Справа № 823/1858/14
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2015-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" грудня 2015 р. м. Київ К/800/51469/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді суддів Тракало В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційні скарги ОСОБА_4 та управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 11 липня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, управління Державної пенітенціарної служби в Черкаській області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а :

У червні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, управління Державної пенітенціарної служби в Черкаській області про визнання неправомірними дій, зобов'язання управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області видати наказ про скасування наказів начальника управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області від 2 березня 1999 року № 207 та від 5 березня 1999 року № 46 о/с в частині звільнення майора внутрішніх справ ОСОБА_4 з органів внутрішніх справ в запас Збройних Сил України за п. 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР № 114 від 29 липня 1991 року (далі - Положення), невідкладно внести до трудової книжки позивача запис про скасування наказу начальника управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області від 5 березня 1999 року № 46 о/с в частині звільнення майора внутрішніх справ ОСОБА_4 з органів внутрішніх справ в запас Збройних Сил України за п. 64 «є» Положення, усунути перешкоди у виконанні посадових обов'язків та допустити ОСОБА_4 до виконання посадових обов'язків на посаді працівника управління Міністерства внутрішніх справ України або вирішити питання про його звільнення в запас відповідно до приписів закону, надати довідку про наявність у позивача пільг, передбачених ст. 22 Закону України «Про міліцію» та стягнення з управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області на його користь заробітної плати за 12 місяців вимушеного прогулу та моральної шкоди в розмірі 10000 грн.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 11 липня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2014 року, позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області та зобов'язано відповідача видати наказ про скасування наказів начальника управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області від 2 березня 1999 року № 207 та від 5 березня 1999 року № 46 о/с в частині звільнення майора внутрішніх справ ОСОБА_4 з органів внутрішніх справ в запас Збройних Сил України за п. 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення - начальника загону відділу по соціальній роботі серед спецконтингенту УВП-62 управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області. Зобов'язано управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області внести до трудової книжки позивача запис про скасування наказу начальника управління Міністерства внутрішніх справ України Черкаській області від 5 березня 1999 року № 46 о/с в частині звільнення майора внутрішніх справ ОСОБА_4 з органів внутрішніх справ в запас Збройних Сил України за п. 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення - начальника загону відділу по соціальній роботі серед спецконтингенту УВП-62 управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 ставить питання про скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій в частині відмови у задоволенні позову з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

У касаційній скарзі управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області ставить питання про скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 проходив службу в органах внутрішніх справ з 1 жовтня 1975 року по 5 березня 1999 року. Наказами начальника управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області від 2 березня 1999 року № 207 «Про неділові стосунки із засудженими та їх родичами начальника загону УВП - 62 управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області майора внутрішньої служби ОСОБА_4 та покарання винних» та від 5 березня 1999 року № 46 о/с майора внутрішньої служби ОСОБА_4 - начальника загону відділу по соціальній роботі серед спецконтингенту УВП-62 управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області звільнено з органів внутрішніх справ в запас Збройних Сил України за п. 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 6 лютого 2013 року визнано протиправними дії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області та скасовано наказ від 2 березня 1999 року № 207 «Про неділові стосунки із засудженими та їх родичами начальника загону УВП - 62 управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області майора внутрішньої служби ОСОБА_4 та покарання винних», а постановою цього ж суду від 13 грудня 2013 року визнано незаконним та скасовано наказ начальника управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області від 5 березня 1999 року № 46 о/с в частині звільнення з органів внутрішніх справ в запас Збройних Сил України за п. 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення майора внутрішніх справ ОСОБА_4 Оскільки вказаними постановами, які набрали законної сили, відповідача не зобов'язано скасувати зазначені накази, а лише встановлено юридичні факти, суди дійшли висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Проте погодитися з такими висновками судів не можна.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Всупереч вищенаведеній нормі закону висновки судів першої та апеляційної інстанцій зроблені без повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, до того ж, не ґрунтуються на законі.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 3 ст. 99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Враховуючи те, що предметом спору є накази від 2 березня 1999 року № 207 та від 5 березня 1999 року № 46 о/с, за якими позивач підлягав звільненню з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни, тобто спір виник з приводу звільнення з публічної служби, то застосуванню до спірних правовідносин підлягає спеціальний строк звернення до суду з адміністративним позовом, передбачений ч. 3 ст. 99 КАС України, тобто місячний строк.

З даним позовом до суду ОСОБА_4 звернувся лише у червні 2014 року, тобто з пропуском встановленого ч. 3 ст. 99 КАС України строку звернення до суду, проте суди не звернули на ці обставини уваги, не вирішили питання про пропуск строку та застосування його наслідків.

Крім того, розглядаючи вимоги про зобов'язання відповідача скасувати оскаржувані накази щодо яких вже ухвалені судові рішення про їх скасування, та ухвалюючи рішення про задоволення цих вимог, суди як першої, так і апеляційної інстанцій не уточнили належним чином суть позовних вимог та не з'ясували чи підлягають ці вимоги вирішенню шляхом заявлення нового позову чи мова йде про невиконання чи неналежне виконання судового рішення, що в свою чергу відноситься до компетенції державної виконавчої служби, а не до компетенції судів шляхом нового розгляду справи.

До того ж, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 8 жовтня 2014 року скасовано постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 6 лютого 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2013 року та справу направлено на новий розгляд. Проте суди не з"ясували, що зроблено з позовом при новому розгляді справи та помилково виходили з того, що ці судові рішення набрали законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно ч. 2 ст. 227 цього Кодексу підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, коли судами першої та апеляційної інстанцій допущено порушення вищенаведених норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а суд касаційної інстанцій в силу положень ст. 220 КАС України не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій не можуть залишатися без змін і підлягають скасуванню на підставі ч. 2 ст. 227 КАС України з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційні скарги ОСОБА_4 та управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області задовольнити частково.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 11 липня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2014 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: В.В. Тракало Я.Л. Іваненко М.І. Мойсюк