Справа № 808/5003/14
Суддя: Нечипуренко Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 року Справа № 808/5003/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Нечипуренка О.М., за участю секретаря Резніченко А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Вільнянський машинобудівельний завод"

до: Головного управління ДФС у Запорізькій області

третя особа: Запорізька митниця ДФС України

про: скасування податкових повідомлень-рішень,-

за участі представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1 (довіреність №10/11-15 від 10.11.2015)

від відповідача - ОСОБА_2 (довіреність № 3111/10/08-041-10-01-13 від 05.08.2015)

від третьої особи - ОСОБА_3 (№1864/92/08-70 від 24.11.2015)

ОСОБА_4 (довіреність №1776/92/08-70-10 від 28.10.2015 )

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вільнянський машинобудівельний завод» звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Міндоходів у Запорізькій області, за участі у справі, у якості третьої особи Запорізької митниці Міндоходів України про скасування податкових повідомлень-рішень від 15.05.2014 № 013 та №014.

Ухвалою суду від 14.10.2014 відкрито провадження у адміністративній справі № 808/5003/14 та призначено до судового розгляду на 03.11.2014.

Ухвалою від 03.11.2014 провадження у справі №808/5003/14 зупинено до набрання законної сили рішенням у справі №808/5004/14, за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вільнянський машинобудівельний завод» до Запорізької митниці Міндоходів України, за участі у якості третьої особи: Головного управління Міндоходів у Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії.

Ухвалою від 05.11.2015 провадження у справі №808/5003/14 поновлено та призначено судове засідання на 18.11.2015. За клопотанням сторін провадження у справі було зупинено до 30.11.2015.

У засіданні 30.11.2015, судом, відповідно до ст.160 КАС України, сторонам проголошено вступну та резолютивну частини постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Відповідно до ст. 41 КАС України, в ході судового розгляду здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: комплексу «Камертон».

Позивач підтримав вимоги позовної заяви, з урахуванням заяви про уточнення і просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення від 15.05.2014 №014 та №013. В обґрунтування своєї позиції вказує, що відповідно до ч. 5 ст. 255 Митного кодексу України, митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

При виявленні порушення митних правил орган доходів і зборів здійснює випуск товарів до завершення розгляду справи про таке порушення за умови, що: такі товари не підлягають конфіскації і не будуть потрібні надалі у процесі провадження у справі як докази; декларант сплачує всі митні платежі або забезпечує їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу) (частина 6 статті 255 Митного Кодексу України).

Разом з тим, товар заявлений по митної декларації №112050000/2013/014646, був випущений, що підтверджує, що при здійснені митного оформлення будь яких порушень митних правил органом доходів і зборів виявлено не було.

Відповідач проти позову заперечив та вказав на обґрунтованість вчинених дій та прийнятих рішень щодо визначення митної вартості ввезеного товару. В обґрунтування заперечень зазначив, що митним органом проведено перевірку дотримання позивачем стану дотримання законодавства з питань митної справи.

В ході перевірки встановлено, порушення ТОВ "Вільнянський машинобудівний завод" норм міжнародної Угоди від 20 листопада 2009 року, ратифікованою Законом України від 06.07.2011 №3592-УІ, а саме: вимог п.7.4 Р.7 Правил в частині заповнення гр. 9 сертифікату про походження товару форми СТ-1 для цілей надання режиму вільної торгівлі, що призвело до заниження податкових зобов'язань.

Таким чином, відповідно до приписів вищевказаних норм у органу доходів і зборів були всі законні підстави для здійснення митного контролю після завершення митного оформлення та правомірно було складено податкові повідомлення форми «Р».

Представник третьої особи проти позову заперечив, та зазначив, що за результатом невиїзної документальної перевірки Головним управлінням Міндоходів у Запорізькій області правомірно були виставлені податкові повідомлення форми «Р».

Розглянувши матеріали справи та документи, надані сторонами додатково, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до частини 7 статті 336 Митного кодексу України в редакції Закону України від 13.03.2012 №4496-УІ митний контроль здійснюється посадовими особами органів доходів і зборів шляхом проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Згідно статті 345 Митного кодексу України документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, проводяться органами доходів і зборів з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України.

Відповідно до ч. 3 статті 345 Митного кодексу України органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо:

правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів;

обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування, тощо.

Результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення органом доходів і зборів суми податкового зобов'язання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України (ст. 345).

Відповідно до статті 351 Митного кодексу України предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

Відповідно до статті 351 нового Митного кодексу України документальна невиїзна перевірка проводиться у разі виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів, тощо.

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення

З урахуванням вищевикладених нормативно-правових актів органом доходів і зборів України правомірно та обґрунтовано була проведена невиїзна документальна перевірка за результатом якої встановлені порушення.

Вважаємо також, що за результатом невиїзної документальної перевірки Головним управлінням Міндоходів у Запорізькій області правомірно були виставлені податкові повідомлення.

За умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України було допущено порушення законодавства України, орган доходів і зборів України має право продовжити здійснення митного контролю, за наслідками якого донарахувати обов'язкові платежі, якщо протиправні дії декларанта спричинили їх недобір.

В той же час, пунктом 36.1 статті 36 Податкового кодексу України відповідальність за правильність обчислення та своєчасність сплати податків і зборів покладено саме на платника податків.

Узгодження платником податків податкового зобов'язання на момент митного оформлення товарів ніяким чином не впливає на можливість визначення контролюючим органом належної до сплати суми податкового зобов'язання у передбачених законом випадках.

Відповідно до статті 54 Податкового кодексу України від 02.12.10 № 2755-УІ крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: - дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов'язань, визначених платником податків у митних деклараціях, тощо.

Згідно статті 58 Податкового кодексу України у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов'язання та/або зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов'язань платника податків; суму грошового зобов'язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного (збільшеного) бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення результатів господарської діяльності або від'ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов'язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про наслідки несплати грошового зобов'язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення - рішення.

Крім того, згідно п. 123.1 статті 123 Податкового кодексу України У разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Розрахована сума грошового зобов'язання щодо податкових зобов'язань з податків, що підлягають сплаті до бюджету, визначена контролюючим органом, підлягає погашенню платником податків відповідно до положень Податкового кодексу України.

Статтею 289 Митного кодексу України встановлено, що обов'язок із сплати митних платежів виникає після завершення митного оформлення товарів та їх випуску, якщо внаслідок перевірки митної декларації чи за результатами документальної перевірки орган доходів і зборів самостійно визначає платнику податків додаткові податкові зобов'язання.

Відповідно до частини другої статті 293 Митного кодексу України особа, на яку покладається обов'язок із сплати донарахованих митних платежів - податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки, є відповідний платник податків.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України визначено, що обов'язком платника податків є сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно підпункту 16.1.8 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний виконувати законні вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів з питань оподаткування та митної справи і підписувати акти (довідки) про проведення перевірки.

Як свідчать матеріали справи, у квітні 2014 року керуючись положеннями ч.7 ст.336, ч.2 та п.2 ч.3 ст.345, п.1 ч.2 ст. 351 Митного кодексу України в редакції Закону України від 13.03.2012 №4495-УІ (зі змінами та доповненнями), підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та на виконання наказу Головного управління Міндоходів у Запорізькій області від 08.04.2014 №167 «Про проведення документальної невиїзної перевірки дотримання ТОВ "Вільнянський машинобудівний завод" вимог законодавства України з питань державної митної справи» із урахуванням листа Запорізької митниці Міндоходів від 18.02.2014 №1157/19/08-70-52-02-02 відділом проведення митного аудиту управління податкового та митного аудиту ГУ Міндоходів у Запорізькій області проведена невиїзна документальна перевірка дотримання вимог підприємством нормативно-правових актів з питань митної справи.

За результатом перевірки встановлено порушення підприємством ТОВ "Вільнянський машинобудівний завод"' норм міжнародної Угоди від 20 листопада 2009 року, ратифікованою Законом України від 06.07.2011 №3592-VI, а саме: вимог п.7.4 Р.7 Правил в частині заповнення гр. 9 сертифікату про походження товару форми СТ-1 для цілей надання режиму вільної торгівлі від 07/06/2013 № RU UA за МД від 12.06.2013 №112050000/2013/014646 та невизнання вищевказаного сертифікату відповідно до положень п.9.3 Р.9 Правил, що призвело до заниження податкових зобов'язань на загальну суму 25296,49 грн., з них ввізне мито у сумі 21080,41 грн. та ПДВ 4216,08 грн.

За результатом невиїзної документальної перевірки складено акт від №н/005/14/08-01 /НОМЕР_1.

На підставі вищезазначеного акту Головного управління Міндоходів у Запорізькій області виставлені податкові повідомлення від 15.05.2014 № 014 про донарахування ТОВ "Вільнянський машинобудівний завод" податкового зобов'язання по сплаті ввізного мита у розмірі 26 350,51 грн., включаючи штрафні санкції та від 15.05.2014 року № 013 про донарахування ТОВ "Вільнянський машинобудівний завод" податкового зобов'язання по сплаті податку на додану вартість у розмірі 5 270,10 грн., включаючи штрафні санкції.

Висновки яких дійшли перевіряючи ґрунтуються на наступному:

Для підтвердження країни походження товару за МД від 12.06.2013 №112050000/2013/014646 було надано сертифікат форми СТ-1 від 07.06.2013 № RU UA, виданий торгово-промисловою палатою м. Кольчугіно і Кольчугінського району Володимирської області.

У графі 9 сертифікату СТ-1 (критерій походження) заявлено літера «П» (повністю вироблено). Серед інших документів, що надавались для митного оформлення, надано лист виробника від 06.06.2013 б/н ТОВ «Завод слоистьіх пластикові» (Російська Федерація, м. Санкт-Петербург») з інформацією про використання у виробництві товару фенол формальдегідних термореактивних країною походження яких є Фінляндія (виробник фірма «Коtrfmills Oy»).

Враховуючи, що у виробництві товару використовується іноземна сировина, даний товар не може вважатися повністю виробленим. У такому випадку при встановленні критерію походження необхідно керуватися положеннями пункту 2.4 Правил визначення країни походження товарів у Співдружності Незалежних Держав від 20.1 1.2009, ратифікованих Законом України від 06.07.2011 № 3592-VI «Про ратифікацію Угоди про Правила визначення країни походження товарів у Співдружності Незалежних Держав» (далі - Правила).

За встановленим фактом, керуючись положеннями пункту 6.7 Правил, на адресу торгово-промислової палати м. Кольчугіно Кольчугінського району Володимирської області (Російська Федерація) Запорізькою митницею Міндоходів направлялись запити листами від 16.07.2013 № 07.1.-02-10-24/1236, від 29.10.2013, № 07.1-02-10-24/3509.

Відповідно до положень пункту 9.3 Розділу 9 Правил «сертифікат може бути не визнаний дійсним митними органами країни ввезення в разі, якщо протягом сумарного строку 6 місяців (3 місяці з дати первинного запиту й 3 місяці з дати повторного запиту) митними органами країни ввезення не отримана відповідь стосовно запитуваного сертифіката від компетентних органів країни вивезення або країни походження товару».

У зв'язку з неотриманням на запити Запорізької митниці Міндоходів впродовж визначеного Правилами строку відповіді від торгово-промисловою палати м. Кольчугіно і Кольчугінського району Володимирської області, про що зазначено у листі Запорізької митниці Міндоходів від 18.02.2014 № 1 157/19/08-70- 52-02-02, Запорізька митниця Міндоходів не визнала дійсним вищевказаний сертифікат відповідно до пункту 9.3 Розділу 9 Правил.

В додатку до Заперечення до акту документальної невиїзної перевірки, наданого ТОВ "Вільнянський машинобудівний завод" листом від 29.04.2014 №379 (вх. ГУ Міндоходів у Запорізькій області від 06.05.2014 №3132/10) зазначено копію листа торгово-промислової палати м. Кольчугіно Кольчугінського району Володимирської області (Російська Федерація) за вих. № 6 від 01.09.2013, який офіційно Запорізькою митницею Міндоходів не отриманий (згідно листа Запорізької митниці Міндоходів від 18.02.2014 № 1157/19/08-70-52-02-02).

Крім того, у вищезазначеному листі вказана інформація стосовно сертифіката про походження товару форми СТ-1 від 25.04.2013 №RU UA НОМЕР_2 (бланк 1580446), виданого іншому підприємству, а інформація стосовно сертифіката про походження товару від 07.06.2013 № RUUA НОМЕР_3, що був предметом перевірки, відсутня.

Відповідно до пункту 5.4 Правил «Стосовно товарів, походження яких не встановлено або походження яких установлено, але при цьому стосовно їх не може бути застосований режим вільної торгівлі через відсутність необхідних для цих цілей документів, пропускаються до країни ввезення відповідно до вимог тарифного й нетарифного регулювання країни ввезення, може застосовуватися (відновлюватися) режим вільної торгівлі на митних територіях держав - учасниць Угоди за умови одержання належного посвідчення про їхнє походження (надання сертифіката форми СТ-1 та за необхідності інших документів, що підтверджують країну походження товарів) до закінчення 12 місяців з дня реєстрації митної декларації в країні ввезення (крім випадків фальсифікації сертифіката форми СТ-1)».

Таким чином, відповідно до приписів вищевказаних норм у органів доходів і зборів були всі законні підстави для здійснення митного контролю після завершення митного оформлення.

Крім того, слід зазначити, що за результатами розгляду скарги наданого ТОВ ""Вільнянський машинобудівний завод" Державна фіскальна служба України в листі від 25.07.2014 № 395/6/99-99-10-01-06-15 зазначило, що ГУ Міндоходів у Запорізькій області правомірно прийнято рішення про відмову у застосуванні режиму вільної торгівлі до товару та залишення ППР ГУ Міндоходів у Запорізькій області від 15.05.2014 №013, 014 без змін.

Враховуючи викладене вище, встановлено порушення ТОВ "'Вільнянський машинобудівний завод" норм міжнародної Угоди від 20 листопада 2009 року, ратифікованою Законом України від 06.07.2011 №3592-УІ, а саме: вимог п.7.4 Р.7 Правил в частині заповнення гр. 9 сертифікату про походження товару форми СТ-1 для цілей надання режиму вільної торгівлі, що призвело до заниження податкових зобов'язань.

Таким чином, відповідно до приписів вищевказаних норм у органу доходів і зборів були всі законні підстави для здійснення митного контролю після завершення митного оформлення та правомірно було складено податкові повідомлення форми «Р».

З урахуванням вказаних норм суд приходить до висновку про правомірне донарахування Запорізькою митницею ввізного мита в сумі 26 350,51 грн. за податковим повідомленням від 15.05.2014 № 014 та встановлення позивачу податкового зобовязання по податку на додану вартість в сумі 5 270,10 грн. за податковим повідомленням від 15.05.2014 №014.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У разі встановлення факту протиправних дій суд виносить відповідну постанову.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, на підставі викладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувані дії та рішення відповідача відповідають вимогам чинного законодавства України, а тому в задоволені адміністративного позову слід відмовити у повному обсязі.

Судовій збір, сплачений позивачем, до відшкодування не присуджується.

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160, 162, 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Вільнянський машинобудівельний завод" до Головного управління ДФС у Запорізькій області, за участі у справі, у якості третьої особи Запорізької митниці ДФС України про скасування податкових повідомлень-рішень від 15.05.2014 № 013 та №014 відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції

Суддя О.М. Нечипуренко