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя заяву відповідної форми про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, до якої додав наявні у нього документи на підтвердження пільгового періоду роботи.

Рішенням засідання Комісії для розгляду питань, пов'язаних з призначення та виплатою пенсій Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя № 94 від 04 квітня 2014 року ОСОБА_4 відмовлено в направленні документів для підтвердження пільгового стажу на Комісію при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області з посиланням на відсутність архівних довідок, виданих на підставі первинних документів, а також документів про роботу ОСОБА_4 на новому капітальному будівництві.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для включення до пільгового стажу за Списком № 2 періоду роботи позивача на посаді майстра з 19 січня 1981 року по 31 травня 1987 року та зобов'язання відповідача призначити позивачу пенсію на пільгових умовах.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та приймаючи нову постанову про часткове задоволення позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що рішення засідання Комісії для розгляду питань, пов'язаних з призначення та виплатою пенсій Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя № 94 від 04 квітня 2014 року суперечить вимогам законодавства та порушує права позивача на підтвердження його пільгового стажу у встановлений законодавством спосіб.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (в редакції, на момент виникнення спірних правовідносин) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

За правилами частини 1 статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктом 1 цього Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном (пункт 20 Порядку).

Як було встановлено судами попередніх інстанцій, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 15 грудня 2005 року проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи ЗАТ «Металлургремонт-3», де працював позивач у спірний період.

Водночас, трудова книжка позивача не містить записів про те, що у спірний період він працював повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника, визначений Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 10 листопада 2006 року №18-1 (далі - Порядок №18-1).

Дія цього Порядку поширюється на осіб, які працювали на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, а також на осіб, яким призначено пенсію до набрання чинності цим Порядком (далі - робота, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років) (пункт 2 Порядку №18-1).

Відповідно до пункту 11 Порядку №18-1 для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах за місцем проживання (реєстрації) такі документи: 1) заяву про підтвердження стажу роботи; 2) витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - Єдиний державний реєстр), а для підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01.07.2004 та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі, - інші документи, які мають підтверджувати факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні); 3) трудову книжку; 4) документи, видані архівними установами, зокрема: а) довідку про заробітну плату; б) копії документів про проведення атестації робочих місць; в) копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідка про їх відсутність).

Управління Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, приймають документи, необхідні для підтвердження стажу роботи, перевіряють правильність їх оформлення, відповідність викладених у них відомостей про заявника даним паспорта та документам про стаж, фіксують та засвідчують виявлені розбіжності та не пізніше трьох робочих днів з дня надходження заяви про підтвердження стажу роботи направляють до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (пункт 13 Порядку №18-1).

Отже, законодавством визначено порядок та орган, до компетенції якого відноситься підтвердження пільгового характеру роботи особи у випадку неможливості отримання довідки через ліквідацію підприємства.

Як вірно встановлено судом апеляційної інстанції, позивачем 01 квітня 2014 року у відповідності до встановленого порядку до відповідача була подана заява про підтвердження пільгового стажу, яка підлягала передачі на розгляд до відповідної Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області, проте відповідачем було прийнято рішення № 94 від 04 квітня 2014 року про відмову в її направленні на розгляд до Комісії, що суперечить вимогам законодавства та порушує права позивача на підтвердження його пільгового стажу у встановлений законодавством спосіб.

При цьому, оскільки рішенням відповідача № 94 від 04 квітня 2014 року позивачу було відмовлено в направленні документів для підтвердження пільгового стажу на Комісію при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області, а не у призначенні пільгової пенсії, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що права позивача підлягають захисту шляхом скасування рішення відповідача № 94 від 04 квітня 2014 року та зобов'язання останнього передати заяву ОСОБА_4 від 01 квітня 2014 року та додані до неї матеріали для розгляду та прийняття рішення до відповідної Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Доводи та мотиви, викладені позивачем у касаційній скарзі, не ґрунтуються на законі, спростовуються матеріалами справи, були перевірені судом апеляційної інстанції і їм дана належна правова оцінка.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Тому колегія суддів, перевіривши у межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, приходить до висновку, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а судове рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 серпня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: Я.Л. Іваненко М.І. Мойсюк В.В. Тракало