Справа № 821/3291/15-а
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2015-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/3291/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Василяки Д.К.,

при секретарі: Корнієнко Я.В., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 15.07.2015 р. № НОМЕР_1, № НОМЕР_2,

встановив:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі по тексту - ДПІ у Херсонській області або відповідач) про скасування податкових повідомлень-рішень від 15.07.2015 р. № НОМЕР_1, № НОМЕР_2.

Позовні вимоги ( з урахуванням уточнень) обґрунтовано тим, що відповідачем винесено податкові повідомлення - рішення від 15.07.2015 року №, яким позивача зобов'язано сплатити штраф з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатом річного декларування у розмірі 20% в сумі 1 290 грн. 03 коп. та податкове повідомленням-рішення від 15.07.2015 року №, яким позивача зобов'язано сплатити штраф з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатом річного декларування у розмірі 10% в сумі 148 грн. 26 коп.

Вказані податкові повідомлення - рішення позивач вважає протиправними та просить їх скасувати у зв'язку з тим, що позивач сплатив 5 085 грн. податок на доходи фізичних осіб за 2013 рік на реквізити, які були йому надані податковим інспектором 11 лютого 2014 року. Проте, в подальшому позивачу стало відомо, що кошти перераховані не на той рахунок, в зв'язку з чим він направив до податкового органу лист від 26.05.2014 року з проханням зарахувати переплату, що обліковувалась на його розрахунковому рахунку за кодом платежу 11010100 зарахувати на розрахунковий рахунок за кодом платежу 11010500. Вказав, що у декларації про майновий стан та доходи за 2013 рік № поданої 10.02.2014 року задекларував суму податкових зобов'язань 5 085,00 грн., а в акті камеральної перевірки зазначено суму 7 932, 75 грн. також, в акті зазначено період з 01.01.2013 року по 15.07.2015 року. Також позивач вказав, що протягом 2013 року ФОП ОСОБА_3 сплачено авансові платежі з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 2 250,75 грн. на розрахунковий рахунок податку з доходів за кодом платежу 11010500. Крім того, на початок 2013 року на особовому рахунку за даний податком з кодом 11010500 рахувалась переплата в сумі 1 050,11 грн., тому позивач вважає, що інспектор не приймаючи платіж ФОП ОСОБА_3 повинен був розраховувати штрафні санкції від суми 1784,14 грн., так як сума сплачених авансових внесків та сум; переплати автоматично мали зменшити суму податку до сплати за 2013 рік.

Отже, позивач вважає, що помилкове визначення розрахункового рахунку не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми грошового зобов'язання.

Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував. Заперечення обґрунтовано тим, що 10.02.2014 позивачем подано податкову декларацію про майновий стан і доходи № за 2013 рік на загальну суму 5085,00 грн. Термін сплати вказаної декларації припадав на 19.02.2014 року. Позивачем сплачено задекларовану суму, але помилково було вказано невірний розрахунковий рахунок та код платежу, а саме 11010100, а потрібно вказати податок з доходів фізичних осіб за котом платежу 11010500. Таким чином по податку на доходи з фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річною декларування виник податковий борг (код платежу 11010500). Позивачем направлено листи від 26.05.2014 року з проханням-переплату, що обліковувалась на його розрахунковому рахунку за кодом платежу 11010100 зарахувати на розрахунковий рахунок за кодом платежу 11010500. На підставі зазначеного відповідальним інспектором проведено камеральну перевірку облікових карток в результаті чого складено акт від 15.07.2015 №618/21-03-17-01/НОМЕР_3 "Про результати камеральної перевірки повноти та своєчасності сплати до бюджету по податку на доходи з фізичних осіб з 01.01.2013 по 15.07.2015". та виявлено факт пропущеним строків сплати податкового зобов'язання. Оскільки надмірно сплачені кошти перераховані (переплата що рахувалась за кодом платежу 11010100) здійснена в червні 2014, тому фактична сплата узгодженого зобов'язання в червні.

На підставі вказаного просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши подані документи, заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши адміністративний позов та документи покладені в його основу, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, суд приходить до наступного: фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 10.02.2014 подано податкову декларацію про майновий стан і доходи № за 2013 рік на загальну суму 5085,00 грн.

Перевіркою відповідача, за результатами якої складено акт від 15.07.2015 №618/21-03-17-01/НОМЕР_3 "Про результати камеральної перевірки повноти та своєчасності сплати до бюджету по податку на доходи з фізичних осіб з 01.01.2013 по 15.07.2015" встановлено пропущення строків сплати позивачем податкового зобов'язання, яке самостійно задекларовано.

15 липня 2015 року на підставі Державною податковою інспекцією у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області винесено податкове повідомлення - рішення №, яким нараховано штраф з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатом річного декларування у розмірі 20% в сумі 1 290 грн. 03 коп. на підставі ст.126 глави 11 розділу II Податкового кодексу України за затримку на 114, 97, 89, 88, 86, 85 календарних днів суми грошового зобов'язання в розмірі 6 450,15 грн. та податкове повідомлення - рішення №, яким нараховано штраф з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатом річного декларування у розмірі 10% в сумі 148 грн. 26 коп. на підставі ст.126 глави 11 розділу II Податкового кодексу України за затримку на 30, 22, 14 календарних днів суми грошового зобов'язання в розмірі 1 482,60 грн.

Згідно з п.п. 41.1.1. п. 41.1. ст.41 Податкового кодексу України (далі - ПКУ) контролюючими органами є: органи державної податкової служби - щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, крім зазначених у підпункті 41.1.2 цього пункту, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби.

Пунктом 36.1. статті .36 ПКУ передбачено, що податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до п.п. 14.1.175. п.14.1 ст. 14 ПКУ податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Підпунктом 20.1.28. п. 20.1. ст.20 ПКУ органи державної податкової служби мають право: застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п. 59.1. ПКУ у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_3 сплачену суму податкового зобов'язання, але помилково вказано невірний розрахунковий рахунок та код платежу, а саме 11010100, замість вірного податок з доходів фізичних осіб за котом платежу 11010500. Вказана обставина відповідачем не заперечувалась.

Крім того, позивачем до контролюючого органу направлено листи від 26.05.2014 року про перерахування переплати з розрахункового рахунку за кодом платежу 11010100 зарахувати на розрахунковий рахунок за кодом платежу 11010500.

Пунктом 22.4 статті 22 Закону України від 5 квітня 2001 року № 2346-ІІІ "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" встановлено, що при використанні розрахункового документа ініціювання переказу вважається завершеним з моменту прийняття банком платника розрахункового документа на виконання.

Отже, як встановлено під час розгляду справи, позивачем у строк, який визначено для сплати податкового зобов'язання здійснив оплату податкового зобов'язання до Державного бюджету України, проте у платіжному документі зазначив невірні реквізити для оплати.

Суд приходить до висновку, що здійснення помилки під час перерахування суми грошового зобов'язання до державного бюджету в строк, який встановлено для сплати податкового зобов'язання самостійно визначеного платником податків, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов'язання, не можуть бути підставою для застосування штрафів.

Крім того, для підтвердження факту несплати суми з податку на прибуток підприємств необхідно встановити, що у строк, який встановлено для сплати податкового зобов'язання самостійно визначеного платником податків, платник податків не вчинював дії, спрямовані на перерахування суми грошового зобов'язання до державного бюджету. А оскільки такі суми зараховуються на єдиний казначейський рахунок, то помилкове визначення розрахункового рахунку під час сплати суми податкового зобов'язання не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми грошового зобов'язання у визначений вказаною нормою Податкового кодексу України строк, а відтак і для застосування на підставі статті 126 Податкового кодексу України штрафних санкцій.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду України від 16 червня 2015 року № 21-377а15.

Проаналізувавши викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем неправомірно винесено оскаржувані рішення.

Серед критеріїв оцінювання судом рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, є принцип законності, що закріплений у ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що в даному випадку відповідачем не надано достатньо належних та допустимих доказів правомірності своїх дій, щодо оскаржуваних рішень.

У зв'язку з цим, суд, аналізуючи викладене приходить до висновку, що позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 15.07.2015 р. № НОМЕР_1, № НОМЕР_2 підлягає задоволенню.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 12,17,18, 19,128, ч. 1 ст. 158, 159, 160-163, 167 КАС України, суд

постановив:

Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області від 15.07.2015 р. № НОМЕР_1, № НОМЕР_2.

Стягнути на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_3) судові витрати в сумі 974 (дев'ятсот сімдесят чотири) грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (ідентифікаційний код юридичної особи 39473382) шляхом безспірного списання з рахунків органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 18 грудня 2015 р.

Суддя Василяка Д.К.

кат. 8.3.2