Справа № 545/4181/14-а
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2015 року м.Київ К/800/11832/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Заяць В.С.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України Полтавського району в Полтавські області про перерахунок та виплату щомісячної компенсації за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до Управління Пенсійного фонду України Полтавського району в Полтавські області, в якому просила: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови починаючи з 21 квітня 2014 року в перерахунку та виплаті державної та додаткової пенсії за втрату годувальника в розмірах, встановлених ст.ст.50, 53, ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; зобов'язати відповідача провести починаючи з 21 квітня 2014 року нарахування та виплату 50 відсотків пенсії по втраті годувальника відповідно до ст.ст.50, 53, ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» державної пенсії у розмірі не нижчому 10 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 100 процентів мінімальної пенсії за віком з урахуванням ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом України про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням проведених виплат, та до змін в законодавстві.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що є дружиною померлого ОСОБА_3, смерть якого пов'язана із захворюванням отриманим внаслідок ліквідації аварії на ЧАЕС. Вважає дії відповідача щодо відмови у перерахунку її пенсії, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірах встановлених ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними та протиправними, а посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210 необґрунтованим, оскільки застосування зазначеної постанови розраховано на бюджетний період у 2012 та 1013 бюджетних роках.

Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 11 грудня 2014 року позовні вимоги задоволено частково; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України Полтавського району в Полтавські області провести ОСОБА_2, починаючи з 21 квітня 2014 року нарахування та виплату 50 відсотків пенсії по втраті годувальника відповідно до ст.ст.50, 53, ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» державної пенсії у розмірі не нижчому 10 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 100 процентів мінімальної пенсії за віком з урахуванням ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом України про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням проведених виплат, та до змін в законодавстві; в решті позовних вимог відмовлено.

При винесенні рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив із наявності у позивача права на отримання 50 % пенсії по втраті годувальника відповідно до ст.ст.50, 53, ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» державної пенсії у розмірі не нижчі 10 мінімальних пенсії за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 100 процентів мінімальної пенсії за віком з урахуванням ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року задоволено апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України Полтавського району в Полтавські області; постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 11 грудня 2014 року скасовано; прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване відсутністю підстав для перерахунку розміру пенсії по втраті годувальника позивачу відповідно до ст.ст.50, ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в зв'язку з тим, що чоловік позивача за життя не отримував державну пенсію та додаткову пенсію, за шкоду заподіяну здоров'ю.

Не погоджуючись з рішенням апеляційного суду, ОСОБА_2 звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року, постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 11 грудня 2014 року залишити в силі.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, який був учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, віднесений до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України Полтавського району в Полтавській області, з 2012 року отримує пенсію за віком.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 20 грудня 2003 року НОМЕР_1. Експертним висновком Харківської міжвідомчої експертної комісії від 12 лютого 2004 року №9592 встановлений зв'язок смерті чоловіка позивача з роботами пов'язаними з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 15 липня 2014 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України Полтавського району Полтавської області про перерахунок та виплату щомісячної компенсації за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі провести ОСОБА_2 здійснити нарахування та виплату відповідно до ст.52 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щомісячної компенсації за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком з 01 січня 2014 року з урахуванням ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом України про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням проведених виплат, та до змін в законодавстві.

Розпорядженням Управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі Полтавської області від 07 липня 2014 року №156283 ОСОБА_2 переведена з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника.

31 липня 2014 року ОСОБА_2 звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі Полтавської області із заявою, в якій просила перерахувати та виплачувати 50 відсотків пенсії по втраті годувальника, а саме державної пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою 1-ої категорії - інвалідам І групи у розмірі не нижчим 10 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 100 процентів мінімальної пенсії за віком, з 05 лютого 2014 року.

18 серпня 2014 року Управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі Полтавської області листом №20/Б-06 повідомило позивача, що розмір її пенсії по втраті годувальника визначений згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастроф». Крім того зазначено, що станом на 01 серпня 2014 року на підставі розпорядження від 07 липня 2014 року №156283 розрахунок пенсії позивачу встановлений в сумі 1120,64 грн., в тому числі: 1816,11 грн. - розмір пенсії по інвалідності померлого годувальника, 908,06 грн. - розмір пенсії по втраті годувальника (1816,11 грн.*50%), 113,88 грн. - щомісячна компенсація за втрату годувальника внаслідок аварії на ЧАЕС (949 *12%), 98,70 грн. - індексація.

Частиною 1 ст.46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії І, інвалідам І групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 100 процентів мінімальної пенсії за віком.

Статтею 53 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, та щомісячна компенсація сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи виплачуються повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсія в разі втрати годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні (при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника), у розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 процентів пенсії по інвалідності померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім'ї - 100 процентів пенсії по інвалідності померлого годувальника, визначеної згідно із зазначеною статтею, що розподіляється між ними рівними частками.

За змістом ч.1 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу.

Згідно ст.37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім'ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

При цьому визначення розміру пенсії в зв'язку з втратою годувальника проводиться від розміру пенсії, яку отримувала померла особа.

З аналізу вказаної норми вбачається, що отримання пенсії у зв'язку з втратою годувальника безпосередньо залежить від виду та розміру пенсійного забезпечення, що отримувала померла особа, тобто, обрахування пенсії відбувається з фактичного її розміру, а не з розміру пенсії, яку він мав би право отримувати.

Як вбачається з матеріалів справи, гр.ОСОБА_3 за життя пенсії у розмірі 10 мінімальних пенсій за віком відповідно до ст.54 Закону України Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткової пенсії в розмірі 100% мінімальної пенсії за віком, згідно ст.50 цього Закону, відповідно до встановленого нового розміру прожиткового мінімуму не отримував.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для перерахунку розміру пенсії у зв'язку з втратою годувальника позивачу, оскільки чоловік позивача за життя та на день смерті не отримував як основної, так і додаткової пенсії відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

За вказаними обставинами апеляційний суд дійшов вірного висновку про правомірність дій відповідача та відмови у задоволенні позову.

Доводи касаційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду апеляційної інстанцій не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених ст.ст.237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді