Справа № 826/13216/15
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2015-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 грудня 2015 року № 826/13216/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П., суддів: Арсірія Р.О., Кузьменка В.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Державної казначейської служби України, Міністерства юстиції України, Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області
провизнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної казначейської служби України, Міністерства юстиції України, Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити дії.

15.12.2015 позивачем через канцелярію суду подано клопотання про залучення третьої особи, в якому викладено прохання залучити до участі у справі в якості третіх осіб - Комітет Міністрів Ради Європи, Департамент виконання рішень Європейського суду з прав людини, Європейський суд з прав людини, Міністерство закордонних справ України. Розглянувши подане позивачем клопотання, враховуючи те, що предметом розгляду даної справи є дії відповідачів щодо розгляду запитів позивача, а не виконання рішення Європейського суду з прав людини та керуючись положеннями статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача та залучення до у часті у справі третіх осіб.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачами не було відповідно до вимог чинного законодавства розглянуто запити позивача щодо надання інформації від 09.04.2015 та надано відповідної інформації.

Відповідач 2 проти позовних вимог заперечив. через канцелярію суду надав письмові заперечення на адміністративний позов, в яких просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Свої заперечення на адміністративний позов відповідач 2 обґрунтовує тим, що надання інформації, яку позивач просить надати в запитах від 09.04.2015 не належить до його компетенції, оскільки відповідно до платіжного доручення № 621 від 27.02.2015 банком платника зазначено Державну казначейську службу України, а отже і надання реквізитів для повернення коштів, сплачених позивачем належить до її компетенції. Також відповідач 2 зазначив про те, що відповідь за результатами розгляду запиту позивача була її надана на підставах, у межах повноважень та спосіб передбачені Конституцією України ат законами України.

Представник відповідача 1 та відповідача 3 у судові засідання не прибули, заперечень на адміністративний позов на виконання вимог ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва 08.07.2015 не надали, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів ухвалила продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Під час розгляду справи колегія суддів,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 направлено до Державної казначейської служби України, Міністерства фінансів України, Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області запити від 09.04.2015, в яких викладено прохання надати повні банківські реквізити /рахунки в гривнях для повернення /зарахування державі Україна ОСОБА_1 передчасно отриманих та нарахованих коштів згідно платіжного доручення Мін'юсту України № 621 від 27.02.2015 при неналежному довготривалому не виконання в повному обсязі виконання рішення Європейського Суду з прав людини від 13.02.2014 по заяві № 59837/09 справа "Щукін та ніші проти України" в частині заяви № 74233/12 справа "Dekhtyarenko v. Ukrain". Також в зазначених запитах було викладено прохання у разі відсутності запитуваної інформації надіслати запит за належністю до компетентного державного органу казначейської служби.

Листом № 31-15050-10/28-265/288 від 27.04.2015 "Про розгляд звернення" Міністерство фінансів України відповідно до частини третьої статті 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" надіслало за належністю для розгляду запит на інформацію ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України

Листом № 16-07/136-2367 від 10.04.2015 "Про направлення документів за належністю" Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області направило за належністю запит на інформацію ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України.

Листом № 11-13/603-9908 від 21.04.2015 Державна казначейська служба України направила запит ОСОБА_1 відповідно до частини третьої статті 7 Закону України "Про звернення громадян" до Міністерства юстиції України для відповідного реагування.

Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України за результатами розгляду запиту ОСОБА_1 від 09.04.2015, який надійшов листом Державної казначейської служби України № 11-13/003-9908 від 21.04.2015 листом № 13813-0-26-20-2/16 від 22.05.2015 повідомив ОСОБА_1 про те, що питання зазначене у її зверненні не відноситься до компетенції відділу, а також зазначено про те, що питання щодо нарахування пені за несвоєчасне виконання рішення Європейського суду з прав людини, на даний час досліджується в Окружному адміністративному суді міста Києва.

ОСОБА_1 вважаючи, що Державною казначейською службою України, Міністерством юстиції України, Головним управлінням Державної казначейської служби України у Київській області було допущено бездіяльність щодо розгляду її запитів від 09.04.2015 звернулась з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Пунктом 2 частини першої статті 5 зазначеного Закону встановлено, що доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 14 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядники інформації зобов'язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Згідно з частинами першою та другою статті 19 зазначеного Закону запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Частинами першою та четвертою статті 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" встановлено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно з частиною третьою статті 22 зазначеного Закону розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов'язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Отже, розпорядники інформації зобов'язані надавати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту або 20 робочих днів у випадку якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних з обґрунтуванням строків продовження. При цьому розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо хто нею володіє, зобов'язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача.

В запитах від 09.04.2015 направлених до Державної казначейської служби України, Міністерства фінансів України, Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області позивач просила суд надати інформацію щодо повних банківських реквізитів /рахунків в гривнях для повернення /зарахування державі Україна ОСОБА_1 передчасно отриманих та нарахованих коштів згідно платіжного доручення Мін'юсту України № 521 від 27.02.2015 при неналежному довготривалому не виконання в повному обсязі виконання рішення Європейського Суду з прав людини від 13.02.2014 по заяві № 59837/09 справа "Щукін та ніші проти України" в частині заяви № 74233/12 справа "Dekhtyarenko v. Ukrain".

Відповідно до платіжного доручення № 621 від 27.02.2015 платником є Міністерство юстиції України, банком платника - Держказначейська служба України.

Підпунктами 1, 4, 11, 15 пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України затвердженого указом Президента України № 460/2011 від 13.04.2011 встановлено, що казначейство України відповідно до покладених завдань: здійснює через систему електронних платежів Національного банку України розрахунково-касове обслуговування розпорядників, одержувачів бюджетних коштів та інших клієнтів, операцій з коштами бюджетів, спільних із міжнародними фінансовими організаціями проектів; здійснює відкриття та закриття рахунків поточного бюджетного періоду, а також відкриття рахунків наступного бюджетного періоду; веде базу даних про мережу розпорядників і одержувачів бюджетних коштів, складає та веде єдиний реєстр розпорядників та одержувачів бюджетних коштів; погоджує призначення на посади та звільнення з посад головних бухгалтерів бюджетних установ.

Відповідно до пункту 14 Положення про Міністерство юстиції України затвердженого указом Президента України № 395/2011 від 06.04.2011 Мін'юст України є юридичною особою, має печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням, самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України.

Згідно з підпунктом 5 пункту 5 Положення про Державну казначейську службу України затвердженого указом Президента України № 460/2011 від 13.04.2011 казначейство України з метою організації своєї діяльності організовує розгляд звернень громадян з питань, пов'язаних з діяльністю Казначейства України, його територіальних органів і підрозділів, підприємств, установ, організацій, що належать до сфери його управління.

Пунктом 7 зазначеного Положення встановлено, що Казначейство України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення (у разі їх утворення).

Згідно з підпунктом 28 пункту 4 Положення про територіальні органи Державної казначейської служби України затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 1280 від 12.10.2011 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.10.2011 за № 1236/19974 Головне управління Казначейства відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку організовує розгляд звернень громадян з питань, що належать до його компетенції, виявляє та усуває причини, що призводять до подання громадянами скарг.

Таким чином, відкриття, закриття та розрахунково-касове обслуговування рахунків Міністерства юстиції України здійснює Державна казначейська служба України, яка здійснює свої повноваження як безпосередньо, так і через свої територіальні органи.

Запит позивача від 09.04.2014 відповідачем 3 було направлено супровідним листом № 16-07/136-2367 від 10.04.2015 для розгляду за належністю відповідачу 1 та останнім запит позивача від 09.04.2015 було направлено листом № 11-13/603-9908 від 21.04.2015 за належністю для відповідного реагування відповідачу 2. При цьому в зазначених листах не наведеного жодного обґрунтування щодо наявності підстав для направлення запитів позивача від 09.04.2015 за належністю до інших органів.

Відповідач 1 та відповідач 3 у судові засідання не прибули, заперечень на адміністративний позов на вимог ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва 08.07.2015 не надали.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що відповідач 1 є розпорядником інформації, яку позивач просила надати в запитах від 09.04.2015 та відповідач 3, як його територіальний орган, а саме, головне управління, також наділений повноваженнями щодо надання відповідної інформації, а отже відповідачем 3 було безпідставно скеровано запит позивача від 09.04.2015 відповідачу 1 та останнім відповідачу 2.

Отже, позовні вимоги щодо визнання протиправними дій відповідача 1 та відповідача 3, що виявились в неналежному розгляді запитів позивача від 09.04.2015 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині визнання незаконною бездіяльності відповідача 1 та відповідача 3, що виявилась в ненаданні позивачу запитуваної інформації згідно запитів від 09.04.2015, суд звертає увагу на те, що з наявних в матеріалах справи документів вбачається, що відповідачем 1 та відповідачем 3 було допущено не бездіяльність щодо надання інформації на запити позивача від 09.04.2014, а вчинено саме дії щодо неналежного розгляду відповідних запитів, а отже вказано позовна вимога є необґрунтованою.

Враховуючи те, що відповідачем 1 та відповідачем 3 не було належним чином розглянуто запити позивача від 09.04.2015, а було направлено їх за належністю за відсутності на те правових підстав, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині щодо зобов'язання відповідача 1 та відповідача 3 розглянути запити позивача від 09.04.2015.

Оскільки позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача 1 та відповідача 3 надати відповідну інформацію на запити позивача від 09.04.2015 спрямовані на майбутній захист прав, свобод та інтересів позивача, які на час розгляду справи не були порушені, суд дійшов висновку про безпідставність заявленої позовної вимоги.

В частині вимог щодо визнання протиправними дій відповідача 2, що виявились в неналежному розгляді запитів позивача та ненаданні запитуваної інформації та зобов'язання відповідача 2 розглянути запити позивача від 09.04.2015 та надати відповідну інформацію, суд дійшов висновку про відсутність підстав для їх задоволення з огляду на те, що запит позивача від 04.09.2015 був направлений відповідачу 2 за належністю за відсутності на те правових підстав, у той час, як позивачем відповідного запиту відповідачу 2 направлено не було, а також враховуючи той факт, що листом №13813-0-26-15-20-2/16 від 22.05.2015 відповідачем 3 було надано відповідь за результатами розгляду запиту позивача від 04.09.2015.

Керуючись вимогами статтями 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів ,-

П О С Т А Н О В И Л А:

1. Адміністративний позов - задовольнити частково.

2.Визнати протиправними дії Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області що виявились в неналежному розгляді запитів ОСОБА_1 від 09.04.2015, що призвело до не отримання нею запитуваної інформації.

3. Зобов'язати Державну казначейську службу України, Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області розглянути запити ОСОБА_1 від 09.04.2015 про надання банківських реквізитів для повернення коштів.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя О.П. Огурцов

Судді Р.О. Арсірій

В.А. Кузьменко