Справа № 2а-1034/12/0503
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" грудня 2015 р. м. Київ К/9991/41990/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ємельянової В.І.,

Рецебуринського Ю.Й., Стародуба О.П.

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21 березня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2012 року по справі № 2а-1034/12/0503

за позовом ОСОБА_4

до Званівської сільської ради Артемівського району Донецької області

про поновлення на роботі, визнання незаконними рішення і розпоряджень, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2010 року ОСОБА_4 звернулась до суду з адміністративним позовом до Званівської сільської ради Артемівського району Донецької області про поновлення на роботі, визнання незаконними рішення і розпоряджень, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і відшкодування моральної шкоди.

Постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21 березня 2012 року, залишеної без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2012 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ОСОБА_4 подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 з 13 серпня 1980 року по 16 грудня 2009 року працювала на різних посадах у Званівській сільській раді.

На виконання рішення Званівської сільської ради № 5/32-212 від 08 жовтня 2009 року про затвердження структури та загальної чисельності апарату Званівської сільської ради в кількості 5,5 штатних одиниць з 15 грудня 2009 року, сільським головою були прийняті, зокрема: розпорядження №46 від 28 жовтня 2009 року «Про заходи у зв'язку з затвердженням нової структури апарату сільської ради», яким з 29 грудня 2009 року скорочено посаду головного бухгалтера - 1 одиниця та посаду спеціаліста II категорії, бухгалтера - 1 одиниця; розпорядження №47 від 28 жовтня 2009 року (з додатком) Про затвердження штатного розпису апарату Званівської сільської ради на 2009 рік від 28 жовтня 2009 року №47, яким був затверджений штатний розпис, що набуває чинності з 29 грудня 2009 року.

28 жовтня 2009 року сільським головою Званівської сільської ради прийнято розпорядження № 48 про попередження працівників Званівської сільської ради про майбутнє вивільнення у зв'язку зі змінами в організації виробництва та праці.

Розпорядженням № 35 від 16 грудня 2009 року ОСОБА_4 було звільнена з посади бухгалтера з 29 грудня 2009 року у зв'язку із скороченням чисельності і штату працівників згідно пункту 1 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України.

У зв'язку з перебуванням позивачки на лікарняному, сільським головою було винесено розпорядження № 02 від 15 січня 2010 року «Про внесення змін в розпорядження сільського голови від 16.12.2009 № 35», а саме змінено дату звільнення з 29 грудня 2009 року на 15 січня 2010 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, зазначив, що оскаржувані розпорядження Званівської сільської ради та розпорядження сільського голови Званівської сільської ради про звільнення позивачки прийнято у порядку та в межах наданих повноважень та у відповідності до вимог чинного на той час законодавства.

Переглянувши вказані судові рішення колегією Вищого адміністративного суду встановлено наступне.

Вирішуючи питання правомірності позовних вимог позивача про визнання частково неправомірним рішення Званівської сільської ради від 08 жовтня 2009 року №5/32-212 «Про затвердження структури та загальної чисельності апарату Званівської сільської ради» і визнання незаконним рішення в частині вказівки в структурі апарату наявності двох фахівців без вказівки при цьому на конкретні посади, які повинні займати ці фахівці, а також включення до структури апарату посади начальника військово-облікового столу при відсутності для того підстав у вигляді достатньої кількості військовозобов'язаних на території Званівської сільської ради, суди першої та апеляційної інстанції послались на наявність рішення Донецького апеляційного адміністративного суду по справі №2а-11/11/0503, яким було досліджено, зокрема правомірність та законність рішення Званівської сільської ради № 5/32-212 «Про затвердження структури та загальної чисельності апарату Званівської сільської ради».

Разом з тим, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21 жовтня 2015 року по справі К/9991/59919/11 було скасовано постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 28 квітня 2011 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2011 року по справі №2а-11/11/0503 та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Суд зазначає, що вирішення питання про поновлення позивача на посаді бухгалтера залежить від правомірності прийнятого Звінівською сільською радою рішення від 8 жовтня 2009 року №5/32-212 та як наслідок правомірності видання головою Званівської сільської ради Артемівського району Донецької області всіх розпоряджень на виконання рішення сільської ради.

Відповідно до вимог частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Оскільки обставини щодо правомірності рішення Званівської сільської ради від 08 жовтня 2009 року №5/32-212 «Про затвердження структури та загальної чисельності апарату Званівської сільської ради» в даній справі судами першої та апеляційної інстанції фактично не досліджувались, а рішення судами були прийняті на підставі висновків рішень інших судів по справі №2а-11/11/0503, які в подальшому були скасовані судом касаційної інстанції, а також враховуючи, що суд касаційної інстанції позбавлений можливості досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, у відповідності до вимог частини другої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню, а справа направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21 березня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2012 року скасувати , а справу № 2а-1034/12/0503 направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ємельянова В.І.

Судді Рецебуринський Ю.Й.

Стародуб О.П.