Справа № 132/3097/15-а
Суддя: Павленко І. В.
Дата ухвалення: 2015-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2015 Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Павленко І.В.

при секретарі Жовті С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калинівка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Хмільницького відділу поліції ГУ НП у Вінницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач в позові вказує, що постановою серії ПС1 №873767 від 01.11.2015 року, складеною інспектором з АП ВДАІ з ОТ Калинівського району ОСОБА_2 на нього було накладено адміністративне стягнення по ч.2 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП у виді сплати штрафу в розмірі 425 грн., за те, що він 01.11.2015 року о 9 год. 40 хв., керуючи автомобілем марки «DAEWOO NEXIA», державний номер АВ7944В1, разом з причіпом ПГМФ 8302, державний номер НОМЕР_1, рухався по автодорозі Глинськ-Радівка не ввімкнувши ближнє світло фар чи денні ходові вогні поза населеними пунктами, та буксирував причіп не маючи при собі поліса обовязкового страхування.

Притягнення його до адміністративної відповідальності вважає безпідставним та необґрунтованим, а дії інспектора з АП ВДАІ з ОТ Калинівського району ОСОБА_2 такими, що суперечать чинному законодавству України. Тому вважає, що дана постанова у справі про адміністративне правопорушення є незаконною і необґрунтованою, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних доказів та з грубими порушеннями чинного законодавства. Тому звертається до суду з даним позовом.

Згідно ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 01.12.2015 року було допущено заміну в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 України у Вінницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення первинного відповідача належним відповідачем, а саме Хмільницьким відділом поліції ГУ НП у Вінницькій області.

В судове засідання позивач не зявився, однак від нього надійшла заява, про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, наявне в матеріалах справи.

Відповідно до ч.4 ст.122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Судом встановлено, що постановою серії ПС1 №873767 від 01.11.2015 року, складеною інспектором з АП ВДАІ з ОТ Калинівського району ОСОБА_2 на позивача було накладено адміністративне стягнення по ч.2 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП у виді сплати штрафу в розмірі 425 грн., за те, що він 01.11.2015 року о 9 год. 40 хв., керуючи автомобілем марки «DAEWOO NEXIA», державний номер АВ7944В1, разом з причіпом ПГМФ 8302, державний номер НОМЕР_1, рухався по автодорозі Глинськ-Радівка не ввімкнувши ближнє світло фар чи денні ходові вогні поза населеними пунктами, та буксирував причіп не маючи при собі поліса обовязкового страхування.

Дана постанова по справі про адміністративне правопорушення є незаконною і необґрунтованою, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних доказів та з грубими порушеннями чинного законодавства, виходячи з наступного.

Так, при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення відповідачем не надано належної оцінки і не вжито всіх заходів для всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи.

Зокрема, при винесенні даної постанови не були враховані вимоги ст.268 КУпАП, що визначає права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме: її право на юридичну допомогу, збір і надання доказів. В даному випадку позивач був позбавлений вказаних засобів захисту, наданих йому законодавством при винесенні оскаржуваної постанови.

Крім того, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 245 КУпАП України визначає, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП визначає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.21 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами МВС України при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Зокрема, з матеріалів справи вбачається , що позивач має поліс №АЕ/5806766 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на транспортний засіб (причіп) марки ПГ МФ 8302, номерний знак НОМЕР_1, 2013 року випуску, строк дії якого з 01.10.2015 року до 30.09.2016 року включно, який позивач показав інспектору в розгорнутому вигляді та не передав у руки.

Однак, дані обставини при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем враховані не були.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку тягне за собою накладення штрафу від двадцяти п'яти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Проте згідно підпункту Г пункту 9.1. ПДР увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби є попереджувальним сигналом. В той же час ч. 2 ст.122 КУпАП передбачає притягнення до відповідальності водіїв транспортних засобів за порушення правил користування попереджувальними сигналами саме при початку руху чи зміні його напрямку.

Відповідно до ст. 125 КУпАП інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу, тягнуть за собою попередження.

Водночас статті 121-128, частини перша і друга статті 129, статті 139 і 140 КУпАП не містять положень про встановлення відповідальності за таке порушення ПДР як не увімкнення ближнього світла фар з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами. З огляду на це, та за наявності на те законних підстав. Відповідач мав притягати позивача до відповідальності саме за ст. 125 КУпАП.

Враховуючи, те що складання протоколу про порушення позивачем норм п. 9.8 ПДР України є безпідставним, перевірка наявності полісу страхування є незаконною дією працівника міліції, так само як складання протоколу і притягнення до відповідальності через його відсутність, простроченість чи не бажання пред'явити для перевірки.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. ОСОБА_4 і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Ст. 19 Конституції України - правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те. що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283,284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Однак, всупереч цьому, відповідач в постанові у справі про адміністративне правопорушення не зазначив мотиви відхилення заперечень позивача, наведених у поясненні.

В даному випадку, окрім висновків інспектора, який складав протоколи про адміністративне правопорушення та є

заінтересованою особою, в справі відсутні будь-які інші докази на підтвердження факту порушення позивачем ОСОБА_4 дорожнього руху, а в силу вимог ч.3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи із положень вищезгаданих статей, відповідачем не було виконано таких щодо своєчасності, повноти, всебічності та об'єктивності з'ясування обставин справи, не дотримано і вимог ст.ст. 33, 34 КУпАП, оскільки не було встановлено всіх обставин даного правопорушення.

Отже, враховуючи вищенаведені обставини інспектор з АП ВДАІ з ОТ Калинівського району ОСОБА_2 безпідставно виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач в судове засідання не зявився, в звязку з чим довів неправомірність свого рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 18, 102, 122, 159-162, 167, 171-2 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дії інспектора з АП ВДАІ з ОТ Калинівського району (на даний час інспектор поліції Хмільницького відділу поліції ГУ НП у Вінницькій області) ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 cm.122 та ч.1 ст.126 КУпАП протиправними.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 №873767 від 01.11.2015 року у виді накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 425 грн. скасувати.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає

СУДДЯ: