Справа № 377/1334/15-а
Суддя: Малишенко Т. О.
Дата ухвалення: 2015-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

Справа №377/1334/15-а

Провадження №2-а/377/89/15

24 грудня 2015 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді Малишенко Т.О., розглядаючи в м. Славутичі в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Славутичі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов,язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, звернулася до суду за вищевказаним позовом, просить: Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в місті Славутичі Київської області щодо припинення подальшої виплати їй пенсії за вислугою років як працівнику освіти у зв'язку з помилковістю її призначення - неправомірними. Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Славутичі Київської області: відмінити рішення щодо припинення подальшої виплати мені пенсії за вислугою років як працівнику освіти у зв'язку з помилковістю її призначення; відновити виплату раніше призначеної мені пенсії за вислугою років як працівнику освіти з урахуванням невиплачених сум з моменту припинення її виплати. Позивач в позовній заяві зазначає що наприкінці 2014 року вона звернулась до Управління Пенсійного фонду України у місті Славутичі Київської області з проханням призначити їй пенсію за вислугою років як працівнику освіти. Після розгляду всіх наданих документів їй була призначена відповідна пенсія за умови звільнення з посади, яка дає право на призначення пенсії за вислугою років як працівнику освіти. Пенсію вона отримувала з лютого 2015 року, проте у вересні 2015 року відповідач припинив подальшу виплату їй пенсії у зв'язку з помилковістю, на його погляд, її призначення. У своїй офіційній відповіді від 18.11.2015 року за № 160/Г-03 на її запит відповідач аргументує дане рішення тим, що «... Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років, затвердженим Постановою КМУ № 909 від 04.11.1993 р. (зі змінами та доповненнями) передбачено право, що «школа мистецтв» відноситься до позашкільних навчальних закладів, та визначено перелік посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років. Посада «викладача» відсутня у зазначеному переліку...». Вважає, що дане рішення відповідача щодо припинення подальшої виплати їй пенсії за вислугою років як працівнику освіти у зв'язку з помилковістю її призначення є порушенням вимог чинного законодавства України. Тому просила заявлені вимоги у позові задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання позивачі її представник не з'явилися, подали заяву з проханням слухати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, докази надали до позовної заяви.

Представник відповідача, Управління Пенсійного Фонду України у м. Славутичі Київської області в судове засідання не з'явився, до суду подана заява про розгляд справи за відсутності їх представника. На позов ОСОБА_1, відповідачем подано письмові заперечення, відповідно до яких просять відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У своїх запереченнях відповідач вказує на те, що перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років від 04.11.1993 року, затверджений Постановою КМ України №909, що діє на даний час, дає право на отримання пенсії за вислугу років на наступних посадах у позашкільних навчальних закладах: директори, їх заступники з навчально-виховної, навчальної, виховної роботи, завідуючі відділами (лабораторіями, кабінетами), художні керівники, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи. Перелік посад є вичерпним і посади в ній розширеному тлумаченню не підлягають. Підстави для зарахування до спеціального стажу роботу на посаді викладача по класу фортепіано після 04.11.1993 року відсутні, оскільки до Переліку №909 посада викладача не включена.

Оскільки сторони в судове засідання не зявилися, суд за правилом ст.122 КАС України розглянув справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані позивачем письмові докази та заперечення відповідача, суд встановив наступні обставини справи та правовідносини, що склалися між сторонами.

Встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 - позивач у справі, подала 23.12.2014 року заяву про призначення пенсії до УПФУ в м. Славутичі Київської області.

Відповідно до протоколу №2034 від 30.12.2014 року їй призначено пенсію за вислугу років як працівнику освіти, загальний стаж 34 роки 11 місяців 11 днів, який складається стажу працівника освіти 27 років 2 місяців; страхового стажу з 01.07.2000року-14 років 5 місяців; а також загального стажу після 2004 року -10 років 11 місяців.

Рішенням начальника УПФУ в м. Славутичі № 160/Г-03 від 18.11.2015 року ОСОБА_1, було припинено виплату їй пенсії у зв'язку з помилковістю.

Вирішуючи публічно-правовий спір, суд виходить із встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Згідно ч.1 ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Відповідно до ч.2 цієї статті органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язати діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно записів у трудовій книжці трудовий стаж позивача розпочато 15.08.1987 року вона прийнята в БК «40 лет Октября» на посаду акомпаніатора, звільнена 01.10.1987 року шляхом переводу в Кімрську Дитячу Музичну Школу №1. З 01.10.1987 року позивач прийнята на роботу в Кімрську Д.М.Ш.№1 в якості викладача хорового співу і викладача по класу фортепіано. Звільнена 31.08.1988 року у зв,язку з переводом до Школи мистецтв м. Славутича. 01.09.1988 року прийнята на роботу у Школу мистецтв м. Славутича Київської області викладачем по класу фортепіано, звідки 22.12.2014 року звільнена з посади викладача з класу фортепіано за власним бажанням.

Таким чином судом встановлено, що позивач на момент звернення, тобто з 23.12.2014 року до відповідача з заявою про призначення їй пенсії за вислугу років, як працівнику освіти, має стаж роботи на посаді викладача школи мистецтв м. Славутича більше 26 років, загальний стаж працівника освіти 27 років 2 місяці.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники освіти. Відповідно до п. «є» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку. Відповідно до ст. 39 Закону України "Про освіту" до позашкільних навчальних закладів належать палаци, будинки, центри, станції дитячої, юнацької творчості, учнівські та студентські клуби, дитячо-юнацькі спортивні школи, школи мистецтв, студії, початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади, бібліотеки, оздоровчі та інші заклади. В частині 5 ст.12 Закону України "Про позашкільну освіту" зазначено, що перелік типів позашкільних навчальних закладів затверджується Кабінетом Міністрів України, який своєю Постановою від 06.05.2001року за № 433 затвердив такий перелік. У п.6 Переліку до позашкільних навчальних закладів типу "Початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади" віднесено школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 за № 963 посада викладача включена до переліку посад педагогічних працівників.

Відповідно до ч. 1 ст.38 Закону України «Про освіту», позашкільна освіта та виховання є частиною структури освіти і спрямовуються на розвиток здібностей, талантів дітей, учнівської та студентської молоді, задоволення їх інтересів, духовних запитів і потреб у професійному визначенні. Відповідно до ст. 57 Закону України "Про освіту" держава забезпечує педагогічним працівникам призначення і виплату пенсій згідно із чинним законодавством. Абзацом третім ч.4 ст.21 Закону України "Про позашкільну освіту" передбачено право педагогічних працівників позашкільних навчальних закладів на пенсію за вислугою років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років. Пунктом 4 Прикінцевих і перехідних положень цього Закону було дано доручення Кабінету Міністрів України привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та внести зміни до існуючих, що суперечать цьому Закону. На жаль, Кабінетом Міністрів України на виконання вимог п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про позашкільну освіту" не було внесено відповідних змін та доповнень до Постанови КМУ від 04.11.1993року за №909 (на яку посилається відповідач у своєму рішенні) з метою реалізації права педагогічних працівників позашкільних закладів на пенсію за вислугою років відповідно до вимог ст. 21 цього Закону.

Разом з тим відповідно до листа Міністерства соціального захисту населення № 01-3/133-02-2 від 01.02.1995 року за дорученням КМУ від 06.01.1995 року за № 397/21 дію Постанови Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року за № 909 в частині призначення пенсії за вислугою років було поширено, в тому числі на викладачів музичних, художніх, хорових, хореографічних шкіл, шкіл мистецтв та інших шкіл естетичного виховання, без внесення змін до Постанови.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про позашкільну освіту», педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугу років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

Постановою КМ України від 14.06.2000 року №963 «Про затвердження переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників» посада викладача всіх спеціальностей, керівника гуртка, секції, студії, інших форм гурткової роботи, музичного керівника, включена до переліку посад педагогічних працівників.

Пунктом 1 Переліку Постанови КМ України від 04.11.1993 року №909 визначено, що викладачі музичних шкіл мають право на пенсію за вислугою років, що призначається за наявності спеціального стажу роботи не менше 25 років.

Стаття 21 Закону України "Про позашкільну освіту" має вищу юридичну силу, ніж Постанова Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року за № 909, оскільки підзаконні нормативні акти не можуть суперечити законам.

Припинивши тобто відмовивши позивачеві у виплаті призначенні пенсії відповідно до поданої заяви та доданих документів, відповідач порушив існуючий правовий порядок і незаконно відмовив у зарахуванні періоду роботи на посаді викладача школи мистецтв, як працівнику освіти, який має стаж роботи на посаді викладача Славутицької школи мистецтв більше 26 років, при обчисленні стажу роботи за наявності відповідного права у позивача, яке підтверджено ним в установленому порядку.

Оскаржуваним рішенням та дією відповідач обмежив право позивача, у зв'язку з чим воно підлягає судовому захисту передбаченим законом способом та відповідно до позовних вимог. Враховуючи, що ОСОБА_1, на момент звернення до відповідача з заявою про призначення їй пенсії за вислугу років, як працівнику освіти, має стаж роботи на посаді викладача Славутицької школи мистецтв більше 26 років, посада викладача школи мистецтв включена до Переліку Постанови КМ України від 04.11.1993 року і дає право на пенсію за вислугу років, суд вважає адміністративний позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. 2, 4 - 6, 17-20, 160-163 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати дії УПФУ в м. Славутичі щодо припинення подальшої виплати ОСОБА_1 пенсії за вислугою років як працівнику освіти у зв'язку з помилковістю її призначення - неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Славутичі Київської області: відмінити рішення щодо припинення подальшої виплати ОСОБА_1 пенсії за вислугою років як працівнику освіти у зв'язку з помилковістю її призначення; відновити виплату раніше призначеної їй пенсії за вислугою років як працівнику освіти з урахуванням невиплачених сум з моменту припинення її виплати.

Судові витрати позивача по оплаті судового збору на суму 487 гривень 20 копійок компенсувати за рахунок Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Славутицький міський суд. Апеляційні скарги можуть бути подані протягом десяти днів з дня одержання копії постанови у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційних скарг, якщо їх не було подано, а у разі їх подання, якщо її не скасовано, постанова набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя Т. О. Малишенко