Справа № 3381219/15-а
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2015-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2015 року Справа № 876/9275/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області на постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 25 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій та зобов»язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області (далі УПФУ в Богородчанському районі), в якому просила визнати протиправною відмову в перерахунку їй пенсії по втраті годувальника з урахуванням пільгового обчислення стажу роботи померлого ОСОБА_2 в районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, за період з 01 лютого 1979 року по 08 серпня 1994 року; зобов»язати відповідача зробити перерахунок та виплатити їй пенсію по втраті годувальника з врахуванням пільгового обчислення стажу роботи ОСОБА_2 з моменту призначення пенсії, з квітня 2012 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликалася на те, що з 11 квітня 2012 року ОСОБА_1 отримує пенсію по втраті годувальника чоловіка ОСОБА_2 При обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсійне забезпечення, період роботи останнього з 01 лютого 1979 року по 08 серпня 1994 року зараховано до стажу в одинарному розмірі. У вищевказаний період чоловік працював в районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, і такий стаж повинен обчислюватися з розрахунку один рік роботи за один рік і 6 місяців.

03 липня 2015 року звернулась до УПФУ в Богородчанському районі з заявою, в якій просила перерахувати їй пенсію з застосуванням кратності при обчисленні стажу роботи ОСОБА_2 в районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі. На підтвердження такого права до заяви долучила довідку ПАТ «Укрнафта». Однак листом від 13 липня 2015 року відповідачем повідомлено, що для проведення перерахунку призначеної їй пенсії по втраті годувальника із кратним обчисленням стажу роботи померлого ОСОБА_2 в районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, підстав немає.

Постановою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 25 серпня 2015 року адміністративний позов задоволено; визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області щодо відмови в перерахунку ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника з зарахуванням до трудового стажу періоду роботи померлого ОСОБА_2 в районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, з 01 лютого 1979 року по 08 серпня 1994 року на пільгових умовах, із розрахунку один рік роботи за один рік 6 місяців; зобов»язано управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області зарахувати до трудового стажу ОСОБА_2 період роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, з 01 лютого 1979 року по 08 серпня 1994 року на пільгових умовах, із розрахунку один рік роботи за один рік 6 місяців, та здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника з 10 лютого 2015 року.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, УПФУ в Богородчанському районі подано апеляційну скаргу на неї, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що зарахування спірних періодів роботи до трудового стажу в кратному обчисленні може мати місце через підтвердження цього періоду роботи укладеними договорами або іншими документами, які б засвідчували його право на пільги, передбачені чинним законодавством.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що позивач з 11 квітня 2012 року отримує пенсію по втраті годувальника - чоловіка ОСОБА_2

З 11 грудня 1970 року по 08 серпня 1994 року ОСОБА_2 працював помічником бурильника, бурильником в Івано-Франківському управлінні бурових робіт. При цьому в період з 01 лютого 1979 року по 31 липня 1985 року направлявся на роботу в місцевість, прирівняну до районів Крайньої Півночі; з 01 серпня 1985 року по 08 серпня 1994 року - в райони Крайньої Півночі.

ОСОБА_2 працюючи помічником бурильника, бурильником в Івано-Франківському управлінні бурових робіт, направлявся на роботи до Ханти-Мансійського та Ямало-Ненецького автономних округів, що входять до складу Тюменської області, це підтверджується записами в трудовій книжці (а.с. 10-11) та довідкою Прикарпатського управління бурових робіт ПАТ «Укрнафта» №10-1003 від 11 червня 2015 року (а.с. 15).

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року №1029 Ханти-Мансійський автономний округ відноситься до місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі, Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області - до районів Крайньої Півночі.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що наявні підстави для пільгового обчислення стажу в півтораразовому розмірі за період роботи ОСОБА_2 з 01 лютого 1979 року по 08 серпня 1994 року, оскільки з поданих його дружиною ОСОБА_1 - позивачкою у справі - документів видно, що він, працюючи в районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, користувався пільгами, передбаченими Указом від 10 лютого 1960 року.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є помилковим, виходячи з наступного.

За правилами абзаців першого та другого пункту 5 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року. Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу від 10 лютого 1960 року, постанови № 148, Указу від 26 вересня 1967 року.

Указом від 10 лютого 1960 року передбачено надання всім робітникам і службовцям державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій таких пільг: виплату надбавок до заробітної плати, надання додаткових відпусток, можливість об»єднання відпусток, але не більш як за три роки, виплату різниці між розміром допомоги по соціальному страхуванню і фактичним заробітком (включаючи надбавки) у разі тимчасової втрати працездатності (статті 1-4).

Статтею 5 цього Указу встановлено надання додаткових пільг, зокрема, зарахування одного року роботи у вказаних районах за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності працівникам, які переводились, направлялись або запрошувались на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на п»ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Аналогічні умови щодо застосування пільг, передбачених статтею 5 Указу від 10 лютого 1960 року, передбачені й Інструкцією про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженою постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16 грудня 1967 року № 530/П-28.

Абзацом першим пункту 5.9 Положення про вахтовий метод встановлено, що працівникам підприємств та організацій, які виїжджають для виконання робіт вахтовим методом у райони Крайньої Півночі або в прирівняні до них місцевості з інших районів держави, надаються пільги, передбачені статтями 1-4 Указу від 10 лютого 1960 року, з врахуванням змін та доповнень, внесених статтями 1 та 2 Указу від 26 вересня 1967 року.

Таким чином, пільги передбачені статтею 5 Указу від 10 лютого 1960 року, в тому числі зарахування одного року роботи у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності, не поширюються на працівників, що працювали вахтовим методом.

У довідці Прикарпатського управління бурових робіт ПАТ «Укрнафта» від 11 червня 2015 року №10-1003 вказано, що робота вахтово-експедиційним методом проводилась у режимі 15 робочих днів у місяць у районах Крайньої Півночі та прирівняних до них районах по 12 годин за добу. До заробітної плати виплачувався районний коефіцієнт і північна надбавка, а також надавалися додаткові відпустки.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що на працівників, які працювали вахтовим методом в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, поширюються пільги, передбачені статтями 1-4 Указу від 10 лютого 1960 року, а додаткові пільги, передбачені статтею 5, зокрема зарахування одного року роботи у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності, не поширюються.

Дана позиція кореспондується в постанові Верховного суду України від 27 жовтня 2015 року у справі №338/1079/14-а.

Отже, з наведеного слід зробити висновок, що вимоги позивача про визнання протиправною відмову в перерахунку їй пенсії по втраті годувальника з урахуванням пільгового обчислення стажу роботи померлого ОСОБА_2 в районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, за період з 01 лютого 1979 року по 08 серпня 1994 року та зобов»язання відповідача зробити перерахунок та виплатити їй пенсію по втраті годувальника з врахуванням пільгового обчислення стажу роботи ОСОБА_2 є безпідставними та необґрунтованими, через що задоволенню не підлягають.

Таким чином, з наведених підстав колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору помилково встановив фактичні обставини справи та надав їм не належну правову оцінку через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області задовольнити, постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 25 серпня 2015 року у справі №338/1219/15а скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили через п»ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

ОСОБА_3