Справа № 2а-43/11 (2а/401/15/12)
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2015-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

"18" грудня 2015 р. м. Київ К/800/42391/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Сороки М.О.,
Смоковича М.І.,
Чумаченко Т.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради, Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради, третя особа - прокуратура Амур-Нижньодніпровського районі міста Дніпропетровська про визнання дій та рішень протиправними та зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 7 грудня 2012 року і ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2013 року, -

в с т а н о в и в:

У липні 2009 року ОСОБА_4 звернулась до суду з вказаним позовом, у якому з урахуванням уточнених позовних вимог просила:

визнати незаконним та скасувати рішення Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради № 176 від 19.06.2009 «Про внесення змін до рішення виконкому № 214/1 від 21.07.2006 року «Про квартирний облік»;

визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради щодо припинення з 30.06.2009 нарахування та виплати державної допомоги, як одинокій матері, на дитину ОСОБА_5, 2004 року народження;

зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради здійснити нарахування державної допомоги, як одинокій матері, на дитину ОСОБА_5, 2004 року народження, з підстав та у розмірі передбачених ст.ст. 18-1, 18-2, 18-3 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» за період з 01.07.2009 по 01.02.2010, та виплатити нараховану допомогу з урахуванням компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати;

відшкодувати на її користь моральну шкоду, завдану відповідачами.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 7 грудня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2013 року, позов задоволено частково. Визнано протиправним рішення Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради № 176 від 19.06.2009 «Про внесення змін до рішення виконкому № 214/1 від 21.07.2006 року «Про квартирний облік». Визнано протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради щодо припинення з 30.06.2009 нарахування та виплати ОСОБА_4 державної допомоги, як одинокій матері, на дитину ОСОБА_5, 2004 року народження. Зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради здійснити нарахування ОСОБА_4 державної допомоги, як одинокій матері, на дитину ОСОБА_5, 2004 року народження, з підстав та у розмірі передбачених ст.ст. 18-1, 18-2, 18-3 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» за період з 01.07.2009 по 01.02.2010, та виплатити нараховану допомогу з урахуванням компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати. Стягнуто з Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 1000 грн. Стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 1000 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій в частині задоволення позову та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

У запереченні на касаційну скаргу ОСОБА_4, посилаючись на законність судових рішень, просить залишити їх без змін.

З`ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення касаційної скарги.

Відповідно до статті 116 КАС України, у редакції на час виникнення спірних правовідносин, суд може своєю ухвалою об'єднати для спільного розгляду і вирішення кілька адміністративних справ за однорідними позовними заявами одного й того ж позивача до того ж відповідача чи до різних відповідачів або за позовними заявами різних позивачів до одного й того самого відповідача, а також роз'єднати одну чи декілька поєднані в одне провадження позовні вимоги у самостійні провадження, якщо їхній спільний розгляд ускладнює чи сповільнює вирішення справи.

З аналізу вказаної статті вбачається, що підставою для об'єднання адміністративних справ може бути, зокрема, наявність однорідних позовних вимог у позовних заявах одного й того ж позивача до того ж відповідача чи до різних відповідачів.

Однорідність позовних вимог може проявлятися у тому, що позовні вимоги, заявлені у цих заявах, випливають з одних і тих самих або подібних правовідносин.

Суд може роз'єднати позовні вимоги, що поєднані в одне провадження, у самостійні провадження, коли спільний розгляд поєднаних позовних вимог ускладнює чи сповільнює вирішення справи.

Ухвала про роз'єднання позовних вимог в адміністративній справі в окремі провадження викладається окремим документом (пункт 4 частини 4 статті 160 КАС України) із урахуванням загальних вимог до ухвал суду, встановлених статтею 165 КАС України.

Між тим, здійснюючи розгляд вказаної справи судами попередніх інстанцій не досліджувалось питання однорідності заявлених ОСОБА_4 позовних вимог до різних відповідачів та чи випливають вони з тих самих або подібних правовідносин, а відтак можливого їх роз'єднання.

За приписами статті 159 КАС України судове рішення повинне бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення судів попередніх інстанцій не відповідають вказаним вимогам.

Згідно зі статтею 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

У відповідності до вимог частини 4 статті 227 КАС України справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

З врахуванням того, що у справі необхідно досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені у судових рішеннях, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку про їх скасування та направлення справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

Під час нового розгляду справи судам необхідно повно та всебічно з'ясувати всі обставини справи, вірно застосувати норми матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини та ухвалити законні і обґрунтовані рішення.

Відповідно до частини 1 статті 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Під час нового розгляду справи судам також слід звернути увагу на те, чи підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства позовні вимоги в частині визнання незаконним та скасування рішення Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради № 176 від 19.06.2009 «Про внесення змін до рішення виконкому № 214/1 від 21.07.2006 року «Про квартирний облік», з урахуванням практики Верховного Суду України з вказаних правовідносин.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 227, 230, 231 КАС України, суд,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради задовольнити частково.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 7 грудня 2012 року і ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2013 року - скасувати.

Справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: