Справа № 2а/1770/2762/2012
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2015-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а/1770/2762/2012

20 листопада 2015 року м. Рівне
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Сала А.Б. за участю секретаря судового засідання Демчук І.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не з'явився;

третьої особи 1 позивача: представник не з'явився;

третьої особи 2 позивача: предстаник не з'явився;

третьої особи 2 позивача: представник не з'явився;

відповідача: представник не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 управління Державного казначейства України в Рівненській області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 ДАІ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області

до ТОВ "МТВ" - офіційного дилера "ПСУ"
про стягнення збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції з відчуження легкового автомобіля , -
ВСТАНОВИВ :

Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю - фірма "МТВ"- офіційний дилер "ПСУ" про стягнення збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції з відчуження легкового автомобіля.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містаx, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 30.04.2002 № 8-2 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 25.02.2008 № 5-5) управління Пенсійного фонду України в м. Рівне контролює надходження страхових внесків та інших платежів до Фонду від підприємств, установ, організацій та громадян. П. 7 ст. 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 № 400/97-ВР (далі Закон № 400/97-ВР в редакції котра діяла до 07.06.2012) передбачено, що платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є юридичні та фізичні особи при відчуженні легкових автомобілів, крім легкових автомобілів, якими забезпечуються інваліди, та тих автомобілів, які переходять у власність спадкоємцям за законом. Відповідно до підпункту 1 п. 8 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-1V до набрання чинності законом про спрямування частини страхових внесків до Накопичувального фонду платники збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, визначені пунктами 5-10 статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", сплачують збір на обов'язкове державне пенсійне страхування в порядку та розмірах, визначених зазначеним Законом. Збір на обов'язкове державне пенсійне страхування платники збору, визначені п. 7 ст. 1 Закону № 400/97-ВР, сплачують на рахунки з обліку коштів спеціального фонду державного бюджету, відкриті в управліннях Державного казначейства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі в розмірі 3 відсотків від об'єкта оподаткування (вартості легкового автомобіля) (ст.ст. 2, 3, 4 Закону № 400/97-ВР). Тобто, Законом № 400/97-ВР в редакції котра діяла до 07.06.2012 визначено, що обов'язок зі сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування покладається на осіб, які відчужують автомобіль. Відчуження - перехід прав власності від однієї особи, до іншої; один із способів здійснення власником повноважень розпорядження. Відчуження проводиться головним чином по волі первинного власника на основі договору з набувачем майна.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 09.07.2011 за № 09/07 ОСОБА_1 придбав у ТОВ "МІВ" офіційного дилера "ПСУ" автомобіль марки PEUGEOT 3008. Квитанцією від 05.08.2011 № 9-508253 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій" від 03.11. 1998 № 1740 ОСОБА_1 сплатив збір на обов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 5660 грн. Але на підставі рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 02.11.2011 по справі №2а/1770/3821/2011, яке набрало законної сили, було стягнуто із Державного бюджету України через ОСОБА_2 управління Державного казначейства України у Рівненській області на користь ОСОБА_1 суму помилково сплаченого збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з операції відчуження легкового автомобіля у розмірі 5660 грн. Законом № 400/97-ВР передбачена сплата збору лише при відчуженні автомобіля. Автомобіль ОСОБА_1 відчужений ТОВ "МТВ" - офіційним дилером "ПСУ". Таким чином, з операції купівлі-продажу легкового автомобіля марки PEUGEOT 3008, яка проведена між ТОВ "МТВ" - офіційний дилер "ПСУ" та ОСОБА_1 збір на обов'язкове державне пенсійне страхування фактично не сплачений, тому борг від зазначеної операції складає 5660,00 грн. Враховуючи наведені обставини просив позов задовольнити повністю.

Позивач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності представника управління.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 ДАІ УМВС України в Рівненській області у судове засідання не з'явився, про дату, час, місце судового засідання судом повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Судом не визнавалася обов'язковою участь представника третьої особи в судовому засіданні.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4 управління Державного казначейства України в Рівненській області у судове засідання не з'явився, про дату, час, місце судового засідання судом повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Судом не визнавалася обов'язковою участь представника третьої особи в судовому засіданні.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача у судовове засідання не прибув, подав суду заперечення на адміністративний позов. Вказав, що згідно з пунктом 7 ст. 1 Закону України "Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування", визначено, що платниками збору є юридичні та фізичні особи при відчуженні легкових автомобілів, крім легкових автомобілів, якими забезпечуються інваліди, та тих автомобілів, які переходять у власність спадкоємцям за законом. Вказаний збір сплачується відповідно до Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1740 від 03.11.1998, згідно з п. 1 якого цей порядок регулює питання сплати збору на обовязкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування". Збір на обовязкове державне пенсійне страхування з операцій, визначених п. 12 Порядку, сплачується у розмірі 3% вартості легкового автомобіля, визначеної відповідно до договорів купівлі-продажу. Крім того, згідно приписів п. 14 Порядку органи Державтоінспекції здійснюють реєстрацію легкових автомобілів лише за умови сплати збору на обовязкове державне пенсійне страхування, що підтверджується документом про сплату цього збору. Тобто, саме особа, фізична або юридична, яка набуває право власності на транспортний засіб має сплачувати відповідний збір до пенсійного фонду, оскільки закон визначає випадки, коли виникає обовязок такої сплати, а Порядок коло осіб, хто має вносити такий платіж. Окрім того, що обовязок сплати збору виник з договору купівлі-продажу автомобіля №09/07 від 09.07.2011. Відповідно до розділу 5 даного договору: всі витрати, пов'язані з реєстрацією автомобіля в органах ДАІ УМВС несе Покупець. Варто також зазначити, що ТОВ - фірма «МТВ» на момент продажу автомобіля не являлася його власником, а тому відповідно не могла бути відчужувачем даного автомобіля. 03.01.2012 між ТОВ «Пежо Сітроен Україна» (Постачальник) та ТОВ - фірма «МТВ» (Уповноважений дилер) було укладено дилерський договір №2012/44Р, згідно якого Постачальник надає Уповноваженому дилеру на невиключній основі та на строк дії цього Договору право здійснювати роздрібний продаж, згідно з визначенням, яке міститься в статті 698 Цивільного кодексу України, нових транспортних засобів РЕUСЕОТ та запасних частин відповідно до чинних розцінок рекомендованих Постачальником, пропонувати послуги стосовно цих товарів, а також право відповідної комерційної діяльності. Тобто відповідач являється суб'єктом господарювання, який уповноважений лише на здійснення продажу транспортних засобів та не являється їх власником, а отже і відчужувачем. Окрім того, позивач безпідставно посилається на ст. 255 КАС України вказуючи, що обставини, які були встановлені судовим рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 02.11.2011, ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14.03.2012 по справі № 2а/1770/3821/2011 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.08. 2012 року по справі К/9991/27118/12/12, щодо обов'язку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування покладається на осіб, які відчужують автомобіль. Оскільки, дане твердження являється правовою позицією суду, а не фактичними обставинами, що були встановлені судом, як того вимагають ст.ст. 82, 255 КАС України. Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В даній справі беруть участь інші сторони та рішеннями судів, на які посилається позивач, не встановлено будь-яких обставин, саме щодо ТОВ - фірма "МТВ". Разом з тим, вказали, що ТОВ "МТВ" не здійснює відчуження легкових автомобілів, а вчиняє їх реалізацію згідно дилерського договору. На підставі вказаного просили в задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України, у разі не прибуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін на підставі наявних доказів.

Враховуючи неявку в судовезасіданнявсіхосіб, якіберуть участь у справі, відповідно до положень ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувально готехнічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх в сукупності, відповідно до вимог закону, судом встановлено наступне.

У липні 2011 року ОСОБА_1 придбано автомобіль марки PEUGEOT 3008, що підтверджується договором купівлі - продажу №09/07 від 09 липня 2011 року (а.с. 5-7).

При реєстрації даного транспортного засобу ОСОБА_1, згідно квитанції № 9-508253 від 105.08.2011 було сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції відчуження легкового автомобіля у розмірі 5660,00 грн. (а.с.8).

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 02.11.2011 у справі № 2а/1770/3821/2011 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 управління Державного казначейства України у Рівненській області, ОСОБА_3 ДАІ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області про визнання неправомірними дій та стягнення коштів в сумі 5660,00 грн., яка набрала законної сили згідно Ухвали Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14.03.2012, адміністративний позов задоволено повністю, визнано протиправними дії відповідача управління Пенсійного фонду України в м. Рівне щодо відмови позивачу - ОСОБА_1 в поверненні безпідставно отриманого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 5660,00 грн. з операції з відчуження легкового автомобіля та стягнуто з Державного бюджету України через ОСОБА_2 управління Державного казначейства України у Рівненській області на користь ОСОБА_1 суму помилково сплаченого збору на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, з операції з відчуження легкового автомобіля, у розмірі 5660,00 грн. (а.с. 10-18).

11 квытнч 2012 року, з метою примусового виконання рішення суду, що набрало законної сили, Рівненським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист (а.с. 19).

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування визначений в Законі України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06. 1997.

Відповідно до пункту 7 статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", в переліку платників збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є юридичні та фізичні особи при відчуженні легкових автомобілів, крім легкових автомобілів, якими забезпечуються інваліди, та тих автомобілів, які переходять у власність спадкоємцям за законом.

Вказана норма Закону покладає обов'язок зі сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на осіб лише у випадку відчуження, а не при купівлі автомобілів.

Відповідно до Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1740 від 03.11.1998, платниками збору на обов'язкове пенсійне страхування з операцій по відчуженню легкових автомобілів, є особа яка набула права власності на автомобіль.

Зокрема, відповідно до пункту 12 вищезазначеного порядку, платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій з відчуженням легкових автомобілів є підприємства, установи та організації всіх форм власності, а також фізичні особи, які набувають право власності на легкові автомобілі шляхом купівлі легкових автомобілів, у тому числі у виробників або торгівельних організацій (крім випадків забезпечення автомобілями інвалідів згідно із законодавством).

Проте, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами та враховуючи частину 4 статті 9 КАС України відповідно до якої, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, законам України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, тому при вирішенні даного питання пріоритетним є Закон України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, з аналізу вищевикладених обставин справи досліджено, що обов'язок сплати збору не може бути покладений на особу, яка набуває право власності у відповідності до Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1740 від 03.11. 1998, оскільки це суперечить акту вищої юридичної сили.

Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" передбачена сплата збору лише при відчуженні автомобіля, а не при його купівлі (придбанні). За таких обставин суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не є платником збору з відчуження автомобіля.

Разом з тим, твердження представника позивача щодо застосування ст. 255 КАС України з питань обов'язку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування ТОВ - фірма "МТВ", не береться до уваги судом, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В даній справі беруть участь інші сторони та рішеннями судів, на які посилається позивач, не встановлено будь-яких обставин, саме щодо ТОВ - фірма "МТВ".

Крім того, суду слід зазначити, відповідно до ст. 3 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" збір на обов'язкове державне пенсійне страхування платники збору, визначені у частині другій цієї статті, сплачують до Пенсійного фонду України в порядку, визначеному законодавством України.

Пунктом 7.1 розділу 7 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою Правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003 передбачено, що порядок сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, а саме операцій з купівлі-продажу валют, продажу ювелірних виробів із золота (крім обручок), платини і дорогоцінного каміння, відчуження легкових автомобілів, купівлі-продажу нерухомого майна, послуг стільникового рухомого зв'язку, здійснюється відповідно до Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 листопада 1998 року № 1740.

Згідно п. 17 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1740 від 03.11.1998 у разі неповної або несвоєчасної сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування несплачені суми стягуються з платників із застосуванням фінансових санкцій, передбачених законодавством.

Разом з тим, позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу щодо підтвердження неповної або несвоєчасної сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування ТОВ - фірма "МТВ", а також застосуванням фінансових санкцій до відповідача за вчинене порушення.

Крім того, як зазначено вище судом, платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій відчуження легкових автомобілів є підприємства, установи та організації, що здійснюють відчуження легкових автомобілів.

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 658 ЦК України, право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

Разом з тим, судом встановлено, що власником автомобіля марки PEUGEOT 3008, який було придбано ОСОБА_1 є ТОВ "Пежо Сітроен Україна".

ТОВ - фірма "МТВ" є уповноваженим дилером ТОВ "Пежо Сітроен Україна" та згідно дилерського договору № 2011/44/Р від 31 грудня 2010 року здійснювало реалізацію отриманого згідно акту прийняття-передачі транспортних засобів від 12.07.2011 автомобіля марки PEUGEOT 3008.

За наслідком укладення договору купівлі-продажу автомобіля НОМЕР_1 - фірма "МТВ", згідно комерційної політики ТОВ "Пежо Сітроен Україна", отримало доход у формі фіксованої маржі, що становить 8 % вартості автомобіля без врахування ПДВ. Повну вартість автомобіля, що сплачено покупцем, було перераховано на рахунок його власника - ТОВ "Пежо Сітроен Україна".

Оскільки відповідач не був власником автомобіля марки PEUGEOT 3008 та не вчиняв його відчуження, а здійснював лише реалізацію згідно дилерського договору, то позовні вимоги щодо стягнення збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій відчуження легкових автомобілів з ТОВ - фірма "МТВ" є безпідставними та необґрунтованими.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 зазначеного Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, у ході судового засідання позивач не довів суду обґрунтованості позовних вимог, а відповідач підтвердив правомірність заперечень.

Оскільки факт наявності у позивача підстав для задоволення позову не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду, то поданий позов належить залишити без задоволення.

Выдповідно до ст. 94 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Сало А.Б.