Справа № 803/3755/15
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2015 року Справа № 803/3755/15

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Димарчук Т.М.,

при секретарі судового засідання Гуцалюк І.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Західінкомбанк» ОСОБА_3 до Луцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Західінкомбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Західінкомбанк» ОСОБА_3 (надалі ПАТ «Західінкомбанк», позивач) звернулось з адміністративним позовом до Луцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (надалі Луцька ОДПІ, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення № НОМЕР_1 від 24.09.2015 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені, відповідно до якого до ПАТ «Західінкомбанк» було застосовано штраф у розмірі 26438, 57 грн. та нараховано пеню у розмірі 1477, 9 грн. за несвоєчасну сплату сум єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в період з 21.10.2014 року по 30.06.2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.05.2014 року Правлінням національного банку України прийнято постанову № 316 про віднесення ПАТ «Західінкомбанк» до категорії неплатоспроможних. На підставі цієї постанови, Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 38 від 28.05.2014 року про виведення з ринку ПАТ «Західінкомбанк» та здійснення тимчасової адміністрації. Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 22.07.2014 року №433 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Західінкомбанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №63 від 23.07.2014 року «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Західінкомбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку.

Як вбачається з оскаржуваного рішення Луцької ОДПІ, нарахування штрафу та пені відбулося за період з 21.10.2014 року до 30.06.2015 року, тобто в період дії в ПАТ «Західінкомбанк» процедури ліквідації. Згідно частини 3 статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Оскільки, у ПАТ «Західінкомбанк» в період з 23.07.2014 року по сьогоднішній день триває процедура ліквідації, в межах якої у банку не виникає жодних зобовязань, в тому числі і з сплати податків, зборів, штрафу та пені, то оскаржуване рішення Луцької ОДПІ від 24.09.2015 року є протиправним.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та додатково пояснив, що ПАТ «Західінкомбанк» вчасно та у відповідності до вимог чинного законодавства здійснювало сплату єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування. Заборгованість по єдиному внеску виникла лише у першій половині липня 2014 року. Сума несплаченого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування становила 60905, 41 грн. Згідно ч.5 ст.45, ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та особистих заяв працівників, грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобовязань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку, були включені до реєстру кредиторів в другу чергу. Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 12.06.2015 року про початок виплати другої черги Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Західінкомбанк», 23.09.2015 року було сплачено заборгованість по єдиному внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування на відповідні рахунки Луцької ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області, а 07.07.2015 року розпочато виплату заборгованості по заробітній платі на відповідні рахунки кредиторів.

Вказує також на те, що відповідно до пункту 4 частини 2 статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи фонду припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості банку. Таким чином, просить визнати протиправним та скасувати рішення Луцької ОДПІ від 24.09.2015 року № НОМЕР_1.

Представник відповідача у письмових запереченнях та у судовому засіданні позовних вимог не визнала та пояснила, що спеціальним законом, який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, є Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». ПАТ «Західінкомбанк» перебував та перебуває на обліку як платник єдиного внеску, та відповідно до частини 8 статті 9 вищевказаного Закону України зобовязане сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20-го числа наступного місяця. Відповідно до п.12 ст.9 Закону України N 2464-VI єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу). Позивачем несвоєчасно сплачувався єдиний внесок, що потягло за собою відповідальність, передбачену статтею 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування", тому контролюючим органом правомірно застосовано до такого платника штрафні санкції та на суму недоїмки нараховано пеню у розмірі 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу. З наведених підстав просила у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Правління Національного банку України № 433 від 22.07.2014 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ «Західінкомбанк» постановлено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати ПАТ «Західінкомбанк» з 23 липня 2014 року (а.с.89).

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 63 від 23.07.2014 року «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Західінкомбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Західінкобанк» (а.с.90).

Рішенням заступника начальника Луцької ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області № від 24 вересня 2015 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску до Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» застосовано штраф у розмірі 26438, 57 грн. та нараховано пеню у розмірі 1477, 90 грн. за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 21 жовтня 2014 року по 30 червня 2015 року (а.с.6)

Не погодившись із вищевказаним рішенням, ПАТ «Західінкомбанк» 07 жовтня 2015 року за вих. № 1629-10 оскаржило його до Головного управління ДФС у Волинській області (а.с. 7)

Згідно рішення Головного управління ДФС у Волинській області від 20.10.2015 року за № 6693/12/03-20-10-03-06 всі доводи скаржника щодо неправомірності винесення рішення ОДПІ від 24.09.2015 року № НОМЕР_1 визнані такими, що не знайшли свого підтвердження і не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення (а.с.8-9).

Згідно із частиною 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відносини щодо правових та організаційних засад збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, його нарахування і сплати, повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку врегульовані Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" №2464-V від 8 липня 2010 року (з наступними змінами та доповненнями).

Відповідно до ст.2 Закону України №2464-V від 8 липня 2010 року дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов'язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до пунктів 2, 3-1 частини першої статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Частина перша статті 2 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" визначає, що дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов'язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 4 цього Закону (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" встановлено обовязок платника єдиного внеску своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами. Єдиний внесок нараховується на суми, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також від того, чи виплачені такі суми фактично після їх нарахування до сплати (частини перша, п'ята статті 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування").

Відповідно до частин восьмої, дванадцятої статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Базовим звітним періодом для ПАТ «Західінкомбанк» є календарний місяць.

Абзацом другим частини дванадцятої статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" обумовлено, що за наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу).

Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування страхувальниками, визначеними Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначено Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 № 449, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 07 травня 2015 року за № 508/26953 (далі Інструкція №449).

Підпунктами 4.1.1, 4.1.2 пункту 4.1 розділу IV Інструкції №449 визначено, що єдиний внесок нараховується на суми, що визначені базою для нарахування єдиного внеску, які не зменшені на суму відрахувань податків, інших обов'язкових платежів, що відповідно до Закону сплачуються із зазначених сум, та на суми утримань, що здійснюються відповідно до Закону або за договорами позики, придбання товарів та виплат на інші цілі за дорученням отримувача; єдиний внесок нараховується на суми, що визначені базою для нарахування єдиного внеску, незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також від того, чи виплачені такі суми фактично після їх нарахування до сплати.

Згідно з підпунктом 4.3.6 пункту 4.3 розділу IV Інструкції № 449 нараховані за відповідний календарний місяць суми єдиного внеску сплачуються платниками не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця незалежно від виплати заробітної плати та інших видів виплат, на суми яких нараховується єдиний внесок.

Відповідно до частини одинадцятої статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом.

При цьому у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею (частина друга статті 25 вказаного Закону).

Згідно з частиною десятою, пунктом другим частини одинадцятої, тринадцятою статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум (у період до 01 січня 2015 року, накладався штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум).

На суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу. Нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

Розрахунок штрафу здійснюється на підставі даних карток особових рахунків платників. При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення після сплати (погашення) у повному обсязі недоїмки окремо за кожний період, за який сплачується єдиний внесок, незалежно від кількості випадків сплати за вказаний період. Нарахування пені починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно. Документами, які є підставою для нарахування пені є: документи, що підтверджують суму єдиного внеску та строк її сплати, - звіт платника щодо нарахування єдиного внеску (з додатним значенням); вимога про донараховані суми єдиного внеску за актами документальних перевірок або повідомленням-розрахунком; рішення суду; документи, що підтверджують суму та дату погашення недоїмки за єдиним внеском, - виписки з рахунків у вигляді електронного реєстру розрахункових документів; корінець прибуткового документа про приймання установою банку платежів готівкою; звіт платника щодо нарахування єдиного внеску з від'ємним значенням; відомості або довідка (витяг) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; свідоцтво про смерть фізичної особи - підпункти 7.2.2 пункту 7.2, пункт 7.5 розділу VІІ Інструкції №449.

Частиною чотирнадцятою статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" також встановлено, що про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов'язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Оскаржуваним рішення від 24 вересня № НОМЕР_1 Луцькою ОДПІ за період з 21 жовтня 2014 року по 30 червня 2015 року нараховано 1477, 9 грн. пені з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати страхових внесків за кожний день прострочення платежу, та 26438, 57 грн. штрафу.

Суд не бере до уваги посилання представника позивача на частину 3 ст.46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно якої під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури, оскільки, як зазначалося вище, єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування. Таким чином, єдиний соціальний внесок не є податком чи збором у розумінні Податкового кодексу та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

Суд також не приймає до уваги посилання позивача на пункт 4 частини 2 статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в якому йшлося про те, що з дня призначення уповноваженої особи фонду припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості банку з огляду на наступне.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку» № N 629-VIII від 16 липня 2015 року, який набрав чинності 12. 08.2015 року виключено пункт 4 частини другої статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Оскільки, Луцькою ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області оскаржуване рішення № НОМЕР_1 виносилось 24 вересня 2015 року, тобто в період, коли вищевказана норма закону вже не діяла, то відповідач правомірно нарахував штраф і пеню за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску позивачу.

Безпідставним є посилання представника відповідача і на пункт 56.1 статті 56 Податкового кодексу України, згідно якої у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків, оскільки Податковий кодекс України не регулює питання нарахування та сплати єдиного внеску, яке врегульоване спеціальним Законом України « Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування».

Враховуючи встановлені обставини у справі, надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що рішення від 24 вересня 2015 року № НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску є законним, при його прийнятті орган доходів і зборів діяв в межах повноважень та на підставі вимог чинного законодавства, а тому підстав для його скасування не вбачається, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтями 162, 163 КАС України, на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», « Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Західінкомбанк» ОСОБА_3 до Луцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення № НОМЕР_1 від 24.09.2015 року відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 23 грудня 2015 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

ОСОБА_4 Димарчук