Справа № 805/14360/13-а
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2015-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2015 року м. Київ К/800/10203/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Малиніна В.В.,

Швеця В.В.

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату недоїмки, зобов'язання утриматися від вчинення певних дій за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2014 року, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області в якому просив визнання протиправною та скасувати вимогу № Ф-1350 від 01 серпня 2013 року про сплату недоїмки по єдиному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та зобов'язати відповідача припинити нараховувати єдиний соціальний внесок позивачу.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2013 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано вимогу Управління Пенсійного фонду України в місті краматорську Донецької області про сплату недоїмки № Ф 1350 від 01 серпня 2013 року як заборгованість зі сплати єдиного внеску у розмірі 8658, 71 грн. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_4 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 22 (двадцять дві) грн. 94 коп. В задоволенні іншої частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2014 року залишено без змін постанову Донецького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2013 року.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Управління Пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області звернулось до суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення, посилаючись на порушення норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів, в межах ст. 220 КАС України, дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлені наступні обставини.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований з 23 квітня 2007 року виконавчим комітетом Краматорської міської ради як фізична особа-підприємець, а також знаходиться на спрощеній системі оподаткування (фіксований порядок), що підтверджується свідоцтвом платника єдиного податку серія НОМЕР_1.

Водночас, позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Краматорську та отримує пенсію за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням виданим 26 грудня 2011 року серія НОМЕР_2.

01 серпня 2013 року Управлінням Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області сформовано вимогу № Ф-1350 про сплату недоїмки, якою визначено, що заборгованість позивача зі сплати єдиного внеску становить 8658,71 грн.

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності прийняття органом пенсійного фонду вимоги про сплату недоїмки.

Задовольняючи частково позовні вимоги суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що відповідач під час винесення вимоги № Ф-1350 від 01 серпня 2013 року діяв з порушенням норм чинного пенсійного законодавства та прийняв вимогу, яка не відповідає вимогам Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», оскільки належними та допустимими доказами у справі доведено, що позивач, як пенсіонер за віком, звільняється від сплати за себе єдиного внеску.

Аналізуючи вказані обставини по справі та застосовуючи відповідні норми матеріального права, суд касаційної інстанції зважає на наступне.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VI, платниками єдиного внеску є фізичні особи?підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (частина четверта статті 4 вказаного Закону).

Таким чином, за змістом цієї норми фізичні особи?підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати єдиного внеску за себе, за умови, якщо такі особи є пенсіонерами за віком (незалежно від того чи досягли вони загального пенсійного віку чи така пенсія оформлена на пільгових умовах - зі зменшенням віку) та отримують відповідно до закону пенсію.

Згідно із абзацами першим та другим пункту 16 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ застосовуються, зокрема в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах.

Статтею 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено виключний перелік трудових пенсій, які призначаються за цим Законом (за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років). Загальні умови призначення пенсій за віком визначені статтею 12 вказаного Закону та частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Таке право виникало у чоловіків після досягнення 60 років та за наявності відповідного стажу. При цьому, статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на підставі пункту «б» частини першої якої, як установили суди, позивач отримує пенсію, передбачена можливість призначення пенсії за віком на пільгових умовах - із зменшенням віку, зазначеного у статті 12 цього Закону, та за наявності відповідного трудового стажу.

Проаналізувавши наведені норми матеріального права, ураховуючи закріплені Конституцією України гарантії громадян на соціальний захист, суд касаційної інстанції погоджується з тим, що особи, яким пенсія за віком призначена відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», не є платниками єдиного внеску за себе згідно з частиною четвертою статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», так як і особи, які є пенсіонерами за віком на загальних умовах, оскільки згадана норма не містить будь-яких винятків щодо пенсіонерів за віком.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, вважає, що постанова Донецького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2013 року та ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2014 року, ґрунтуються на вірно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, доводи викладені в касаційній скарзі не спростовують висновків суду, тому підстави для скасування або зміни рішень відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 231 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області залишити без задоволення, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді О.Ф. Ситников

В.В. Малинін

В.В. Швець