Справа № 552/5712/15-а
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2015-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 р. Справа № 552/5712/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Яковенка М.М.

Суддів: Лях О.П., Старосуда М.І.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтава на постанову Київського районного суду м. Полтави від 05 листопада 2015 року по справі № 552/5712/15-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити призначення та виплату пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до Київського районного суду м. Полтава з позовом до Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтава, в якому просила суд: визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України Київського району м. Полтави від 20.08.2015 року за №88/с-08, зобовязати здійснити призначення пенсії ОСОБА_1 з дня встановлення групи інвалідності з 26.11.2014 року та зобов'язати нарахувати та провести відповідні виплати з урахуванням уже виплачених сум.

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 05 листопада 2015 року задоволено частково позов.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтава здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності з 26.11.2014 року з урахуванням виплачених сум (а.с.30, 31).

Відповідач не погодившись з судовим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість, просить суд скасувати постанову суду, як прийняту з порушенням норм матеріального права та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт посилається на те, що норми ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» не можуть бути застосовані до даних правовідносин оскільки відповідно до абзацу 2 пункту 16 розділу XV Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (надалі Закон №1058) положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визнання права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років. З огляду на положення ст.45 Закону №1058, підстав для проведення доплати до пенсії з дня встановлення групи інвалідності, з 26.11.2014 року відсутні (а.с.33).

Розгляд справи здійснювався в порядок письмового провадження, з урахуванням приписів п.2 ч.1 ст.197 КАС України. Представники сторін в судове засідання не зявились, хоча належним чином були повідомленні про дату, час та місце розгляду справи.

Від позивача надійшли письмові заперечення проти апеляційної скарги. Просив розгляд справи провести у його відсутність. Від представника відповідача також надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що згідно виписки із акту огляду МСЕК до довідки серії АВ № 0187457 від 15.05.2015 року ОСОБА_1 з 26.11.2014 року встановлено третю групу інвалідності (загальне захворювання) терміном по 30.11.2015 року.

04.06.2015 року ОСОБА_1 звернулась до Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтава із заявою про призначення пенсії по інвалідності. Відповідно до ст.45 Закону №1058, пенсія їй була призначена з моменту звернення, тобто з 04 червня 2015 року.

Згодом, позивач зверталась до УПФ України Київського району в м.Полтава та до ГУПФ України в Полтавській області із заявами щодо призначення їй пенсії з часу встановлення інвалідності, на що були надані письмові відповіді.

Так, УПФ України Київського району в м.Полтава була сформована та надана відповідь від 20.08.2015 року за №88/С-08, відповідно до якої, враховуючи, що позивач звернулась за призначенням пенсії після спливу трьох місяців з дня встановлення інвалідності (26.11.2014 р.), то з урахуванням положень ст.45 Закону №1058 пенсія по інвалідності позивачу призначена з часу її звернення, тобто з 04.06.2015 р. В звязку з чим, підстав для проведення доплати пенсії з 26.11.2014 року не має.

Зазначену відповідь, позивач оскаржує до суду, як таке, що вплинуло на її права щодо пенсійного забезпечення.

Колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції частково задовольнив позовні вимоги позивача, при чому суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що Відповідач призначаючи пенсію позивачу з 04.06.2015 року, тобто з часу звернення, а не з часу встановлення інвалідності, діяло в межах положень вимог законодавства, а тому визнавати протиправною відмову у такому перепризначенні пенсії підстав не має.

В той же час, задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що довідку на підтвердження групи інвалідності позивачка отримала лише 15.05.2015 року, звернулась із заявою про призначення пенсії 04.06.2015 року, в звязку з чим, позивач не могла раніше звернутися із заявою про призначення пенсії, так як у неї була відсутня довідка яка підтверджувала групу інвалідності, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції в частині про задоволення вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Основним законом, що визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, є Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 5 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між субєктами системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються види пенсійних виплат, умов набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Згідно п.2 ч.1 ст.45 Закону №1058, пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності; Згідно ч.3 ст.4 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Як вже було встановлено, що позивачу було призначено пенсію відповідачем з урахуванням положень п.2 ч.1 ст.45 Закону №1058, в звязку із зверненням після спливу 3-х місяців, з часу встановлення інвалідності, саме з 04.06.2015 року. Таке призначення судом першої інстанції визнано, як правомірне та позивачем в апеляційному порядку не оскаржується.

Відповідно до положень ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», нараховані суми пенсії, не затребувані пенсіонером своєчасно, виплачуються за минулий час не більш як за 3 роки перед зверненням за одержанням пенсії.

Суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Проаналізувавши в сукупності дані правові норми, та встановленні фактичні обставини справи колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції в частині щодо задоволених вимог підлягає скасуванню, так як зобовязання здійснити нарахування та виплату пенсії по інвалідності з 26.11.2014 року є безпідставним, так як пенсія позивачу призначена у встановленому законом порядку значно пізніше з 04.06.2015 року. Тобто, не можна зобовязати пенсійний орган здійснити нарахування та виплату пенсії раніше, ніж така пенсія призначена. Якщо визнано законним призначення пенсії з 04.06.2015 року, то не можна зобовязувати здійснювати таке нарахування раніше ніж відбулось таке призначення. В даному випадку принцип закладений в ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком не може бути застосований, тому як положення цієї норми застосовується до призначеної пенсії.

Посилання позивача на положення ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та врахування його судом першої інстанції є безпідставним, з огляду на різне правове регулювання та визначення правовідносин, у порівнянні з положеннями ст.45 Закону №1058.

За таких обставин, з урахуванням положення ст.202 КАС України, з огляду на надання невірної правової оцінки щодо фактичних обставин справи, привело суд першої інстанції до безпідставного задоволення вимог. В наслідок чого, постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Керуючись ст. ст.2, 11, 98, 159, 160, 167, 184, 195, 197, 200, 205, 206, 209, 211-212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтава задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Полтави від 05 листопада 2015 року по справі № 552/5712/15-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_4