Справа № 815/3962/15
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2015-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/3962/15

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Бойко О.Я.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бойка А.В.,

суддів: Танасогло Т.М.,

ОСОБА_1,

за участю секретаря Авраменка А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Таврія-В» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2015 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Таврія-В» до Одеської митниці ДФС України, за участю третьої особи ГУ ДКСУ в Одеській області про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, картки відмови в прийнятті митної декларації, -

В С Т А Н О В И В:

09.07.2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Таврія-В» звернулось до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Одеської митниці ДФС України, за участю третьої особи ГУ ДКСУ в Одеській області про визнання протиправними (неправомірними) дії Одеської митниці ДФС України щодо оформлення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення від 02.04.2015 року № 500060001/2015/00089 та дії щодо визначення митної вартості товару згідно з рішенням про коригування митної вартості товарів від 02.04.2015 року № 500060001/2015/610033/2; визнання протиправною (незаконною) та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення від 02.04.2015 року № 500060001/2015/00089; визнання протиправними (незаконним) та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 02.04.2015 року № 500060001/2015/610033/2.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 08.10.2015 року у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Таврія-В» відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ТОВ «Таврія-В» подало апеляційну скаргу на вказану постанову суду.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим ставиться питання про скасування постанови Одеського окружного адміністративного суду від 08.10.2015 року та прийняття нової, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів суду апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що 09.02.2015 року позивач (покупець) та GUANGZHOU SHOES YUEHUA CO., LTD., Китай (продавець) уклали зовнішньоекономічний контракт № 154. Згідно з умовами контракту продавець зобовязується поставити покупцю товар на умовах поставки FOB-морський порт (Інкотермс 2010), у кількості, якості, асортименті і за ціною, вказаною в Проформі-Інвойсах, а покупець зобовязаний прийняти і оплатити товар на умовах обумовлених цим контрактом (а.с. 12-20).

З метою виконання даного контракту представник позивача звернувся до митного органу та подав митну декларацію від 02.04.2015 року № /2015/007628 та документи для здійснення митного контролю та митного оформлення товару (взуття 32171 пара; торговельна марка Loufu; виробник GUANGZHOU YUEHUA SHOES CO., LTD.; країна виробництва Китай, УКТ ЗЕД НОМЕР_1) (а.с.132-133).

Для здійснення митного оформлення поставленого товару (взуття 32171 пара; торговельна марка Loufu; виробник GUANGZHOU YUEHUA SHOES CO., LTD.; країна виробництва Китай, УКТ ЗЕД НОМЕР_1), ТОВ «Таврія-В» подало митному органу митну декларацію від 02.04.2015 року № /2015/007628.

На підтвердження митної вартості товару позивач до митної декларації додав наступні документи: - зовнішньоекономічний контракт № 154 від 09.02.2015 року; - доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) специфікація № 1 від 09.02.2015 року; - рахунок фактура (інвойс) № ТА14015 від 09.02.2015 року; - банківський платіжний документ,що стосується товару від 23.03.2015 року; - коносамент від 16.02.2015 року; - документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 16.02.2015 року; - пакувальний лист від 09.022015 року; - навантажувальний документ № 142 від 23.03.2015 року; - інформація про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару № 2761 від 16.02.2015 року; - інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару № 2761 від 16.02.2015 року; - сертифікат про походження товару загальної форми № 15С4403В5770/00387 від 09.03.2015 року; - копія митної декларації країни відправлення № 06935653 від 10.02.2015 року.

У зв'язку з виникненням сумнівів щодо правильності заявленої позивачем митної вартості товару, ризику щодо можливого заниження митної вартості за результатами спрацювання профілю ризику автоматизованої системи аналізу та управління ризиками, на етапі перевірки митної вартості товару, відповідачем було відмовлено позивачу у визнанні митної вартості товарів за першим (основним) методом із посиланням на те, що подані декларантом документи містять розбіжності та неточності, а саме: - п.1.4.8 контракту № 154 від 09.02.2015 року передбачено надання Продавцем експортної декларації копії, завіреної уповноваженим органом країни-Продавця та прайс-листа, які відсутні у наданому пакеті документів, а надана лише незавірена копія декларації країни-експортера; - в копії декларації країни-експортера вказані інші коди товару (група 6402), але партія розбита по трьох кодах; - вага товару різниться від заявленої в ТСД (в копії митної декларації країни відправлення зазначена вага брутто 11094 кг., а в коносаменті та пакувальному листі 11097 кг).

У зв'язку з вказаним було витребувано у ТОВ "Таврія-В" додаткові документи, а саме: - виписку з бухгалтерської документації, каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-лиси) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

02.04.2015 року митний орган сформував картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення від 02.04.2015 року № 500060001/2015/00089 та прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 02.04.2015 року № 500060001/2015/610033/2, згідно якого митна вартість групи товарів була змінена в бік збільшення в наслідок застосування резервного методу визначення митної вартості, замість застосованого позивачем основного методу - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Не погоджуючись з прийнятими Одеською митницею рішенням про коригування митної вартості товарів та карткою відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи митному пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України, а також діями відповідача щодо їх прийняття, ТОВ «Таврія-В» звернулось з позовом про їх скасування до суду першої інстанції.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ «Таврія-В», зважаючи на наступне:

Статтею 49 Митного кодексу України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною 2 статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані, зокрема: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органів доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі, зокрема: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

- у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;

- у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до положень статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Згідно з положеннями статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Митний орган здійснює контроль заявленої декларантом митної вартості шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості та має повноваження на витребування додаткових документів у разі, якщо документи, надані для декларування товарів, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Слід зазначити, що з аналізу положень Митного кодексу України вбачається, що право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Верховний Суд України у постанові від 30.06.2015 року (справа 21-591а15) зазначив, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

З матеріалів справи встановлено, що при зверненні позивача до Одеської митниці для митного оформлення товарів, товариством був наданий пакет документів.

З наданих документів вбачається, що товар, який ввозився на територію України був придбаний саме за контрактом від 09.02.2015 року № 154, укладеним з GUANGZHOU SHOES YUEHUA CO., LTD., Китай (продавець) та специфікації № 1 від 09.02.2015 року.

У підтвердження ціни товару, який був придбаний позивачем, також були надані коносамент № SHZ 1763876 від 16.02.2015 року, рахунок-фактура (інвойс), № ТА14015 від 09.02.2015р.; пакувальний лист б/н від 09.02.2015 р.; навантажувальний документ № 142 від 23.03.2015р.; міжнародна автомобільна накладна (СМR) № 142 від 01.04.2015 р.; морська накладна № 8Н21763876 від 28.02.2015р.; документ, що підтверджує вартість перевезення товару № б/н від 16.02.2015р.; сертифікат про походження товару загальної форми № 15С4403В5770/00387від 09.03.2015р..

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що декларантом було подано митному органу копію митної декларації країни відправлення (код документа 9610) М 069356 від 10.02.2015 року.

На вимогу митного органу, декларантом додатково було надано прайс-лист виробника товарів та експертизу цінових умов зовнішньоекономічного контракту № 154 від 09.02.2015 р., надану листом ДП «ДЕРЖЗОВНІШІНФОРМ» № 12/127 від 15.06.2015 р. протягом 80 днів з дня випуску товарів під фінансові гарантії.

Таким чином, позивачем був наданий митному органу необхідний пакет документів на підтвердження кількісних і вартісних показників імпортованого товару, заявленої позивачем за основним методом.

Приймаючи рішення про коригування митної вартості товару митний орган також посилався на те, що в копії декларації країни-експортера вказані інші коди товару (група 6402), але партія розбита по трьох кодах, а також вага товару різниться від заявленої в ТСД.

Як встановлено в ході розгляду справи, у митній декларації країни відправлення експортером вказано код товару « 6402».

Вказуючи в митній декларації код товару 6402 99 39 00 декларант керувався нормами Закону України «Про Митний тариф України», яким визначено основні правила інтерпретації УКТЗЕД.

У митній декларації країни відправлення та у митній декларації перші чотири цифри « 6402» повністю співпадають, тобто визначена одна товарна група.

Слід зазначити, що ст. 69 Митного кодексу України закріплене право митного органу самостійно класифікувати товари у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів. В даному випадку, будь-яких рішень щодо іншої класифікації товарів митний орган не приймав.

Що стосується посилань митного органу на різницю у вазі товару від заявленої в товаросупровідних документах, слід зазначити наступне:

Так, зазначена у митній декларації вага нетто (вага товару, за вирахуванням маси упаковки), повністю співпадає з ваго товару нетто, що зазначена в копії митної декларації країни відправлення, а саме - 10197 кг, а також з вагою товару, що зазначена у пакувальному листі № б/н від 09.02.2015 р. Вага брутто (загальна маса товару з упаковкою), що зазначена в Митній декларації та вага брутто, що зазначені в пакувальному листі № б/н від 09.02.2015 р. та коносаменті № 8Н21763876 від 16.02.2015 р., також співпадають - 11097 кг.

З наведеного вище вбачається, що позивачем був наданий митному органу повний та достатній пакет документів на підтвердження кількісних і вартісних показників імпортованого товару, повноти і достовірності митної вартості товару, заявленої позивачем за основним методом, заявлена позивачем митна вартість товарів за ціною договору відповідає вимогам ст.58 Митного кодексу України. В свою чергу, відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами, що позивачем невірно визначено митну вартість товарів, що у наданих на підтвердження митної вартості товарів документах відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, тобто не надав суду доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Слід зазначити, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

З огляду на все вищевикладене, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що оскаржуване рішення Одеської митниці ДФС України про коригування митної вартості товарів від 02.04.2015 року № 500060001/2015/610033/2 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення від 02.04.2015 року № 500060001/2015/00089, прийнята Одеською митницею ДФС України є необґрунтованими та підлягають скасуванню.

В свою чергу, позовні вимоги ТОВ «Таврія-В» щодо визнання протиправними (неправомірними) дій Одеської митниці ДФС України щодо оформлення картки відмови в прийнятті митному ї декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення від 02.04.2015 року № 500060001/2015/00089 та дії щодо визначення митної вартості товару згідно з рішенням про коригування митної вартості товарів від 02.04.2015 року № 500060001/2015/610033/2 не підлягають задоволенню з огляду на наступне:

Так, відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Обов'язковою ознакою рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, як предмета адміністративного спору, є прямий (безпосередній) вплив такого рішення, дії чи бездіяльності на правовий статус фізичної чи юридичної особи, тобто обмеження її прав, свобод, покладення на неї обов'язків.

Прийняття суб'єктом владних повноважень рішення, як правило, є результатом вчинення ряду дій. З огляду на те, що в правовому регулюванні приймає участь саме рішення суб'єкта владних повноважень, а не окремі дії, вчинені у процесі здійснення владних повноважень, за результатами яких прийнято рішення, ці дії не можуть бути предметом оскарження до адміністративного суду окремо від оскарження рішення. Обставини щодо вчинення цих дій входять до предмету доведення у справі за позовом про скасування рішення суб'єкта владних повноважень, а їх правова оцінка судом на відповідність встановлених законом компетенції суб'єкта владних повноважень та порядку їх вчинення може бути підставою для скасування рішення як протиправного внаслідок вчинення посадовими особами суб'єкта владних повноважень дій не у спосіб та не у порядку, встановлених законом.

Таким чином, дії з прийняття рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення є, по суті, виконанням службовою особою митного органу своїх обовязків, а належним способом захисту порушених прав позивача, в даному випадку, є саме визнання протиправним та скасування рішень субєкта владних повноважень, як таких, що прийняті не у відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що згідно платіжних доручень № 5436 від 07.07.2015 року та № 5465 від 20.07.2015 року позивачем було сплачено судовий збір до суду першої інстанції в розмірі 73,08 грн. та 487,20 грн. відповідно. Також позивачем було сплачено судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 4034,91 згідно платіжного доручення № 5699 від 21.10.2015 року.

Враховуючи норми ст. 94 КАС України, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що стягненню на користь «Таврія-В» підлягають здійснені судові витрати у вигляді судового збору пропорційно сумі задоволених позовних вимог, що в даному випадку, становить 4522 (чотири тисячі пятсот двадцять дві) гривні 11 копійок.

Оскільки судом першої інстанції при повному встановленні фактичних обставин справи порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постановлене судове рішення на підставі ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст.ст. 184, 185, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Таврія-В» задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2015 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою частково задовольнити позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Таврія-В».

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення від 02.04.2015 року № 500060001/2015/00089, прийняту Одеською митницею ДФС України.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці ДФС України про коригування митної вартості товарів від 02.04.2015 року № 500060001/2015/610033/2.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Одеської митниці ДФС України (65078, м. Одеса, вул. Гайдара, 21-А) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Таврія-В» (юридична адреса: 65091, Одеська область, вул. Мясоїдівська, 14) здійснені судові витрати у вигляді судового збору пропорційно сумі задоволених позовних вимог в розмірі 4522 (чотири тисячі пятсот двадцять дві) гривні 11 копійок.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: А.В. Бойко

Судді: Т.М. Танасогло

ОСОБА_1