Справа № 2а-6850/10/1370
Суддя: Ліпський Д.В.
Дата ухвалення: 2015-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2015 року м. Київ К/800/540/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді Ліпського Д.В.,

суддів: Головчук С.В.,

Черпака Ю.К.

розглянувши у порядку попереднього розгляду касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю фірми "ЛІМ-Ігор" на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2010 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 6 грудня 2013 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю фірми "ЛІМ-Ігор" до Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, третя особа - закрите акціонерне товариство "Трускавецькурорт" про визнання рішення протиправним, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2010 року позивач звернувся до суду із позовом до Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання рішення протиправним.

Позивач уточнивши позовні вимоги просив визнати протиправним Рішення відповідача № 324 від 15 квітня 2010 року у частині не прийняття до заліку витрат у розмірі 3 276 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2010 року у задоволенні позову було відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 6 грудня 2013 року, апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, а рішення першої інстанції без змін.

Не погоджуючись із судовими рішеннями першої та апеляційної інстанції позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги, оскільки вважає, що судами неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, у межах, визначених ст. 220 КАС України, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що 16 березня 2010 року проведено перевірку позивача з питань правильності нарахування, сплати, використання та обліку таким коштів фонду соціального страхування за період з 01 січня 2008 року по 01 березня 2010 року, за результатами якої встановлено, що позивачем допущено порушення вимог частини 1 статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» та пп. 6.2 Інструкції про порядок забезпечення застрахованих осіб і членів їх сімей путівками на санаторне-курортне лікування, які придбані за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, що затверджена Постановою Правління фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 2 червня 2005 року № 55 (далі -Інструкція), а саме в касі підприємства виявлено санаторно-курортну путівку № 125920, вартістю 4 095 грн., в санаторій ЗАТ ЛОЗ ,,Трускавецькурорт" з терміном заїзду, що минув 25 січня 2009 року, про що складено Акт № 87 від 16 березня 2010 року.

Дані порушення були зафіксовані в Акті перевірки та відповідачем прийнято оскаржуване Рішення № 324 від 15 квітня 2010 року, яким не прийнято до зарахування в рахунок коштів Фонду витрати в сумі 3 276 грн. (сума становить різницю між вартістю путівки та її частковою оплатою, а саме 4 095 грн. - вартість путівки та 819 грн. сплачена сума).

18 грудня 2008 року між Закритим акціонерним товариством лікувально-оздоровчих закладів «Трускавецькурорт» (виконавець) та відповідачем (замовник) укладено договір №201/06/08, згідно якого виконавець зобов'язується надати протягом І кварталу 2009 року послуги з санаторно-курортного лікування застрахованим особам та членам-їх сімей за профілями лікування, зазначеними у Додатку №2 до цього Договору у відповідних об'єктах, зазначених в пункті 1.1 Договору.

За умовами пункту 1.2 вище наведеного договору, послуги надаються виконавцем на підставі санаторно-курортних путівок у кількості, за видами та ціною, що визначені в додатку №1 до цього договору.

Відповідно до пункту 3.5 даного договору, у разі повернення замовником путівок, а також запізнення та (або) дострокового вибуття застрахованих осіб і членів їх сімей оплата вартості ненаданих виконавцем послуг замовником не проводиться, а перераховані за такі послуги кошти повертаються замовнику;)

Станом на І квартал 2009 року путівка №125920 з терміном заїзду, що минув 25 січня 2009 року, не була використана, а відтак третя особа 10 лютого 2010 року повернула відповідачу кошти за усі не приїзди згідно вищенаведеного договору в сумі 225 840 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №№458 667, 458 666 від 10 лютого 2010 року.

Пунктами 3 та 6 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» передбачено, що страховик має право: здійснювати перевірку правильності нарахування і повноти сплати страхових внесків та використання страхових коштів на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників; накладати фінансової санкції та адміністративні штрафи, передбачені цим Законом та іншими актами законодавства.

Згідно частини 1 статті 47 вищенаведеного Закону, для забезпечення відновлення здоров'я застрахована особа та члени її сім'ї (а також особа, яка навчається у вищому навчальному закладі) мають право на отримання санаторно-курортного лікування, оздоровлення в спеціалізованих оздоровчих закладах (у тому числі дитячих) у межах асигнувань, установлених бюджетом Фонду на зазначені цілі, та в порядку і на умовах, визначених правлінням Фонду.

Відповідно до п.п. 6.2. п.6 Інструкції, сума витрат Фонду за путівки, які видані з порушенням цієї Інструкції, у тому числі не використані, не приймається до заліку та відшкодовується за рахунок страхувальника при умові нанесення Фонду матеріальних збитків.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки позивач, отримавши путівку на санаторно-курортне лікування за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, не використав таку, не повідомив про даний факт органи Фонду та санаторій, тим самим завдав відповідачу матеріальних збитків, а відтак останній правомірно виніс оскаржуване рішення.

Враховуючи те, що посилання позивача в касаційній скарзі на порушення судами норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження при розгляді даної справи, а судами повно та всебічно перевірені надані сторонами докази, дана їм належна оцінка у рішеннях, які належним чином мотивовані і за своїм змістом та формою відповідають вимогам матеріального та процесуального закону, касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю фірми "ЛІМ-Ігор" залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2010 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 6 грудня 2013 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю фірми "ЛІМ-Ігор" до Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, третя особа - закрите акціонерне товариство "Трускавецькурорт" про визнання рішення протиправним - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.В. Ліпський

Судді: С.В. Головчук

Ю.К. Черпак