Справа № 162/1183/14-а 2-а/162/200/2014
Суддя: Левицька Наталія Георгіївна
Дата ухвалення: 2015-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2015р. Справа № 876/5519/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Левицької Н.Г.,

судді Обрізка І.М.,

судді Сапіги В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області

на постанову Любешівського районного суду Волинської області від 25.12.2014р. у справі №162/1183/14-а

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області

про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

11.11.2014р. позивач: ОСОБА_1 звернувся до Любешівського районного суду Волинської області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії, просив визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області щодо ненарахування та невиплати йому визначених ст.ст.39, 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Закон №796-ХІІ) підвищення державної пенсії в розмірі двох мінімальних заробітних плат, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території, що відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, а також щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, за період в межах строку позовної давності по 02.08.2014р. включно; зобовязати управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 визначених ст.ст.39, 50, 54 Закону №796-ХІІ підвищення державної пенсії в розмірі двох мінімальних заробітних плат, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території, що відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, пенсію для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, а також щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, за період в межах строку позовної давності по 02.08.2014р. включно з урахуванням проведених виплат; стягнути з управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області на користь ОСОБА_1, як особі, віднесеної до категорії 1 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території гарантованого добровільного відселення, інваліду 2 групи захворювання, повязаного з наслідками Чорнобильської катастрофи, нараховані але не виплачені підвищення до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат, пенсію для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, а також щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком за період в межах строку позовної давності по 02.08.2014р. включно з урахуванням проведених виплат.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач має статус особи, яка постраждала від наслідків Чорнобильської катастрофи 1 категорії, є інвалідом ІІ групи захворювання, щодо якого встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, непрацюючим пенсіонером, проживає у зоні радіоактивного забруднення. Позивач вважає, що відповідач не виплачував йому пенсійних виплат у визначеному законодавством розмірі.

Постановою Любешівського районного суду Волинської області від 25.12.2014р. у справі №162/1183/14-а адміністративний позов задоволено повністю, визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області щодо невиплати ОСОБА_1 державної та додаткової пенсій як постраждалому 1 категорії, інваліду ІІ групи захворювання, пов'язаного з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на радіоактивно забрудненій території у зоні добровільного гарантованого відселення, у період з 11.05.2014р. по 02.08.2014р. у розмірах, визначених ст.ст.39, 50, 54 Закону №796-ХІІ; зобовязано управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області у період з 11.05.2014р. по 02.08.2014р. включно здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 державну пенсію в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст.ст.50, 54 Закону №796-ХІІ, виходячи з визначеного ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімального розміру пенсії за віком, з врахуванням виплачених йому сум; зобовязано управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області у період з 11.05.2014р. по 02.08.2014р. включно здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 доплату до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на радіоактивно забрудненій території у зоні добровільного гарантованого відселення, відповідно до вимог ст.39 Закону №796-ХІІ у розмірі двох мінімальних заробітних плат; постанову у межах суми стягнення за один місяць звернуто до негайного виконання.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, його оскаржив відповідач у справі: управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області, який у поданій апеляційній скарзі, посилаючись на те, що при винесенні даного рішення судом неповністю зясовано обставини, які мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану постанову та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог позивача відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що Кабінет Міністрів України вправі встановлювати розмір виплат, передбачених Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в межах асигнувань, затверджених Верховною Радою України в Законі Про Державний бюджет України на відповідний рік. Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011р. №1210 встановлено порядок виплати та розміри пенсій та компенсацій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Вказана постанова є чинною на даний час, не скасована та не визнана неконституційною. Виконання спірних норм права повинно здійснюватись відповідними уповноваженими органами, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на відповідний рік, з урахуванням прийнятих Кабінетом Міністрів України постанов, які не визнані неконституційними та не скасовані.

З урахуванням вимог ч.8 ст.183-2 та п.3 ч.1 ст.197 КАС України, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегією суддів апеляційного суду встановлено наступне:

Задоволюючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалідом ІІ групи, тому відповідач зобовязаний провести перерахунок його основної та додаткової пенсії відповідно до вимог ст.ст.50, 54 Закону №796-ХІІ в межах строку, встановленого ст.99 КАС України.

Висновки суду першої інстанції про задоволення позовних вимог позивача, на переконання колегії суддів, відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильними, з огляду на наступне:

Відповідно до вимог ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоровя, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі №796-ХІІ.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є потерпілим від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалід ІІ групи, що підтверджується копією посвідчення серії А №437899 та копією довідки серії ВЛН №0111482.

Відповідно до вимог ст.49 Закону №796-ХІІ, пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно із вимогами ч.2 ст.39 Закону №796-ХІІ, непрацюючим пенсіонерам, які проживають у зоні гарантованого добровільного відселення, проводиться доплата до пенсії в розмірі двох мінімальних заробітних плат.

Згідно із вимогами ст.50 Закону №796-ХІІ особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам ІІ групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Статтею 54 Закону №796-ХІІ передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, по II групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком. Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Частиною третьою ст.67 цього ж Закону визначено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового прожиткового мінімуму.

Статтею 63 Закону №796-ХІІ передбачено, що фінансування витрат, повязаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, коштів, які враховуються при визначенні міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством.

Відповідно до вимог абз.8 п.4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012р. №3-рп/2012, нормативно-правові акти КМУ, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до п.5 ч.1 ст.4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти КМУ, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Колегія суддів вважає, що починаючи з 01.01.2014р. Закон України Про Державний бюджет України на 2014 рік (далі Закон №719-VII) (до 03.08.2014р.) не містив жодної норми, яка б обмежувала у 2014 році пряме застосування Закону №796-ХІІ, зокрема, ст.ст.50, 54 даного Закону.

Проте, Законом №719-VII в редакції Закону України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2014 рік від 31.07.2014р. №1622-VII (далі Закон №1622-VII), встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону №796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених КМУ, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообовязкового державного соціального страхування на 2014 рік.

При цьому, необхідно врахувати, що згідно з Прикінцевими положеннями Закону №1622-VII, останній набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Відтак, враховуючи те, що вказаний Закон був опублікований 02.08.2014р. в офіційному виданні Голос України, то такий набрав чинності з 03.08.2014р.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду вважає що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, задовольнивши позовні вимоги ОСОБА_1 про перерахунок та виплату пенсії відповідно до вимог ст.ст.39, 50, 54 Закону №796-ХІІ за період з 11.05.2014р. по 02.08.2014р. (в межах строку, встановленого ст.99 КАС України).

Положеннями ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вимогами ст.9 КАС України передбачено, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, обєктивно і всебічно зясованих обставинах справи, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до вимог ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись вимогами ст.ст.160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області на постанову Любешівського районного суду Волинської області від 25.12.2014р. у справі №162/1183/14-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії, - залишити без задоволення.

2. Постанову Любешівського районного суду Волинської області від 25.12.2014р. у справі №162/1183/14-а, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Н.Г. Левицька

Суддя І.М. Обрізко

Суддя В.П. Сапіга