Справа № 826/19083/15
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 грудня 2015 року 13:18 № 826/19083/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кобилянського К.М., за участі секретаря судового засідання Голод А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Інвестиційно-фінансовий консалтинг»
до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку
про визнання протиправним та скасування рішення,
за участі представників сторін:

представник позивача: Келембет М.В.;

представник відповідача: Пересунько Л.Д.;

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариства «Інвестиційно-фінансовий консалтинг» (далі - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (далі - відповідач), у якій просить визнати протиправним та скасувати рішення № 1143 від 28.07.2015 щодо зупинення торгівлі цінними паперами ПАТ «Інвестиційно-фінансовий консалтинг» на будь-якій фондовій біржі.

07.12.2015 позивач подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій, окрім вимог, заявлених в адміністративному позові, також просив визнати протиправним та скасувати рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 1938 від 26.11.2015 щодо зупинення торгівлі цінними паперами ПАТ «Інвестиційно-фінансовий консалтинг» на будь-якій фондовій біржі.

Ухвалою суду від 08.12.2014 заяву публічного акціонерного товариства «Інвестиційно-фінансовий консалтинг» про збільшення позовних вимог від 07.12.2015 (вх. № 01-5/109752/15) повернути позивачу.

Таким чином, на розгляді в суді перебувають первинні позовні вимоги.

Під час розгляду справи представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, посилаючись при цьому на те, що зупинення торгівлі цінними паперами ПАТ «Інвестиційно-фінансовий консалтинг» на будь-якій біржі порушує права позивача, як емітента цінних паперів.

Представник відповідача заперечував щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на правомірність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, оскільки оскаржуване рішення є запобіжним заходом Комісії, спрямованим на захист інтересів держави та інвесторів, запобігає формуванню необ'єктивної ринкової ціни, яка може бути використана при проведенні передбачених законодавством розрахунках, а саме: оцінка активів фондів, в тому числі пенсійних, обов'язковий викуп акцій тощо. За таких обставин відповідач просив суд в позові відмовити.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив наступне.

Рішенням НКЦПФР від 28.07.2015 № 1143 «Щодо зупинення торгівлі цінними паперами ПАТ «Інвестиційно-фінансовий консалтинг»» на будь-якій фондовій біржі відповідно до пункту 16 статті 8 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів», з метою захисту інвесторів у цінні папери та держави вирішено зупинити з 29.07.2015 торгівлю цінними паперами ПАТ «Інвестиційно-фінансовий консалтинг» на будь-якій фондовій біржі на термін до 29.11.2015.

Позивач вважає протиправним зазначене рішення, оскільки зупинення торгівлі цінними паперами ПАТ «Інвестиційно-фінансовий консалтинг» здійснене за відсутності правових підстав.

Відповідач у письмовому запереченні проти позову зазначив про відповідність оскаржуваного рішення вимогам законодавства, зокрема вказав на необхідність його прийняття з метою захисту інвесторів у цінні папери та держави, посилаючись на те, що емітент має низькі фінансово-господарські показники; біржовий курс за акцію значною мірою перевищує її номінальну вартість; торгівля цінним паперами ПАТ «Інвестиційно-фінансовий консалтинг» на біржі здійснюється обмеженим колом учасників (ПрАТ «Альтера Фінанс», ТОВ «Фондова компанія «Авангард», ТОВ «Брокерська компанія «Оптіма»), що може свідчити про штучне ціноутворення та потребує додаткового аналізу на наявність ознак маніпулювання цінами на фондовому ринку.

Оцінивши за правилами ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 5 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів» державне регулювання ринку цінних паперів здійснює Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку.

Стаття 7 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів» встановлює, що серед іншого основними завданнями Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку є: здійснення державного регулювання та контролю за випуском і обігом цінних паперів та їх похідних на території України, а також у сфері спільного інвестування; захист прав інвесторів шляхом застосування заходів щодо запобігання і припинення порушень законодавства на ринку цінних паперів, застосування санкцій за порушення законодавства у межах своїх повноважень.

Згідно з пунктом 16 статті 8 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів» Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку має право призначати тимчасово (до двох місяців) керівників фондових бірж, депозитаріїв та інших установ інфраструктури фондового ринку, зупиняти або припиняти допуск цінних паперів на фондові біржі або торгівлю ними на будь-якій фондовій біржі, зупиняти кліринг та укладення договорів купівлі-продажу, цінних паперів на фондових біржах на певний термін для захисту держави, інвесторів.

Таким чином, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку наділена правом зупиняти торгівлю цінними паперами ними на будь-якій фондовій біржі, але, у будь-якому випадку, за наявності достатніх підстав для цього.

Як зазначає відповідач у письмовому запереченні проти позову, підставою для прийняття оскаржуваного рішення та зупинення торгівлі цінними паперами ПАТ «Інвестиційно-фінансовий консалтинг» на будь-якій фондовій біржі є виявлення за результатом перевірки річної звітності емітента за 2014 рік низьких негативних фінансово-господарських показників, а саме: середня заробітна платня 1983,33 грн.; відношення суми дебіторської заборгованості та фінансових інвестицій з векселями до активів 99,44 %; співвідношення капіталізації емітента до розміру виручки від реалізації товарів (робіт, послуг) 303,4; співвідношення капіталізації емітента до вартості чистих активів такого емітента 10,2; капіталізація ПАТ «Інвестиційно-Фінансовий консалтинг» 299 518 333,33 грн. На кінець 2014 позивач має зобов'язань на суму 1 223 000 грн.

Поточна ціна за акцію станом на 28.07.2015 року на ПАТ «Фондова біржа «Інекс» склала 5,9918 грн. (при номіналі 1 грн.). Враховуючи низькі фінансово-господарські показники, наявність значних боргових зобов'язань, об'єктивних причин для зростання ціни майже в 6 разів від номінальної вартості не вбачається.

Вказані показники, на думку відповідача, є достатніми підставами для зупинення торгівлі цінними паперами ПАТ «Інвестиційно-Фінансовий консалтинг».

Надаючи правову оцінку зазначеним доводами суб'єкта владних повноважень, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4 Положення про встановлення ознак фіктивності емітентів цінних паперів та включення таких емітентів до списку емітентів, що мають ознаки фіктивності від 10.07.2015 № 980, ознаками фіктивності емітента є: 1) встановлений Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку (далі - Комісія) факт відсутності емітента за місцезнаходженням; 2) неподання емітентом до Комісії регулярної річної інформації або регулярної квартальної інформації протягом двох кварталів поспіль; 3) непроведення акціонерним товариством загальних зборів акціонерів протягом двох років поспіль та/або неутворення органів управління акціонерного товариства, визначених законодавством, протягом року з дня реєстрації Комісією звіту про результати приватного розміщення акцій серед засновників акціонерного товариства; 4) перевищення співвідношення капіталізації емітента до розміру виручки від реалізації товарів (робіт, послуг) більше ніж у 3 рази відповідно до фінансової звітності емітента, поданої до Комісії станом на кінець звітного періоду (для публічних акціонерних товариств); 5) перевищення співвідношення капіталізації емітента до вартості чистих активів такого емітента більш ніж у 3 рази відповідно до фінансової звітності емітента, поданої до Комісії станом на кінець звітного періоду (для акцій публічних акціонерних товариств); 6) переважну частку активів емітента (більше ніж 80 відсотків) складають фінансові інвестиції, та/або дебіторська заборгованість, та/або векселі відповідно до фінансової звітності емітента, поданої до Комісії станом на кінець звітного періоду; 7) кількість працівників емітента станом на кінець звітного періоду становить менше десяти осіб відповідно до фінансової звітності емітента, поданої до Комісії станом на кінець звітного періоду (для публічних акціонерних товариств); 8) середньомісячні витрати емітента на оплату праці в середньому на одного працівника є меншими від трикратного мінімального розміру заробітної плати, визначеного законодавством на дату складання фінансової звітності емітента, відповідно до такої звітності, поданої до Комісії станом на кінець звітного періоду; 9) реєстрація місцезнаходження емітента у приміщенні житлового фонду; 10) низький рівень (менше 3 відсотків від розміру активів емітента) або відсутність доходів від реалізації товарів (робіт, послуг) за основним видом діяльності станом на кінець фінансового року.

Пунктом 5 Положення № 980 від 10.07.2015 визначено ознаки, відповідність яким є підставою для прийняття рішення про включення корпоративного інвестиційного фонду до Списку: 1) неподання корпоративним інвестиційним фондом до Комісії регулярної інформації за станом на кінець наступного звітного періоду після спливу строку заміни компанії з управління активами; 2) непроведення корпоративним інвестиційним фондом загальних зборів акціонерів протягом двох років поспіль; 3) реєстрація місцезнаходження корпоративного інвестиційного фонду у приміщенні житлового фонду; 4) перевищення співвідношення капіталізації корпоративного інвестиційного фонду до вартості чистих активів такого емітента більш ніж у 2 рази відповідно до фінансової звітності емітента, поданої до Комісії станом на кінець звітного періоду; 5) включення до складу активів корпоративного інвестиційного фонду векселів та цінних паперів емітентів, включених до Списку, на суму, що перевищує 80 % від вартості активів такого фонду.

Згідно з пунктом 6 Положення № 980 від 10.07.2015 на підставі наявної інформації Комісія проводить аналіз відповідності емітента ознакам фіктивності згідно з ознаками, визначеними, в тому числі, у пункті 4 або 5 цього Положення.

Як передбачають пункти 7, 8 Положення № 980 від 10.07.2015 відповідність емітента щонайменше чотирьом ознакам, визначеним у пункті 4 цього Положення, або щонайменше трьом ознакам, визначеним у пункті 5 цього Положення, є підставою для прийняття рішення про включення емітента до Списку (далі - Рішення).

Відповідність емітента одночасно двом ознакам фіктивності, визначеним у підпунктах 1 та 2 пункту 4 або у підпунктах 1 та 3 пункту 5 цього Положення, що підтверджується відповідними документами, є безумовною підставою для прийняття Рішення.

У відповідності до пункту 9 Положення № 980 від 10.07.2015 на підставі Рішення здійснюється зупинення обігу цінних паперів емітента, крім операцій, пов'язаних із викупом цінних паперів, спадкуванням та правонаступництвом, правочинами, які вчиняються на виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Наведені норми Положення вказують, що у разі відповідності емітента критеріям фіктивності, Комісією та ДФС приймається спільне рішення про його включення до Переліку як такого, що має ознаки фіктивності. Отже, лише таке спільне рішення може бути підставою для зупинення обігу цінних паперів емітента у зв'язку з його включенням до Переліку.

Інших підстав для зупинення обігу цінних паперів емітента у нормах Положення не наведено.

Відповідно до частини першої статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частина четверта статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Втім, суд звертає увагу, що відповідач не довів, що станом на момент прийняття оскаржуваного рішення про зупинення торгівлі цінними паперами ПАТ «Інвестиційно-Фінансовий консалтинг» на будь-якій фондовій біржі, НКЦПФР та ДФС приймалось спільне рішення про включення ПАТ «Інвестиційно-Фінансовий консалтинг» до Переліку, як такого, що має ознаки фіктивності, та не надав суду відповідного спільного рішення НКЦПФР та ДФС.

Будь-яких інших правових підстав для зупинення торгівлі цінними паперами ПАТ «Інвестиційно-Фінансовий консалтинг» на будь-якій фондовій біржі та прийняття відповідного рішення відповідачем не наведено, а судом встановлено відсутність визначення законодавцем іншої процедури для зупинення торгівлі цінними паперами, окрім як прийняття спільного рішення про наявність у емітента ознак фіктивності.

Не підтвердженим виявились також твердження відповідача про необхідність прийняття рішення з метою захисту інвесторів у цінні папери та держави, оскільки належні та допустимі докази для цього в матеріалах справи відсутні. Відповідач не надав до матеріалів справи скарг інвесторів на діяльність ПАТ «Інвестиційно-Фінансовий консалтинг» або доказів існування загрози інтересам держави в межах спірних правовідносин.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що рішення НКЦПФР від 28.07.2015 № 1143 «Щодо зупинення торгівлі цінними паперами ПАТ «Інвестиційно-Фінансовий консалтинг» на будь-якій фондовій біржі» прийняте необґрунтовано.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, НКЦПФР не доведено правомірність прийняття оскаржуваного рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Однак, оскільки рішення від 28.07.2015 втратило чинність 29.11.2015, у суду відсутні підстави для скасування такого рішення, адже після 29.11.2015 рішення № 1143 жодним чином не порушує охоронюваних законом прав позивача.

При цьому, суд керується наступним.

В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 червня 1997 року № 2-зп в справі № 3/35-313 вказано, що «…за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію.»

В пункті 5 Рішення Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 № 9-рп/2008 в справі № 1-10/2008 вказано, що при визначенні природи «правового акту індивідуальної дії» правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що «правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії)» стосуються окремих осіб, «розраховані на персональне (індивідуальне) застосування» і після реалізації вичерпують свою дію.

Таким чином, право позивача не може бути відновлено шляхом визнання протиправним акта індивідуальної дії - рішення № 1143 від 28.07.15, з урахуванням чого, на думку Окружного адміністративного суду м. Києва, в позові слід відмовити.

Частиною 2 ст. 9 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2-7, 69-71, 94, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову публічного акціонерного товариства «Інвестиційно-Фінансовий консалтинг» - відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.М. Кобилянський

Повний текст постанови складено 22.12.2015