Справа № 821/2160/15-а
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2015-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2015 р.м.ОдесаСправа № 821/2160/15-а

Категорія: 9 Головуючий в 1 інстанції: Дубровна В.А.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Домусчі С.Д.,

ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 - ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_4 акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк» про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 - ОСОБА_3 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_4 акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк» (далі - відповідач, Уповноважена особа Фонду), у якому просила зобов'язати внести зміни до акцептованого реєстру кредиторів ОСОБА_4 акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк» в частині включення кредиторських вимог ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у розмірі 45068,88 грн. з віднесенням їх до четвертої черги задоволення вимог кредиторів.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2015 року у задоволенні вимог заявленого позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить вищезазначену постанову скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування скарги апелянт зазначила, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права.

Виходячи з приписів п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України, а також враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, 04.07.2013 року між ПАТ «КБ «Південкомбанк» (за договором - Банк) та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 (за договором - Вкладник) укладено договір банківського вкладу № 170Д-4, за умовами якого Вкладник передає, а Банк приймає на депозитний вклад грошові кошти у сумі 100050 грн. на строк 370 днів, дата початку розміщення вкладу 04.07.2013 року, дата повернення вкладу 09.07.2014 року (п. 1.1).

За правилами п. 3.2.3 вказаного договору вкладник має право поповнити свій вклад в будь-який операційний день Банку протягом першої половини строку дії договору без укладення додаткових угод до цього договору. Загальна сума поповнення не може перевищувати суми, що дорівнює сумі, зазначеній у п. 1.1 цього договору.

З наявною в матеріалах справи виписки по особовому рахунку позивача в ПАТ «КБ «Південкомбанк» вбачається, що позивачем був поповнений депозитний рахунок в ПАТ «КБ «Південкомбанк» 04.07.2013 року та 26.09.2013 року згідно зазначеного договору № 170Д-4 від 14.07.2013 року на загальну суму 200050 грн.

26.05.2014 року рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 37 запроваджено тимчасову адміністрацію в ПАТ «КБ «Південкомбанк» строком до 25.08.2014 року включно та рішенням від 15.08.2014 року № 71 продовжено строк дії тимчасової адміністрації ПАТ «КБ «Південкомбанк» до 25.09.2014 року.

Сторонами не заперечується, що відповідачем ОСОБА_2 - ОСОБА_3 за договором № 170Д-4 від 14.07.2013 року було виплачено 200000 грн., які складаються з: відсотків по вкладу 23307,29 грн.; суми вкладу 176692,71 грн.

24.09.2014 року постановою Правління Національного банку України № 598 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Південкомбанк» з 25.09.2014 року.

14.10.2014 року позивач направила на адресу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Південкомбанк» вимогу на суму 45068,88 грн., в якій просила визнати її кредитором ПАТ «КБ «Південкомбанк» у належній сумі залишку всіх коштів на всіх рахунках, які відкриті на її ім'я в ПАТ «КБ «Південкомбанк», за виключенням гарантованої суми коштів, яка відшкодовується за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Довідкою в.о. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Південкомбанк» ОСОБА_5 від 24.02.2015 року за № 42/1156 повідомлено позивача про визнання її кредитором та включення до реєстру акцептованих кредиторських вимог на суму 23357,29 грн. в 4 чергу.

Не погодившись із такими діями відповідача в частині визначення суми заборгованості банку перед позивачем, остання звернулась до суду з даним позовом про зобовязання відповідача внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «КБ «Південкомбанк».

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем цілком правомірно були включені кредиторські вимоги позивача до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «КБ «Південкомбанк» на підставі даних цього банку, що підтверджено виписками по рахунку позивача, та враховуючи відсутність обставин, які є підставою для внесенні змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для зобовязання відповідача вчинити дії щодо внесення таких змін.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на викладене.

Згідно вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 № 4452-VI (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що уповноважена особа Фонду від імені Фонду виконує функції з ліквідації банку відповідно до цього Закону та приступає до виконання своїх обов'язків негайно після прийняття Фондом рішення про призначення уповноваженої особи Фонду.

Уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює повноваження, визначені ст. 48 зазначеного Закону, виконує повноваження органів управління банку, складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Частиною 2 статті 49 цього Закону передбачено, що протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи: визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду (ч. 3 ст. 49 Закону).

Відповідно до пункту 10 частини першої та пункту 1 частини п'ятої статті 12, а також на виконання пункту 13 розділу X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішенням від 05.07.2012 року № 2, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.09.2012 року за № 1581/21893, було затверджено Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку (далі - Положення від 05.07.2012 року № 2).

Згідно з вимогами пункту 4.20 глави 4 розділу V Положення від 05.07.2012 року № 2 (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку складає реєстр акцептованих вимог кредиторів за формою, визначеною в додатку 3 до Положення, на підставі балансу банку, до якого включає вимоги кредиторів у національній валюті в розмірах, які існували на дату прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Пунктом 4.31 глави 4 розділу V Положення від 05.07.2012 року № 2 визначено, що у разі необхідності уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку вносить пропозиції щодо затвердження виконавчою дирекцією Фонду змін до реєстру акцептованих вимог на підставі: рішення суду, яке набрало законної сили; свідоцтва про право на спадщину за вимогами кредиторів, які визнані уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку та включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів; документів, які відповідно до законодавства України підтверджують правонаступництво юридичної особи внаслідок реорганізації, за вимогами кредиторів, яких включено до реєстру акцептованих вимог кредиторів; письмової відмови кредитора від вимог; клопотання уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку про виправлення помилки, допущеної нею чи попередньою уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку під час акцептування вимог кредиторів.

З наведеного вбачається, що підставою для формування реєстру акцептованих вимог кредиторів, який затверджується відповідачем, тобто визначення розміру вимог кредиторів банку, є баланс банку, що ліквідується.

При цьому, виключний перелік обставин, що є підставою для внесення змін до такого реєстру, визначає пункт 4.31 глави 4 розділу V Положення від 05.07.2012 року № 2.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, відповідачем були включені кредиторські вимоги позивача до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «КБ «Південкомбанк» на підставі даних цього банку, з яких вбачається, що залишок грошових коштів позивача за вкладом згідно договору № 170Д-4 від 14.07.2013 року (з відрахуванням виплачених позивачу сум в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, у розмірі 200000 грн., з яких: відсотки по вкладу нараховані по день закінчення договору 23307,29 грн.; сума вкладу 176692,71 грн.) складає 23357,29 грн.

Зазначені дії відповідача відповідають наведеним вище вимогам Положення від 05.07.2012 року № 2, а також вимог ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 № 4452-VI (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

Будь-яких доказів, що зумовлюють настання обставин, що є підставою для внесення відповідачем змін до затвердженого ним реєстру акцептованих кредиторів в частині розміру таких вимог позивачем не надано.

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для зобовязання відповідача вчинити дії щодо внесення змін реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Таким чином, оскільки висновки суду першої інстанції обґрунтовані та відповідають чинному законодавству, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують, колегія суддів, на підставі ст. 200 КАС України, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2015 року залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 - ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_4 акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк» про зобов'язання вчинити дії залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів після набрання законної сили безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: С.Д. Домусчі

Суддя: Т.М. Танасогло