Справа № 813/3532/14
Суддя: Ліпський Д.В.
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2015 року м. Київ К/800/1109/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді Ліпського Д.В.,

суддів: Головчук С.В.,

Черпака Ю.К.

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної служби України з надзвичайних ситуацій на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 червня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій про зобов'язання нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2014 року ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом у якому просив визнати дії Державної служби України з надзвичайних ситуацій неправомірними та зобов'язати нарахувати та виплатити йому одноразову грошову допомогу, як інваліду ІІІ групи, у розмірі 48 місячного грошового забезпечення, виходячи із окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення, із врахуванням проведених виплат.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 13 червня 2014 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Державної служби України з надзвичайних ситуацій та зобов'язано нарахувати та виплатити ОСОБА_1. одноразову грошову допомогу, як інваліду ІІІ групи, у розмірі 48-місячного грошового забезпечення, виходячи із окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення, із врахуванням проведених виплат.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2014 року апеляційну скаргу Державної служби України з надзвичайних ситуацій залишено без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 червня 2014 року - без змін.

Не погоджуючись із судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій відповідач звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, у межах, визначених ст. 220 КАС України, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судами встановлено, що наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від 30 грудня 2010 року № 225 позивача звільнено зі служби у відставку з виключенням з військового обліку відповідно до пункту 99 підпункту «з» Положення про порядок проходження служби особам рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту (за станом здоров'я). 28 квітня 2011 року позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності, внаслідок захворювання пов'язаного з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

27 грудня 2011 року комісією з призначення одноразової грошової допомоги прийнято рішення про виплату ОСОБА_1. одноразової грошової допомоги згідно з підпунктом 3 пункту 2 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 року №908 у розмірі 69600,00 грн. При визначенні розміру допомоги відповідач виходив з розміру посадового окладу який складав 1450 грн., без врахування всіх складових грошового забезпечення.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, зробив висновок про протиправність дій відповідача при визначенні розміру одноразової грошової допомоги з урахуванням лише посадового окладу, що суперечить вимогам Закону України «Про правові засади цивільного захисту».

На час виникнення спірних правовідносин гарантії соціального і правового захисту особового складу органів та підрозділів цивільного захисту визначалися Законом України «Про правові засади цивільного захисту» (далі - Закон № 1859-ІV), постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 року № 908, (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 р. N 644), якою затверджено Порядок та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту (далі - Порядок).

Відповідно до частини другої статті 56 вище згаданого Закону у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного особі рядового чи начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту під час виконання службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби, пов'язаного з виконанням службових обов'язків, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п'ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності особою рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту в період проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На виконання зазначеного Закону, Кабінетом Міністрів України затверджений Порядок, згідно з підпунктом 3 пункту 2 якого грошова допомога виплачується особам рядового і начальницького складу та особам, звільненим із служби, у разі настання інвалідності внаслідок виконання службових обов'язків у розмірі 48-місячного грошового забезпечення - інвалідам III групи.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що розмір одноразової грошової допомоги визначається відповідно до грошового забезпечення (посадового окладу, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294) за останньою посадою, яку займала особа рядового або начальницького складу на день втрати працездатності, а особа, звільнена із служби, - на день звільнення.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» від 7 листопада 2007 року № 1294 передбачено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Проаналізувавши частину другу статті 56 Закону України «Про правові засади цивільного захисту» та пункт 3 Порядку, з урахуванням вимог статті 9 КАС України щодо пріоритетності законів над підзаконними актами, колегія суддів приходить до висновку про те, що для визначення складових грошового забезпечення до виплати одноразової допомоги необхідно застосовувати не Порядок, а Закон, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, судами зроблено правильний висновок про незаконність дій відповідача при визначенні розміру одноразової грошової допомоги, а відтак обґрунтованість позовних вимог.

Враховуючи те, що посилання відповідача в касаційній скарзі на порушення судами норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження при розгляді даної справи, та ними повно та всебічно перевірені надані сторонами докази, дана їм належна оцінка у рішеннях, які належним чином мотивовані і за своїм змістом та формою відповідають вимогам матеріального та процесуального закону, касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Державної служби України з надзвичайних ситуацій залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 червня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій про зобов'язання нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.В. Ліпський

Судді: С.В. Головчук

Ю.К. Черпак