Справа № 338/1432/15-а
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2015-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2015 року Справа № 876/10654/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області на постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 07 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій та зобов»язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області (далі УПФУ в Богородчанському районі), в якому просив визнати протиправною відмову в перерахунку призначеної пенсії з урахуванням пільгового обчислення стажу роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за періоди: з 19 січня 1990 року по 06 січня 1992 року, з 28 квітня 1992 року по 12 березня 1994 року, з 16 грудня 2000 року по 15 листопада 2001 року, з 16 грудня 2001 року по 16 вересня 2003 року, з 04 листопада 2003 року по 12 лютого 2004 року, з 10 жовтня 2005 року по 11 грудня 2010 року, з 15 січня 2011 року по 13 грудня 2013 року, з 28 лютого 2014 року по 09 квітня 2014 року; зобов»язати відповідача зробити перерахунок та виплатити пенсію з врахуванням пільгового обчислення стажу з моменту її призначення - з квітня 2015 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликався на те, що він є пенсіонером, перебуває на обліку в управлінні ПФУ в Богородчанському районі та з 22 квітня 2015 року отримує пенсію за віком. При обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсійне забезпечення, періоди роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, йому зараховано до стажу в одинарному розмірі, хоча такий стаж повинен обчислюватися з розрахунку один рік роботи за один рік і 6 місяців.

Постановою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 07 жовтня 2015 року адміністративний позов задоволено; Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з зарахуванням до трудового стажу періодів його роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з 19 січня 1990 року по 06 січня 1992 року, з 28 квітня 1992 року по 12 березня 1994 року, з 16 грудня 2000 року по 15 листопада 2001 року, з 16 грудня 2001 року по 16 вересня 2003 року, з 04 листопада 2003 року по 12 лютого 2004 року, з 10 жовтня 2005 року по 11 грудня 2010 року, з 15 січня 2011 року по 13 грудня 2013 року, з 28 лютого 2014 року по 09 квітня 2014 року на пільгових умовах, із розрахунку один рік роботи за один рік 6 місяців; зобов»язано управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з 19 січня 1990 року по 06 січня 1992 року, з 28 квітня 1992 року по 12 березня 1994 року, з 16 грудня 2000 року по 15 листопада 2001 року, з 16 грудня 2001 року по 16 вересня 2003 року, з 04 листопада 2003 року по 12 лютого 2004 року, з 10 жовтня 2005 року по 11 грудня 2010 року, з 15 січня 2011 року по 13 грудня 2013 року, з 28 лютого 2014 року по 09 квітня 2014 року на пільгових умовах, із розрахунку один рік роботи за один рік 6 місяців, і здійснити перерахунок призначеної пенсії з 22 квітня 2015 року.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, УПФУ в Богородчанському районі подано апеляційну скаргу на неї, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що зарахування спірних періодів роботи до трудового стажу в кратному обчисленні може мати місце через підтвердження цього періоду роботи укладеними договорами або іншими документами, які б засвідчували його право на пільги, передбачені чинним законодавством.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що 19 січня 1990 року по 06 січня 1992 року, з 16 грудня 2000 року по 15 листопада 2001 року, з 16 грудня 2001 року по 16 вересня 2003 року, з 04 листопада 2003 року по 12 лютого 2004 року, з 10 жовтня 2005 року по 11 грудня 2010 року, з 15 січня 2011 року по 13 грудня 2013 року, з 28 лютого 2014 року по 09 квітня 2014 року ОСОБА_1 працював вахтовим та вахтово-експедиційним методами в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі: помічником бурильника у НГВУ «Майснєфть» (м. Пить-Ях, Ханти-Мансійский автономний округ), помічником бурильника, бурильником в ТзОВ «Шаімська нафтосервісна компанія» (м. Урай, Ханти-Мансійський автономний округ), бурильником у ТзОВ «Співдружність-Радужний 2» (м. Радужний, Ханти-Мансійский Автономный округ), помічником бурильника на ВАТ «Білоруське управління з підвищення нафтовіддачі пластів та капітальному ремонту свердловин» (м. Нижньовартовськ, Ханти-Мансійський автономний округ); помічником бурильника у ТзОВ «Надра» (м. Нижньовартовськ, Ханти-Мансійський автономний округ).

З 28 квітня 1992 року по 12 березня 1994 року ОСОБА_1 працював вахтовим методом в районах Крайньої Півночі - помічником бурильника в НГВУ «Муравлєнковскнєфть» ВО «Ноябрськнєфтєгаз» (м. Ноябрськ, Ямало-Ненецький автономний округ).

Це підтверджується записами в трудовій книжці позивача (а.с. 8-13).

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на пільгове обчислення стажу в півтораразовому розмірі за періоди роботи: з 19 січня 1990 року по 06 січня 1992 року, з 28 квітня 1992 року по 12 березня 1994 року, з 16 грудня 2000 року по 15 листопада 2001 року, з 16 грудня 2001 року по 16 вересня 2003 року, з 04 листопада 2003 року по 12 лютого 2004 року, з 10 жовтня 2005 року по 11 грудня 2010 року, з 15 січня 2011 року по 13 грудня 2013 року, з 28 лютого 2014 року по 09 квітня 2014 року, оскільки з поданих ним документів видно, що він, працюючи вахтовим та вахтово-експедиційним методами в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, користувався пільгами, передбаченими Указом від 10 лютого 1960 року.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є помилковим, виходячи з наступного.

За правилами абзаців першого та другого пункту 5 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року. Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу від 10 лютого 1960 року, постанови № 148, Указу від 26 вересня 1967 року.

Указом від 10 лютого 1960 року передбачено надання всім робітникам і службовцям державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій таких пільг: виплату надбавок до заробітної плати, надання додаткових відпусток, можливість об»єднання відпусток, але не більш як за три роки, виплату різниці між розміром допомоги по соціальному страхуванню і фактичним заробітком (включаючи надбавки) у разі тимчасової втрати працездатності (статті 1-4).

Статтею 5 цього Указу встановлено надання додаткових пільг, зокрема, зарахування одного року роботи у вказаних районах за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності працівникам, які переводились, направлялись або запрошувались на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на п»ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Аналогічні умови щодо застосування пільг, передбачених статтею 5 Указу від 10 лютого 1960 року, передбачені й Інструкцією про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженою постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16 грудня 1967 року № 530/П-28.

Абзацом першим пункту 5.9 Положення про вахтовий метод встановлено, що працівникам підприємств та організацій, які виїжджають для виконання робіт вахтовим методом у райони Крайньої Півночі або в прирівняні до них місцевості з інших районів держави, надаються пільги, передбачені статтями 1-4 Указу від 10 лютого 1960 року, з врахуванням змін та доповнень, внесених статтями 1 та 2 Указу від 26 вересня 1967 року.

Таким чином, пільги передбачені статтею 5 Указу від 10 лютого 1960 року, в тому числі зарахування одного року роботи у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності, не поширюються на працівників, що працювали вахтовим методом.

Колегія суддів дійшла висновку, що на працівників, які працювали вахтовим методом в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, поширюються пільги, передбачені статтями 1-4 Указу від 10 лютого 1960 року, а додаткові пільги, передбачені статтею 5, зокрема зарахування одного року роботи у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності, не поширюються.

Дана позиція кореспондується в постанові Верховного суду України від 27 жовтня 2015 року у справі №338/1079/14-а.

Отже, з наведеного слід зробити висновок, що позовні вимоги позивача про визнання протиправною відмову в перерахунку призначеної пенсії з урахуванням пільгового обчислення стажу роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за періоди: з 19 січня 1990 року по 06 січня 1992 року, з 28 квітня 1992 року по 12 березня 1994 року, з 16 грудня 2000 року по 15 листопада 2001 року, з 16 грудня 2001 року по 16 вересня 2003 року, з 04 листопада 2003 року по 12 лютого 2004 року, з 10 жовтня 2005 року по 11 грудня 2010 року, з 15 січня 2011 року по 13 грудня 2013 року, з 28 лютого 2014 року по 09 квітня 2014 року та зобов»язання відповідача зробити перерахунок та виплатити пенсію з врахуванням пільгового обчислення стажу з моменту її призначення є безпідставними та необґрунтованими, через що задоволенню не підлягають.

Таким чином, з наведених підстав колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору помилково встановив фактичні обставини справи та надав їм не належну правову оцінку через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області задовольнити, постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 07 жовтня 2015 року у справі №338/1432/15-а скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили через п»ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

ОСОБА_2