Справа № 826/11454/15
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2015-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
У Х В А Л А

Іменем України

21 грудня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Ісаєнко Ю.А.;

суддів: Губської Л.В., Федотова І.В.,

за участю секретаря: Чорної Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс» до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 20.01.2015 №,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 20.01.2015 №.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 жовтня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 жовтня 2015 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, відповідно до частини четвертої статті 196 КАС України не перешкоджає судовому розгляду справи. У зв'язку з цим, відповідно до частини першої статті 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції - без змін, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, посадовою особою відповідача проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Житлосервіс» з питання дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Еліт Трейд Компані» за період з 01.12.2013 по 30.06.2014; за наслідками перевірки складено акт від 24.12.2014 №6867/26-58-22-01-17/32657059.

Актом перевірки встановлено порушення позивачем, зокрема, пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пункту 192.1 статті 192, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.4, 198.6 статті 198, пунктів 199.1, 199.2 статті 199, пункту 201.1 статті 201 ПК України, що призвело до заниження податку на додану вартість за період з 01.12.2013 по 30.06.2014 на загальну суму 59618,00 грн, у тому числі за грудень 2013 - 2950,00 грн, січень 2014 року - 8550,00 грн, лютий 2014 року - 11103,00 грн, березень 2014 року - 8550,00 грн, квітень 2014 року - 11365,00 грн, травень 2014 року - 8550,00 грн, червень 2014 року - 8550,00 грн.

В обґрунтування заниження податкового зобов'язання контролюючий орган посилається на непідтвердження реальності господарських операцій позивача з ТОВ «Еліт Трейд Компані», оскільки позивачем не в повному обсязі надані документи по взаємовідносинам з зазначеним контрагентом (до перевірки не надано договору виконання ремонтних робіт за 2013 рік, звітів щодо витрачених матеріалів під час ремонтних робіт, обігово - сальдової відомості, ордер на виконання ремонтних робіт, документи, що давали б ідентифікувати конкретний зміст наданих ремонтних послуг); згідно зібраної податкової інформації (актів про неможливість проведення зустрічних звірок, акту слідчого управління фінансових розслідувань ДПІ у Солом'янському районі ГУ Міндоходів м. Києва щодо відсутності за податковою адресою), контрагент позивача не знаходиться за юридичною адресою, у нього відсутні транспортні, трудові ресурси, основні фонди, та контрагенти - постачальники ТОВ «Еліт Трейд Компані» є фіктивними підприємствами. Також, в акті зазначено, що відповідно до АІС «Податковий блок» у контрагента позивача станом на 30.06.2014 чисельність працюючих становить 3 особи, що на думку контролюючого органу ставить під сумнів можливість виконання ремонтних робіт.

20.01.2015 відповідачем винесено податкове повідомлення - рішення №, яким на підставі акту перевірки за виявлені порушення позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 74523,00 грн, у тому числі за основним платежем 59618,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 14905,00 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем документи підтверджують фактичне здійснення господарських операцій, а висновки акту перевірки не знайшли свого підтвердження, тому останнім правомірно сформовані дані податкового обліку по господарських операціях з зазначеним вище контрагентом.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Частиною другої статті 3 цього Кодексу передбачено, що господарська діяльність, яка здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податку.

Водночас за відсутністю факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

При цьому, під час розгляду зазначеної категорії справ необхідно звертати особливу увагу на дослідження реальності здійснення господарських операцій платника податку, на підставі яких таким платником були сформовані дані податкового обліку та приймати на підтвердження даних податкового обліку лише достовірні первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Розглядаючи реальність господарських операцій позивача з ТОВ «Еліт Трейд Компані», на підставі яких позивачем було сформовано дані податкового обліку, суд першої інстанції, з яким також погоджується колегія суддів, виходив з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, між позивачем (замовник) та ТОВ «Еліт Трейд Компані» (підрядник) укладено договір від 23.12.2014 №12/2013, відповідно до якого останній зобов'язується на свій страх і ризик виконати ремонтні роботи за доручення замовника та у відповідності з умовами даного договору роботу, а саме ремонт сходових маршів та місць загального користування в житловому будинку №5 по вул. Лебедєва - Кумача, 5 (демонтаж та відновлення сходових клітин та місць загального користування житлового будинку). Договірна вартість складає 14750,00 грн без ПДВ. Здача - приймання виконаних робіт здійснюється сторонами за актом здачі - приймання робіт. Також до вказаного договору був складений перелік робіт, в якому визначено найменування робіт, послуг, кількість, одиниця виміру, ціна.

На підтвердження виконання умов договору позивачем наданий акт здачі - приймання робіт (надання послуг) від 27.12.2013 №ОУ-12227-02, відповідно до якого позивач отримав роботи по демонтажу елементів сходових клітин, демонтажу елементів стін та стелі, відновленню елементів сходових клітин, штукатурці та фарбуванню елементів стін та стелі; акт огляду комплексу робіт, що були виконані підрядною організацією, який підписаний виконавчим директором позивача, інженером та майстром; податкова накладна від 27.12.2014 №153. Оплата послуг підтверджується випискою по рахунку у банку.

Також, між позивачем (замовник) та ТОВ «Еліт Трейд Компані» (виконавець) укладений договір на виконання робіт від 03.01.2014 №0114, відповідно до якого останній приймає на себе організацію і виконання комплексу робіт по аварійному обслуговуванню та ремонту інженерних мереж каналізації та водопостачання, визначених в додатку 1, який є невід'ємною частиною договору, на об'єктах замовника: житловий будинок №5 за адресою: м. Київ, вул. Лебедєва - Кумача, житлові будинки №1А, №1Б, №1В за адресою: м. Київ, вул. Гетьмана Вадима. Щомісячна оплата робіт визначена узгодженням сторін на день його укладання з урахуванням ПДВ і складає 51300,00 грн. Кошторис робіт по будинках наведений у додатку 2, який є невід'ємною частиною договору. Після виконання чергового комплексу робіт, зазначених у додатку №1 виконавець надає замовнику акти здачі - приймання робіт з зазначенням у них вартості.

Додатком №1 до вказаного договору затверджено перелік робіт по аварійному обслуговуванню та ремонту інженерних мереж каналізації та систем водопостачання, а саме забезпечення безперебійної і надійної роботи, аварійне обслуговування та ремонт інженерних мереж каналізації та водопостачання; проведення заходів для зменшення витрат води, ресурсів і матеріалів; профілактичний огляд і планово - попереджувальний ремонт інженерних мереж і споруд, їх елементів і устаткування; вжиття заходів щодо попередження, вчасного виявлення і ліквідації аварій; оперативне реагування на повідомлення стосовно аварійних ситуацій.

Додатком №2 до договору від 03.01.2014 №0114 затверджений кошторис на аварійне обслуговування та ремонт інженерних мереж каналізації та водопостачання на 03.01.2014 по житловому будинку №5 за адресою: м. Київ, вул. Лебедєва - Кумача (загальна кошторисна вартість з ПДВ 23320,00 грн), житловим будинкам №1А, №1Б, №1В за адресою: м. Київ, вул. Гетьмана Вадима (загальна кошторисна вартість з ПДВ 27980,00 грн); вартість визначається як середньомісячна і оплачується замовником щомісячно в однаковому розмірі з оформленням актів виконаних робі за винятків випадків, зазначених в пункті 2.2 договору.

Крім цього, 03.02.2014 між позивачем та ТОВ «Еліт Трейд Компані» було укладено додаткову угоду від 03.02.2014, згідно якої замовник доручає, а виконавець приймає на себе виконання додаткових будівельних робіт в підвалі житлового будинку №1А за адресою: м. Київ, вул. Гетьмана Вадима; також в додатковій угоді визначено перелік робіт та вартість у розмірі 15320,00 грн.

На підтвердження виконання умов договору позивачем надані акти здачі - приймання робіт (надання послуг) за період січня 2014 року - червня 2014 року; акти огляду комплексу робіт, що були виконані підрядною організацією, які підписані виконавчим директором позивача, інженером та майстром; податкові накладні. Оплата послуг підтверджується випискою по рахунку у банку.

Згідно матеріалів справи, позивач є балансоутримувачем торгівельно - ділового та житлово - офісного комплексу на вул. Гетьмана, 1, 1А, 1Б, 1В (на підставі рішення Солом'янської районної у м. Києві ради від 27.10.2010 №549) та житлового будинку за адресою: м. Київ, вул. Лебедєва - Кумача, 5 (на підставі наказу Національного авіаційного університету від 20.07.2009 №24/АГП). Також, позивачем в поясненнях до адміністративного позову від 24.07.2015 №1357 викладено необхідність укладання з ТОВ «Еліт Трейд Компані» спірних у даній справі договорів від 23.12.2013 №12/2013 та від 03.01.2014 №0114 та надані необхідні докази, які підтверджують використання придбаних послуг (робіт) у власній господарській діяльності.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що господарські операції позивача з зазначеним вище контрагентом здійснювались в межах господарської діяльності, є реальними, та підтверджуються необхідними документами.

Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що наявність у покупця належно оформлених документів, які відповідно до Податкового кодексу України необхідні для віднесення певних сум до складу податкового кредиту, зокрема, виданих постачальником та виконавцем послуг податкових накладних, не є безумовною підставою для формування податкового кредиту, якщо податковий орган доведе, що відомості в таких документах не відповідають дійсності.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Судом першої інстанції встановлено, що на дату підписання договору, розрахункових та первинних документів контрагент позивача не був припинений та був платником податку на додану вартість.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що органом державної податкової служби як суб'єктом владних повноважень не доведено, що зазначені вище правочини є такими, що спрямовані на не реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними, відповідно, висновки акту перевірки є необґрунтованими.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано встановив протиправність податкового повідомлення - рішення від 20.01.2015 №.

Відповідно до частини першої статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини шостої статті 187 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, яка діяла на час звернення позивача до суду, за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати; немайнового характеру 0,06 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 частини другої статті 4 зазначеного Закону, в редакції Закону від 22.05.2015 №484-VIII (набрав чинності 01.09.2015), за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору встановлюється у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» мінімальна заробітна плата у місячному розмірі станом на 1 січня складає 1218 гривень.

Як вбачається з адміністративного позову, предметом спору є податкове повідомлення - рішення про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 74523,00 грн. Враховуючи, що даний спір може призвести до зменшення майна особи, колегія суддів вважає, що даний адміністративний позов має майновий характер.

Отже, в даному випадку ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви. Відповідно, судовий збір повинен складати 2009,70 грн (1218,00х1,5х1,1).

Відповідно до частини першої статті 88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Так, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2015 у даній справі апелянту відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення рішення.

Відповідно до частини першої статті 88 КАС України якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо оплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Оскільки апелянтом на час розгляду апеляційної скарги судовий збір не сплачений, колегія суддів вважає, що він підлягає розподілу шляхом його стягнення з Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС в м. Києві.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 жовтня 2015 року - без змін.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві (ідентифікаційний код 39471390, адреса: 03151, м. Київ, вул. Смілянська, буд. 6) до Державного бюджету України (р/р 1007, отримувач УДКСУ у Печерському р-ні м. Києва, банк отримувача ГУДКСУ у м. Києві, , МФО 820019, код класифікації доходів бюджету 22030001) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2009 (дві тисячі дев'ять) гривень 70 копійок.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

(Ухвалу у повному обсязі складено 24.12.2015 року)

Головуючий суддя: Ю.А. Ісаєнко

Суддя: Л.В. Губська

Суддя: І.В. Федотов

Головуючий суддя Ісаєнко Ю.А.

Судді: Федотов І.В.

Губська Л.В.