Справа № 813/3768/13-а
Суддя: Гулид Роман Методійович
Дата ухвалення: 2015-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2015 р. Справа № 876/7187/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Гулида Р.М.,

суддів Кузьмича С.М., Довгої О.І.,

при секретарі судового засідання Коцур В.К.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника третьої особи ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_2, ОСОБА_5, виконавчого комітету Львівської міської ради, Управління охорони історичного середовища м. Львова про визнання дій протиправними та скасування реєстрації декларацій, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернулася з позовом до ДАБІ України, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2, ОСОБА_5, виконавчого комітету Львівської міської ради, Управління охорони історичного середовища м. Львова, в котрому просить: визнати протиправними дії Інспекції ДАБК у Львівській області по реєстрації 10.10.2011 року Декларації про початок будівельних робіт №ЛВ з реконструкції АДРЕСА_1; скасувати з моменту реєстрації Декларацію про початок будівельних робіт №ЛВ від 10.10.2011 року з реконструкції АДРЕСА_2; визнати протиправними дії Інспекції ДАБК у Львівській області по реєстрації 05.01.2012 року Декларації про готовність квартири до експлуатації №ЛВ5 АДРЕСА_3; скасувати з моменту реєстрації Декларацію №ЛВ5 про готовність об'єкта до експлуатації -АДРЕСА_3.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що реєстрацію оскаржуваних декларацій вважає незаконною і такі підлягають скасуванню з причин відсутності дозволу органу місцевого самоврядування на проведення реконструкції, також стверджує, що будинок, в котрому вона проживає та у котрому здійснюється реконструкція є будинком культурної спадщини, відтак на реконструкцію слід було отримати погодження органів охорони культурної спадщини та зазначає, що проектну документацію необхідно було погодити з центральним органом виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини Міністерством культури України. Наголошує на тому, що будівельні роботи з розширення квартири за рахунок горища велись без згоди на це мешканців будинку, що суперечить вимогам чинного законодавства. В наслідок цього будинок почав стрімко руйнуватись, балансоутримувач постійно фіксує збільшення тріщин несучих стін. При цьому позивач зазначає, що спірний об'єкт будівництва безпідставно віднесено до ІІІ категорії складності, а тому протиправно здійснено відповідачем реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт та про готовність об'єкта до експлуатації, оскільки обєкт являється обєктом культурної спадщини. З наведених мотивів просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 02 червня 2015 року, адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано реєстрацію Декларації про початок будівельних робіт № ЛВ0 від 10.10.2011 року.

Визнано протиправною та скасовано реєстрацію Декларації про готовність обєкта до експлуатації № ЛВ5, яка зареєстрована 05.01.2012 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції порушив норми матеріального права, а допущена упереджена оцінка зібраних доказів та довільне трактування законодавства за текстом постанови, не відповідає фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи по суті позовних вимог.

Заслухавши доповідача - суддю Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що 10.10.2011 року Інспекцією ДАБК у Львівській області зареєстровано Декларацію №ЛВ70 про початок виконання будівельних робіт з реконструкції квартири АДРЕСА_4.

05.01.2012 року Інспекцією ДАБК у Львівській області зареєстровано Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації №ЛВ5 з реконструкції квартири АДРЕСА_5.

ОСОБА_4 є співвласницею квартири АДРЕСА_6 та проживає у ній з 1984 року, а квартира АДРЕСА_7 знаходиться на праві власності третьої особи у справі ОСОБА_2.

Згідно зареєстрованої 10.10.2011 року відповідачем декларації №ЛВ70 про початок виконання будівельних робіт з реконструкції квартири АДРЕСА_8, за рахунок площі горища будинку, об'єкт будівництва належить до ІІІ категорії складності.

Щодо законності проведеної відповідачем реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт та Декларації про готовність об'єкта до експлуатації за наданими ОСОБА_2 документами, в частині проведення останнім реконструкції квартири за рахунок площі горища будинку, який відноситься до об'єктів культурної спадщини, слід вказати наступне.

Для реєстрації цих декларацій був виданий затверджений Департаментом містобудування Львівської міської ради 26.11.2010 року наказ № А-401 Про затвердження ОСОБА_2, ОСОБА_6, відповідно вимог до архітектурно-планувальної частини проекту реконструкції квартир №9, та №10 з розширенням за рахунок горища. Невід'ємним додатком до цього Наказу були "Вимоги до архітектурно-планувальної частини проекту".

12.09.2005 року рішенням Львівської міської ради № 311, затверджені межі історичного ареалу та зони регульованої забудови м. Львова. Вулиця Дорошенка знаходиться в самому центрі історичного ареалу міста Львова. Управління охорони історичного середовища підтвердило, що спірний будинок включений до переліку пам'яток містобудування і архітектури місцевого значення Львівської області, згідно рішення виконавчого комітету Львівської обласної ради народних депутатів № 330 від 24.06.1986 року, будинок по вул. Дорошенка 53 у м. Львові відноситься, згідно ст. 1 Закону України "Про охорону культурної спадщини", до об'єктів культурної спадщини.

Поряд з цим, 12.08.2013 року рішенням Львівського окружного адміністративного суду у справі №2а-10705/12/1370 за позовом ОСОБА_4 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, третіх осіб без самостійних вимог на стороні позивача: - Виконавчого комітету Львівської міської ради; - Управління охорони історичного середовища м. Львова; - Галицької районної адміністрація Львівської міської ради; - та ОСОБА_5 про визнання протиправними і скасування рішень суб`єкта владних повноважень, котре набрало законної сили, встановлено, що будинок №53 що по вул.Дорошенка у м. Львова належить до об'єктів культурної спадщини.

13.01.2012 року балансоутримувачем будинку ЛКП Цитадель-Центр складено акт про те, що на фасаді та сходовій клітці будинку № 53 по вул. Дорошенка у м.Львові встановлено маяки фіксування динаміки руху несучих стін будівлі.

27.03.2012року, 03.05.2012року, 22.10.2012року ЛКП Цитадель-Центр було складено акти про те, що тріщини на які встановлені маяки поступово збільшуються (прогресують).

Крім цього, Актом обстеження від 04.03.2015 року виявлено руйнування замощення у внутрішньому подвірї та просідання основи в межах розташування дощової каналізації. На фасаді над входом у підїзд будівлі утворилась тріщина, яка на момент обстеження також проявляє динаміку збільшення.

Статтею 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт щодо об'єктів будівництва, що належать до І-ІІІ категорій складності. Для початку будівельних робіт на об'єктах, які належать до IV і V категорій складності замовнику необхідно отримати дозвіл на початок будівельних робіт.

Віднесення будівництва до тієї чи іншої категорії відбувається на підставі "Порядку віднесення об'єктів будівництва до IV і V категорій складності", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2011 року № 557.

Відповідно до п. 3 ч. 5 даного Порядку встановлено, що до IV категорії складності відносяться об'єкти будівництва, які в разі аварії можуть призвести до втрати об'єктів культурної спадщини місцевого значення.

З додатку до наказу департаменту містобудування від 26.11.2010 року № А-401, наданого відповідачу при реєстрації декларації про початок будівельних робіт чітко вбачалось, що обєкт будівництва знаходиться в межах історичного ареалу міста Львова.

Отже, спірний будинок є об'єктом культурної спадщини і в разі аварії при проведенні будівельних робіт, це може призвести до втрати об'єкту культурної спадщини, оскільки після проведення реконструкції квартири в будинку утворилися тріщини, які прогресують. Згідно Технічних висновків, котрі проводились за результатами обстеження будинку, додатковою причиною прискорення осідання частини будинку може бути довантаження фундаментів за рахунок додаткового зведення стін та перегородок між ними при проведенні реконструкції з влаштуванням житла в межах технічного поверху, тобто проведення будівельних робіт на горищі будинку.

Статтею 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до IV і V категорій складності, здійснюється на підставі акту готовності об'єкта до експлуатації шляхом видачі інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Оскільки вказані будівельні роботи проводилися на території пам'ятки архітектури і відносяться до IV категорії складності, тому в даних спірних правовідносинах повинен був видаватися дозвіл на проведення будівельних робіт, а не реєструватися декларація на проведення будівельних робіт. При цьому слід було видати сертифікат, а не реєструвати Декларацію про готовність об'єкту до експлуатації, з огляду на те, що відповідачу надавалися документи для проведення реєстрації оскаржуваних Декларацій, які підтверджували статус будинку, як об'єкта культурної спадщини.

Таким чином, реєстрація декларацій відбулась з порушенням діючого законодавства з огляду на те, що реконструкція квартири у спірному будинку, котрий являється об'єктом культурної спадщини, відноситься до IV категорії складності, а тому необхідно було отримати дозвіл на будівництво, відтак на підставі акту готовності об'єкта до експлуатації слід було видати сертифікат, а не реєструвати відповідні Декларації.

За наведених обставин, висновок судової будівельно-технічної експертизи №3523 від 31.01.2015 року цілком правомірно не прийнято до уваги, оскільки такий є упереджено тенденційним та скерованим на захист дій та інтересів ДАБК.

Крім цього, за детально та всебічно проаналізованими матеріалами справи встановлено, що позивачка є законним співвласником і користувачем горища спірної будівлі, чого вона зухвало була позбавлена діями відповідачів і це встановлено Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25.03.2014року, який у постановленому рішенні зазначив, що ніхто із власників квартир будинку № 53 по вул..Дорошенка в м.Львові згоди на розширення будь-якої квартири за рахунок горища будинку не давав, проте такі дії потягли за собою перекриття входу на горище, відтак доступу до горища фактично не мають ні мешканці будинку, а ні відповідні обслуговуючі комунальні служби та організації(а.с.24-27 Т.3).

Рішенням Європейського суду з прав людини по аналогічним позовним вимогам вказано, що реконструкція горища будівлі з влаштуванням мансандрного поверху без згоди співвласників квартир цього будинку є правовим свавіллям органів влади, котрі санкціонували та легалізували таку реконструкцію, оскільки такі дії потягли за собою втрату права на частку в загальному користуванні належним спільним майном (Справа «Серявін та інші проти України» від 10.05.2011року, заява №4909/04).

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про те, що декларації про початок будівельних робіт та про готовність обєкта до експлуатації слід було визнати протиправними і скасувати.

Стосовно вимог про визнання протиправними дій відповідача по реєстрації оскаржуваних декларацій, слід зазначити, що сама реєстрація таких декларацій відбувалась в силу закону, відтак в задоволенні таких вимог правомірно відмовлено.

Сумуючи викладене та перевіривши дійсні обставини справи і додатково проаналізувавши зібрані документальні докази по матеріалах справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.200 КАС України, правильно встановив обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02 червня 2015 року у справі № 813/3768/13-а без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Р.М. Гулид

Судді: С.М. Кузьмич

ОСОБА_7

Повний текст ухвали виготовлено 21.12.2015 року