Справа № 826/5226/14
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2015-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" грудня 2015 р. м. Київ К/800/52592/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого Рецебуринського Ю.Й.,

Суддів Ємельянової В.І.,

Стародуба О.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2 до Ради адвокатів України, Ради адвокатів Харківської області про визнання протиправними та скасування рішень в частині,

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати протиправним та скасувати пункт 5 рішення Ради адвокатів України від 28 лютого 2014 року №21 про кооптацію і надання статусу делегатів конференції регіону з правом голосу особам-членам органів адвокатського самоврядування регіону без проходження ними процедури обрання делегатами на зборах адвокатів регіону; визнати протиправним та скасувати рішення конференції адвокатів Харківської області від 3 квітня 2014 року в частині допуску для участі в ній 38 осіб із 42 кооптованих членів органів адвокатського самоврядування Харківської області зі статусом делегатів конференції з правом голосу, не один з яких не був обраний зборами адвокатів Харківської області делегатом конференції; визнати протиправним та скасувати рішення конференції адвокатів Харківської області від 3 квітня 2014 року в частині обрання делегатами на позачерговий з'їзд адвокатів України, який має відбутися 26 квітня 2014 року в м. Одеса, наступних осіб: Гайворонська В.В. - голова Ради адвокатів Харківської області, Глухачева Л. - голова Харківської обласної Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, Маслова О.Г. - член Харківської обласної Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, Величко Л.Ю. - член Ради адвокатів Харківської області, Красніков П.І. - член ревізійної комісії, Кузьмін Д.В. - член Ради адвокатів Харківської області, Мороз С.В. - член Ради адвокатів Харківської області, Савченко Т.М. - член Ради адвокатів Харківської області, Шевердін М. М. - член Ради адвокатів Харківської області, Дроздов О.М. - член Ради адвокатів Харківської області, Шкребець Є.Ф. - член Ради адвокатів Харківської області, Скребець О.М. - член ревізійної комісії, Корнева О.С.- член Ради адвокатів Харківської області, Гунченко О.В. - член Ради адвокатів Харківської області, Ізовітова Л.П. - голова Ради адвокатів Харківської області, додатковими (запасними) делегатами з'їзду адвокатів України - Стєбєлєв А.М.- член Харківської обласної Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, Мелконян Л.Г. - член Харківської обласної Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, Мазницький М.М. - адвокат.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 2 червня 2014 року позов задоволено повністю.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2014 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалене ним судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

З'ясувавши обставини справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права згідно статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення касаційної скарги з врахуванням наступного.

Частиною другою статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За змістом пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 17 вказаного Кодексу юрисдикція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Конституційний Суд України у Рішенні від 14 грудня 2011 року у справі №19-рп/2011 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_21 про офіційне тлумачення положень частини другої статті 55 Конституції України, частини другої статті 2, пункту 2 частини третьої статті 17 КАС України, частини третьої статті 110, частини другої статті 236 Кримінально-процесуального кодексу України, зазначив, що Кодекс адміністративного судочинства України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень управлінських функцій.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб) відповідно до прийнятих або вчинених при здійсненні ними владних управлінських функцій.

За змістом пунктів 7, 9 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, до суб'єктів, які здійснюють владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, відносяться ті, які законодавчо уповноважені владою керувати поведінкою інших, а останні зобов'язані виконувати вимоги і приписи такого владного суб'єкта.

Відповідно до статті 2 Закону України від 5 липня 2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон №5076-VI) адвокатура України - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом.

Адвокатуру України складають всі адвокати України, які мають право здійснювати адвокатську діяльність.

З метою забезпечення належного здійснення адвокатської діяльності, дотримання гарантій адвокатської діяльності, захисту професійних прав адвокатів, забезпечення високого професійного рівня адвокатів та вирішення питань дисциплінарної відповідальності адвокатів в Україні діє адвокатське самоврядування.

Статтею 5 цього Закону визначено, що адвокатура є незалежною від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб.

Держава створює належні умови для діяльності адвокатури та забезпечує дотримання гарантій адвокатської діяльності.

Частиною першою статті 55 Закону №5076-VI передбачено, що у період між з'їздами адвокатів України функції адвокатського самоврядування виконує Рада адвокатів України.

Повноваження і порядок роботи Ради адвокатів України визначаються цим Законом та положенням про Раду адвокатів України, що затверджується з'їздом адвокатів України.

Рада адвокатів України підконтрольна і підзвітна з'їзду адвокатів України, вона не має статусу юридичної особи (пункт 5 положення про Раду адвокатів України), а отже відноситься до громадської організації.

Виходячи з положень зазначених нормативних актів та Рішення Конституційного Суду України, органи адвокатського самоврядування (збори адвокатів, конференції), їх уповноважені особи (головуючі на зборах, конференціях, члени (делегати) при здійсненні ними дій чи бездіяльності, прийнятті рішень, пов'язаних із реалізацією функцій адвокатського самоврядування, не відносяться до суб'єктів владних повноважень.

За таких обставин, компетенція адміністративних судів, відповідно пункту 4 частини третьої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, не поширюється на розгляд спорів, пов'язаних з їх діяльністю, тому справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для закриття провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 228 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Згідно з вимогами пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Частиною другою статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Керуючись статтями 157, 222, 223, 228, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И ЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 2 червня 2014 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2014 року скасувати.

Провадження у даній справі відкрите в порядку адміністративного судочинства закрити.

Роз'яснити позивачу право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута у порядку і з підстав, передбачених статтями 235-237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ю.Й. Рецебуринський

Судді В.І. Ємельянова

О.П. Стародуб