Справа № 813/1461/15
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2015-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 р. Справа № 876/6691/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іщук Л.П.,

суддів Дяковича В.П., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Джули В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Будова-Захід» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27 травня 2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Будова-Захід» до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про визнання неправомірною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будова-Захід» (далі ТзОВ «Будова-Захід») звернулось до суду з позовом до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС Головного управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 щодо незняття арешту з усього рухомого і нерухомого майна та розрахункових рахунків ТОВ «Будова-Захід» та зобов'язання державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС Головного управління юстиції у Львівській області внести зміни до постанови про закінчення виконавчого провадження від 06.03.2015р., а саме, припинити чинність арешту усього рухомого і нерухомого майна та заборонити його відчуження, звільнити усе рухоме і нерухоме майно з-під арешту, а також припинити чинність арешту рахунків ТОВ «Будова-Захід» та звільнити з-під арешту розрахункові рахунки, відкриті у ПАТ АКБ «Львів» МФО 325268; АТ «ОСОБА_2 Аваль» у м.Києві, МФО 380805; АТ «УкрСиббанк», МФО 351005.

Вважає, що бездіяльність державного виконавця щодо незняття арешту з належного відповідачу майна та рахунків є протиправною, оскільки виконавче провадження закінчено, що підтверджується постановою державного виконавцця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про закінчення виконавчого провадження .

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 27 травня 2015 року позов задоволений частково: знято арешт із розрахункового рахунку, відкритого в АТ «ОСОБА_2 Аваль» у м.Києві, МФО 380805, накладений на кошти товариства з обмеженою відповідальністю «Будова-Захід» згідно постанови ВП №43442046 про арешт коштів боржника від 23.07.2014 року, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Позивач ТзОВ «Будова-Захід» оскаржив постанову суду першої інстанції. Вважає, що оскаржувана постанова винесена без належного зясування обставин справи і з порушенням норм матеріального права, просить її змінити, задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі.

В апеляційній скарзі зазначає, що державним виконавцем всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження» не знято арешт майна ТзОВ «Будова-Захід», в тому числі, і з спеціального рахунку, на якому знаходяться страхові виплати працівників. Крім того, зазначає, що стягнення в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», не відбувалося, а тому відсутні підстави для сплати виконавчого збору. Також апелянт зазначає, що провадження щодо стягнення виконавчого збору передане на виконання до відділу Державної виконавчої служби Бродівського районного управління юстиції, а тому інший державний виконавець не може припинити чинність арешту, який ним не накладався.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Львівській області перебувало виконавче провадження ВП №43442046 з виконання вимоги №Ю-104-00, виданої 06.05.2014 року Бродівським відділенням Буської ОДПІ ГУ Міндоходів у Львівській області про стягнення з ТзОВ «Будова-Захід» боргу у розмірі 214 899,76 грн. 23.05.2014 року старшим державним виконавцем відділу ДВС Бродівського РУЮ було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №43442046), якою боржнику надавався строк для самостійного виконання виконавчого документа.

На підставі постанови начальника УДВС ГУЮ у Львівській області виконавче провадження ВП №43442046 було передане для виконання до відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Львівській області і прийняте до виконання державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Львівській області, згідно постанови від 15.07.2014 року.

З врахуванням відсутності підтвердження добровільного виконання рішення боржником (ТзОВ «Будова-Захід») державним виконавцем 23.07.2014 року винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладений арешт на все рухоме й нерухоме майно позивача у межах суми звернення стягнення - 214 899,76 грн та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке йому належить.

З метою примусового стягнення з боржника заборгованості державним виконавцем протягом здійснення виконавчого провадження були вжиті до позивача заходи примусового виконання, визначені чинним законодавством, зокрема: направлений запит про номери рахунків відкритих у банках та інших установах боржником; надані запити до реєструючих органів щодо наявності у боржника рухомого й нерухомого майна та відкриті розрахункові рахунки в установах банків; накладений арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника; внесений запис до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Також судом першої інстанції встановлено, що протягом строку виконання від стягувача на адресу органу виконавчої влади надходила інформація про часткову сплату боржником боргу. У ході проведення виконавчих дій позивачем було погашено заборгованість у повному обсязі, у звязку з чим 06.03.2015 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області винесена постанова про закінчення виконавчого провадження.

Суд першої інстанції, задовольняючи адміністративний позов в частині зняття арешту із розрахункового рахунку, відкритого в АТ «ОСОБА_2 Аваль» у м. Києві, виходив з того, що оскільки вказаний рахунок є спеціалізований, так як на ньому обліковуються кошти ТзОВ «Будова-Захід» для сплати податків, соціальних внесків та для виплати працівника, то, відповідно на кошти, призначенням яких є оплата праці та сплата єдиного внеску, не може бути звернуто стягнення за іншими вимогами. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог щодо припинення чинності арешту решти коштів та майна боржника, суд першої інстанції виходив з того, що у постанові про закінчення виконавчого провадження зазначено, що не стягнутий виконавчий збір.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Частиною 1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Згідно з ч.1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту (ч.2 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч.3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Згідно ч.6 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», у разі завершення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 47, пунктами 2 і 8 частини першої статті 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

Частиною 1 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином, вищезазначеними нормами чітко встановлено, що у випадку нестягнення виконавчого збору при закінченні виконавчого провадження підстав для зняття арешту немає.

У відповідності до вимог ч.2 ст.21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», страхувальник - роботодавець відкриває окремий поточний рахунок для зарахування страхових коштів у банках у порядку, встановленому Національним банком України.

Кошти Фонду, що надходять на зазначений рахунок, обліковуються на окремому субрахунку. Страхові кошти, зараховані на окремий поточний рахунок у банку або на окремий рахунок у відповідному органі Державного казначейства України (далі - окремий рахунок), можуть бути використані страхувальником виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам.

Страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону. У разі порушення провадження у справі про банкрутство страхувальника-роботодавця страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, повертаються до районної, міжрайонної, міської виконавчої дирекції відділення Фонду, яка в подальшому забезпечує надання матеріального забезпечення застрахованим особам. Фінансування такого страхувальника виконавчою дирекцією відділення Фонду припиняється.

Частиною 12 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами, зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу).

Відповідно до ч.6 ст.24 Закону України «Про оплату праці», своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Проаналізувавши зазначені законодавчі положення, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зобов'язання із сплати заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, а тому, на кошти, призначенням яких є оплата праці та сплата єдиного внеску, не може бути звернуто стягнення за іншими вимогами.

Як встановлено судом першої інстанції, ТзОВ «Будова-Захід» був відкритий окремий поточний рахунок № в АТ «ОСОБА_2 Аваль» у м.Києві, МФО 380805 зі спеціальним режимом використання, а саме, на даному рахунку обліковуються кошти ТзОВ «Будова-Захід» для сплати податків, соціальних внесків та для виплати працівникам цього підприємства заробітної плати.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду повністю погоджується з висновком суду першої інстанції про зняття арешту із розрахункового рахунку, відкритого в АТ «ОСОБА_2 Аваль» у м.Києві, МФО 380805, накладеного на кошти ТзОВ «Будова-Захід» згідно постанови ВП №43442046 про арешт коштів боржника від 23.07.2014 року.

Таким чином, апеляційний суд вважає цілком правильний висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог ТзОВ «Будова-Захід» щодо припинення чинності арешту решти коштів та майна боржника, оскільки всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження» із боржника ТзОВ «Будова-Захід» не стягнутий виконавчий збір, а тому дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС Головного управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 щодо незняття арешту з усього рухомого і нерухомого майна та розрахункових рахунків ТОВ «Будова-Захід» є правомірними.

Посилання апелянта на відсутність підстав для стягнення виконавчого збору у звязку з тим, що стягнення у визначеному Законом України «Про виконавче провадження» порядку не відбувалося, не взяті апеляційним судом до уваги, оскільки суперечать вимогам ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.ст. 41, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

ухвалив :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Будова-Захід» залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27 травня 2015 року у справі № 813/1461/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі.

Головуючий Л.П. Іщук

Судді В.П. Дякович

ОСОБА_3