Справа № 569/15597/15-а
Суддя: Герасимчук М.К.
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2015 року

Суддя Рівненського міського суду Герасимчук М.К., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок і виплату пенсії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними дії Управління пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області щодо обмеження обсягу пенсії за вислугою років з 90% до 80%, зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії та її виплату за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" виходячи із розрахунку 90 % від суми заробітної плати згідно довідки № 18-252 від 27 серпня 2012 року виданої прокуратурою Рівненської області, яка діє до даного часу як підстава для проведення пенсійних виплат, стягнути з відповідача судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що в період з вересня 1968 року по 01 липня 1996 року працював в органах прокуратури Рівненської області. Пенсію йому призначено на підставі Закону України "Про прокуратуру" №1789-XІІ від 05 листопада 1991 року (далі - Закон №1789-XІІ) в редакції Закону України №3662- XІІ від 26 листопада 1993 року в розмірі 90 відсотків від суми заробітної плати і з того часу перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в місті Рівне Рівненської області.

З листа № 215/10 від 11 червня 2015 року управляння Пенсійного фонду України в м. Рівне вбачається, що останнє здійснило перерахунок пенсії виходячи з розміру 80 відсотків від суми заробітної плати, що зазначена у довідці № 18-252 від 27 серпня 2012 року на підставі статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ з урахуванням змін, внесених Законом України від 08 липня 2011 року № 3668-VІ "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (далі - Закон № 3668-VІ).

Доводить, що дії відповідача суперечать Конституції та Законам України. Статтею 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів, або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Тому, звуження змісту та обсягу права на перерахунок пенсії в розмірі 80 відсотків з раніше призначеної пенсії в розмірі 90 відсотків шляхом прийняття нових законів, або внесення змін до чинних законів, як зазначено у відповіді відповідача, за вказаною статтею Конституції України, не допускається.

В судове засідання позивач не з"явився, подав до суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, надіслав до суду заперечення на адміністративний позов, в якому просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Суд вважає можливим розгляд справи у відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Зясувавши обставини та дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, зокрема, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в період з вересня 1966 року по 01 липня 1996 року працював в органах прокуратури Рівненської області. Йому призначено пенсію за вислугою років з 01 липня 1996 року на підставі Закону №1789-XІІ в редакції Закону України №3662- XІІ від 26 листопада 1993 року в розмірі 90 відсотків від суми заробітної плати і з того часу перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в місті Рівне Рівненської області.

31 травня 2012 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури", яка набрала чинності 14 червня 2012 року, у зв'язку з чим з 01 липня 2012 року у позивача виникло право на перерахунок призначеної пенсії. У вересні 2012 року він звернувся до управління Пенсійного фонду України в місті Рівне з письмовою заявою про перерахунок пенсії з більш високого заробітку та надав довідку № 18-252 від 27 серпня 2012 року про заробітну плату працюючого на відповідній посаді начальника відділу прокуратури Рівненської області станом на 14 червня 2012 року, видану прокуратурою Рівненської області.

З листа № 215/10 від 11 червня 2015 року вбачається, що управляння Пенсійного фонду України в м. Рівне здійснило перерахунок пенсії з 01 липня 2012 року виходячи з розміру 80 відсотків від суми заробітної плати, що зазначена у довідці № 18-252, на підставі статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ з урахуванням змін, внесених Законом № 3668-VІ .

Є обгрунтованими доводи позивача про те, що рішення управління Пенсійного фонду України в місті Рівне щодо зменшення розміру призначеної позивачу пенсії за вислугу років з 90 відсотків до 80 відсотків при проведенні перерахунку пенсії з 01 липня 2012 року є протиправним.

Стаж роботи позивача, що дає право на пенсію за вислугою років становить 35 років 6 місяців 29 днів. Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів та слідчих визначено статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ. Редакція зазначеної статті змінювалась.

Відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ у редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу, працівники прокуратури, яким присвоєно класні чини, із стажем роботи в органах прокуратури 20 років і більше мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років. Пенсії за вислугу років призначаються:

а) слідчим працівникам незалежно від віку з вислугою не менше 20 років на посадах слідчого, начальника або заступника начальника слідчого підрозділу (відділу, частини), що безпосередньо займається провадженням попереднього слідства, - у розмірі 50 відсотків місячного заробітку. За кожний рік вислуги понад 20 років пенсія збільшується: на слідчій роботі - на три відсотки, а на будь-якій прокурорській посаді - на два відсотки заробітку, з якого обчислюється пенсія;

б) працівникам, які займають прокурорські посади, перелічені у статті 56 цього Закону, після досягнення 55 років чоловіками і 50 років жінками з вислугою на цих посадах не менше 20 років - у розмірі 50 відсотків місячного заробітку. За кожний рік вислуги понад 20 років пенсія збільшується на два відсотки цього заробітку.

З 01 жовтня 2011 року положення частини першої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом № 3668-VІ.

Разом з тим, підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ змін не зазнали (змінилась лише нумерація частин цієї статті).

Так, відповідно до частини тринадцятої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з частиною вісімнадцятою статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Враховуючи наведене, суд вважає, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, оскільки внесені Законом № 3668-VІ зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, які змін у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ не зазнали.

Крім того, вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі, суд виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Доводи управління Пенсійного фонду України у місті Рівне, наведені у запереченнях на адміністративний позов, спростовуються встановленими судом обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та наведеними судом у даній постанові нормами права.

Згідно вимог частини другої статті 161 КАС України, при прийнятті постанови суд враховує висновки, викладені у постановах Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року № 21-348а13, № 21-420а13 та від 17 грудня 2013 року № 21-445а13.

Пленум Верховного Суду України у свої постанові від 13.06.2007 р.№ 8 "Про незалежність судової влади" роз'яснив, що відповідно до ст. 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст і обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод.

З огляду на викладене, забезпечуючи захист порушених прав позивача, враховуючи, що згідно законодавства перерахунок пенсії належить до обов'язків Пенсійного фонду України, суд дійшов висновку, що відповідач має провести перерахунок та виплату пенсії виходячи з розміру отриманої позивачем пенсії 90 відсотків від суми місячного чинного заробітку, у відповідності зі ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції Законів України №3662-12 від 26 листопада 1993 року та №2663-ІІІ від 12 липня 2001 року, з 28 травня 2015 року.

На підставі ст. ст. 19, 22, 64, 92 Конституції України, ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції Законів України №3662-12 від 26 листопада 1993 року та №2663-ІІІ від 12 липня 2001 року) , керуючись ст. 98, 122, 158-163, 256 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати неправомірним рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області щодо обмеження під час перерахунку пенсії за вислугою років ОСОБА_1.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 з 28 травня 2015 року відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції Законів України №3662-12 від 26 листопада 1993 року та №2663-ІІІ від 12 липня 2001 року) із розрахунку 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, вказаної в довідці прокуратури Рівненської області №18-252 від 27 серпня 2012 року.

Стягнути з Управління пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов'язанні з оплатою судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський міський суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, відповідно до частини 3 статті 160 КАС України, а також прийняття постанови в письмовому провадженні протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя -