Справа № 804/14920/15
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю представників: позивача третьої особи 2 ОСОБА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро» до державного реєстратора Реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_6 та Реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, треті особи: Управління Держземагентства у Новомосковському районі Дніпропетровської області, Фермерське господарство «Федорик», ОСОБА_7, про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії, -
9 жовтня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до відповідача 1 державного реєстратора Реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_6, відповідача 2 Реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, третя особа 1 Управління Держземагентства у Новомосковському районі Дніпропетровської області, третя особа 2 Фермерське господарство «Федорик», третя особа 3 ОСОБА_7, у якому позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_6 індексний номер 22205935 від 19.06.2015 року про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки від 27.05.2015 року, укладеного між Фермерським господарством «Федорик» та ОСОБА_7, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про реєстрацію іншого речового права №10101044;
- зобовязати Реєстраційну службу Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки від 27.05.2015 року, укладеного між Фермерським господарством «Федорик» та ОСОБА_7, зареєстрованого Реєстраційною службою Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області 19.06.2015 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2015 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро» залишено без руху із наданням строку для усунення недоліків до 30 жовтня 2015 року.
Після усунення позивачем недоліків позову ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2015 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.
В обґрунтування позову зазначено наступне:
- 28 березня 2006 року між позивачем та ОСОБА_7 був укладений договір оренди земельної ділянки площею 9,56 га, яка розташована на території Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, і належить ОСОБА_7 на праві власності, строком на 4 роки;
- 18 лютого 2010 року між ОСОБА_7 та позивачем була укладена додаткова угода до договору оренди, якою продовжений термін дії основного договору до 31 грудня 2015 року, та яка зареєстрована у Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру;
- у серпні 2015 року позивач дізнався про те, що 25 травня 2015 року ОСОБА_7 уклав договір оренди цієї ж самої земельної ділянки з Фермерським господарством «Федорик», який був зареєстрований 13 червня 2015 року державним реєстратором Реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_6, про що на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис про інше речове право №10101044;
Відповідач 1 надав письмові заперечення на позовну заяву, у яких просив залишити позовну заяву без задоволення, обґрунтовуючи наступним:
- строк дії речового права позивача, як вбачається з витягу та приписів чинного законодавства, сплив 18 лютого 2015 року, отже, відповідачем належно перевірено наявність зареєстрованих обтяжень прав на нерухоме майно;
- позивач помилково вважає, що реєстрація договору оренди, укладеного між ФГ «Федорик» та ОСОБА_7 та реєстрація договору оренди ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро», строк дії речового права, якого уже закінчено, здійснюється на підставі тих самих документів. Як вбачається з самого адміністративного позову позивача інформація щодо реєстрації в Державному земельному кадастрі та/або в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації договору оренди земельної ділянки, укладеного між ФГ «Федорик» та ОСОБА_7 за №189 від 27 травня 2015 року відсутня, тобто для державної реєстрації він подавався вперше, а отже і відмови в його реєстрації відсутні.
Відповідач 2 надав письмові заперечення на позовну заяву, у яких просив залишити позовну заяву без задоволення, обґрунтовуючи наступним:
- до реєстраційної служби Новомосковського МРУЮ 13 червня 2015 року звернувся представник ФГ «Федорик» для проведення державної реєстрації договору оренди на земельну ділянку, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, Новостепанівська с/р;
- згідно вимог чинного законодавства України представником ФГ «Федорик» подано договір оренди землі №189 від 27 травня 2015 року, який підписано орендодавцем та орендарем, та Витяг з Державного земельного кадастру;
- на підставі вищевикладеного державним реєстратором було прийнято рішення про державну реєстрацію договору оренди на спірну земельну ділянку за ФГ «Федорик».
Представник третьої особи 2 ФГ «Федорик» надав письмові пояснення, в яких проаналізував судову практику по справах з аналогічним предметом позову та зазначив, що суди виходили із того чи належним чином провадились реєстраційні дії державними реєстраторами, чи було дотримано вимоги Закону України «Про державну реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обмежень». У разі, якщо судами було встановлено, що реєстратор діяв у суворій відповідності з приписами чинного законодавства, в задоволенні позовів було відмовлено, та вказувалось, що якщо позивач вважає, що його цивільне право на оренду земельної ділянки порушено, він не позбавлений можливості на звернення до суду і захисту його права в порядку господарського цивільного судочинства.
Представник позивача в судовому засіданні підтримала обрану правову позицію та просила позов задовольнити.
Представники третьої особи 2 в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позову.
Представники відповідачів в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника відповідача 2 надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Представники третіх осіб 1 та 3 в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від третьої особи 3 ОСОБА_7 надійшло 24 листопада 2015 року клопотання про перенесення розгляду справи, у звязку зі звернення останнього за отриманням правової дороги, проте доказів такого звернення та підготовки до судового засідання суду надано не було. Суд зазначає, що третій особі 3 судом надано час для підготовки до судового засідання, проте враховуючи строки розгляду адміністративних справ та недопущення їх порушення, судом прийнято рішення, що неявка третьої особи 3 та ненадання письмових пояснень не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи 2, дослідивши письмові докази по справі, проаналізувавши чинне законодавство, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.
В день реєстрації договору, земельна ділянка, що належить ОСОБА_7, була передана позивачеві за актом прийому-передачі земельної ділянки (а.с.11).
Між позивачем та ОСОБА_7 було укладено додаткову угоду до вищезазначеного договору оренди земельної ділянки, згідно умов якої, крім іншого, внесено зміни в абзац 1, пункту 2,3 Термін дії договору, розділу 2 Умови договору, та викладено його в наступній редакції: «договір діє до 31 грудня 2015 року».
Отже, з викладеного вбачається, що сторонами було пролонговано договір оренди земельної ділянки до 31 грудня 2015 року.
25 травня 2015 року ОСОБА_7 уклав договір оренди цієї ж самої земельної ділянки з Фермерським господарством «Федорик». Договір між ОСОБА_7 та Фермерським господарством «Федорик» був зареєстрований 13 червня 2015 року державним реєстратором Реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_6, про що 19 червня 2015 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний №22205935, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис про речове право №10101044, згідно наявного в матеріалах справи Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а.с.14).
Тобто, укладення договору оренди землі між ОСОБА_7 та ФГ «Федорик», а також його державна реєстрація, мали місце до закінчення дії договору оренди цієї ж самої земельної ділянки між позивачем та ОСОБА_7
Отже, досліджуючи правомірність прийняття державним реєстратором рішення щодо реєстрації права користування земельною ділянкою ФГ «Федорик» на підставі укладеного договору з ОСОБА_7, судом встановлено наступне.
Згідно із частиною 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-ІV (далі Закон №1952) права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.
Відповідно до пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 11 лютого 2010 року №1878-VІ «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України» до 1 січня 2013 року державна реєстрація права власності, права користування (сервітут) земельними ділянками, права постійного користування земельними ділянками, договорів оренди земельних ділянок; права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); права забудови земельної ділянки (суперфіцій) проводиться територіальними органами земельних ресурсів.
Таким чином, державна реєстрація договору оренди земельної ділянки та додаткової угоди до договору, якою пролонговано строк дії договору, які укладені між позивачем та ОСОБА_7, здійснено повноважним органом, що визначений чинним законодавством, а саме територіальним органом земельних ресурсів Новомосковським державним земельним кадастровим центром та Новомосковським районним відділом ДРФ ЦП «Центр ДЗК» відповідно.
Відповідно до частини 1 статті 15 Закону №1952 державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.
З огляду на вказану норму права, після отримання від уповноваженої особи ФГ «Федорик» заяви про державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку із необхідним пакетом документів, державний реєстратор, зокрема, мав встановити факт відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень.
Згідно із пункту 8-1 частини 2 статті 9 Закону №1952 державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобовязані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема, щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки.
Отже, з метою виконання своїх повноважень та з метою запобігання випадкам подвійної реєстрації прав оренди на земельну ділянку, державний реєстратор був зобовязаний запитати інформацію відносно земельної ділянки в організації, яка відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводила таку реєстрацію.
Як зазначено вище, такою організацією, на час реєстрації договору оренди та додаткової угоди до договору, якою пролонговано строк дії договору, які укладені між позивачем та ОСОБА_7, були територіальний орган земельних ресурсів - Новомосковський державний земельний кадастровий центр та Новомосковський районний відділ ДРФ ЦП «Центр ДЗК» відповідно (нині Управління Держземагентства у Новомосковському районі Дніпропетровської області).
З метою реалізації повноважень державного реєстратора та з метою усунення можливих випадків реєстрації заявлених прав, які вже були раніше зареєстровані, Законом №1952 визначені умови взаємодії органу державної реєстрації прав та органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру.
Так, у статті 28-1 Закону №1952 зазначено, що орган, який здійснює ведення Державного земельного кадастру, надає органу державної реєстрації прав інформацію про державну реєстрацію земельної ділянки (дату державної реєстрації, орган, що здійснив таку реєстрацію); кадастровий номер, площу, місце розташування земельної ділянки; кадастровий план зареєстрованої земельної ділянки в електронній (цифровій) формі.
Державна реєстрація прав на земельні ділянки до 1 січня 2013 року здійснювалась відповідно до затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1021 від 9 вересня 2009 року Порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі. Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі в електронному вигляді велися у складі автоматизованої системи державного земельного кадастру.
При цьому, відомості про зареєстровані майнові права із книг записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно передані не були, що достовірно було відомо реєстраційній службі.
Не дивлячись на такі обставини, державний реєстратор не вжив усіх передбачених законом заходів та не встановив можливих суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно, що призвело до прийняття неправомірного рішення №22205935 від 19 червня 2015 року, яким порушено права позивача як орендаря земельної ділянки.
Відповідно до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідачем належним чином не доведено правомірність прийнятого рішення, а тому позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення №22205935 від 19 червня 2015 року про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки від 27 травня 2015 року, укладеного між ФГ «Федорик» та ОСОБА_7 підлягає задоволенню.
Як випливає зі змісту Рекомендації № Я (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність субєкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) субєкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.
Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.
Отже, під дискреційним повноваженням слід розуміти таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.
Абзацом 3 пункту 10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року №7 вказано, що суд може ухвалити постанову про зобовязання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли субєкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.
Судом встановлено, що інших підстав, які б мали наслідки подвійної реєстрації права власності на нерухоме майно, не виявлено.
При цьому, з огляду на висновки суду відповідач не може прийняти рішення, яке по суті повторює рішення, визнане судом протиправним, крім випадку, коли рішення було скасовано з формальних підстав, залишаючи право розсуду.
Як зазначене вище, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваного рішення не з формальних підстав, отже відповідач у розглянутому випадку позбавлений адміністративного розсуду та можливості прийняти інше рішення, ніж внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки від 27.05.2015 року, укладеного між Фермерським господарством «Федорик» та ОСОБА_7, зареєстрованого Реєстраційною службою Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області 19.06.2015 року, у звязку із чим суд вважає ефективним та необхідним способом захисту порушеного права зобовязати відповідача внести зазначені зміни.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог.
Вищевикладена позиція суду співпадає із правовою позицією Верховного суду України, викладеною в порядку усунення розбіжностей в судовій практиці, зазначеною в постанові від 29.09.2015 року №21-760а15, згідно якої державний реєстратор під час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно зобовязаний перевірити інформацію про наявність або відсутність вже зареєстрованих речових прав з метою недопущення одночасного існування їх подвійної державної реєстрації. Оскільки договори оренди землі є чинними, цей факт унеможливлює здійснення державної реєстрації договорів оренди землі, укладених між їх власниками та новим орендарем до закінчення строку дії попередніх договорів.
У відповідності до положень статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України суд стягує на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2436 грн., сплачений згідно платіжних доручень №16 від 25 вересня 2015 року та №19 від 24 вересня 2015 року.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро» до державного реєстратора Реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_6 та Реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, треті особи: Управління Держземагентства у Новомосковському районі Дніпропетровської області, Фермерське господарство «Федорик», ОСОБА_7, про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії - задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_6 індексний номер 22205935 від 19.06.2015 року про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки від 27.05.2015 року, укладеного між Фермерським господарством «Федорик» та ОСОБА_7, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про реєстрацію іншого речового права №10101044.
Зобовязати Реєстраційну службу Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки від 27.05.2015 року, укладеного між Фермерським господарством «Федорик» та ОСОБА_7, зареєстрованого Реєстраційною службою Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області 19.06.2015 року індексний номер 22205935.
Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро» судовий збір в розмірі 2436 (дві тисячі чотириста тридцять шість) грн., сплачений платіжними дорученнями від 24.09.2015 року №19 та 25.09.2015 року №16, за рахунок бюджетних асигнувань Реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 22 грудня 2015 року.

Суддя ОСОБА_1