Справа № 628/909/15-а
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2015-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 р.Справа № 628/909/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Лях О.П.

Суддів: Яковенка М.М. , Старосуда М.І.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 12.11.2015р. по справі № 628/909/15-а за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Купянському районі Харківської області , Головного управління пенсійного фонду України в Харьківській області про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до Купянського міськрайонного суду Харківської області з адміністративним позовом до ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Купянському районі Харківської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, з урахуванням змін: про визнання протиправною бездіяльність, що полягає у невиконанні вимог пунктів 4,5 Порядку переведення і виплати пенсій, відповідно до Тимчасової угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 07.08.1996 року № 10-3; зобовязання відповідачів виконати вимоги пунктів 4,5 зазначеного Порядку № 10-3.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що позивач тривалий час працювала в районах Крайньої Півночі, та згідно до «Порядку переведення і виплати пенсій відповідно до Тимчасової угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі », затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 07.08.1996 року № 10-3, отримувала належну їй пенсію до 23 листопада 2014 рок - до досягнення 55 років. З листопада 2014 року Пенсійний фонд Російської Федерації перестав перераховувати їй пенсію, оскільки вона здобула право на пенсію в Україні. На думку позивача, незважаючи на те, що , в законодавстві України відбулись зміни стосовно пенсійного віку для жінок, оскільки вона отримувала пенсію у відповідності до вищевказаного Порядку, за наявності всіх необхідних документів в ОСОБА_2 пенсійного фонду відповідачі повинні були на виконання в пунктів 4, 5 Порядку № 10-3 , статті 6 Угоди у визначені строки для відповідачів, вчинити дії щодо продовження отримання нею пенсії з Пенсійного фонду Російської Федерації

Постановою Купянського міськрайонного суду Харківської області від 12 листопада 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанцій норм матеріального та процесуального права, просила скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення адміністративного позову.

Відповідач надіслав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши за матеріалами справи доводи апеляційної скарги та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі в межах апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в управлінні пенсійного фонду України в Купянському районі Харківської області з 01.02.2011 року ( взяття на облік прибувшої справи) та отримує пенсію за віком особам, що працювали в місцевостях Крайньої Півночі і районах, прирівняних до них відповідно до розділу ХV Прикінцеві положення Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частини 4 статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачені інші правила, ніж ті, які містяться в цьому Законі, то застосовуються правила, встановлені цими договорами (угодами).

Відповідно до статті 1 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі у галузі пенсійного забезпечення від 15 січня 1993 року громадяни ОСОБА_3, що домовляються, які пропрацювали не менше 15 календарних років у районах Крайньої Півночі або не менше 20 календарних років у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, незалежно від місця їх постійного проживання на території обох держав мають право на пенсію по старості ( за віком), зокрема, жінки по досягненні 50років і при загальному стажі роботи не менше 20 років.

Згідно ст. 3 Тимчасової Угоди, при призначенні пенсії у відповідності зі статтею 1 цієї Угоди на території України, компетентні органи Російської Федерації відшкодовують витрати на виплату цієї пенсії у тій її частині, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, починаючи з 1 січня 1991 року.

Частина пенсії, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого у районах Крайньої Півночі, обчислюється за нормами законодавства Російської Федерації. Відшкодування витрат у відповідності із пунктом 1 цієї статті здійснюється до виникнення права на пенсійне забезпечення згідно з законодавством України (з врахуванням Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року).

Відповідно до ст. 5 Тимчасової Угоди, при переселенні особи,якій була призначена пенсія у відповідності із частиною 3 статті 14 Закону РРСФСР « Про державні пенсії в РРСФСР», з території Російської Федерації на територію України виплата пенсії продовжується за новим місцем проживання компетентними органами Російської Федерації до виникнення права на пенсійне забезпечення згідно з законодавством України з урахуванням Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року.

Постановою Правління Пенсійного фонду України № 10-3 від 07.08.1996 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 жовтня 1996р. за № 590/1615 « Про затвердження Порядку переведення і виплата пенсій відповідно до Тимчасової Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі у галузі пенсійного забезпечення» від 15 січня 1993 року, із змінами внесеними згідно з Постановами Правління Пенсійного фонду, затверджено Порядок щодо переведення і виплати пенсій відповідно до Тимчасової угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації .

Цей Порядок регулює діяльність Пенсійного фонду України, регіональних управлінь Пенсійного фонду та управлінь Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах щодо виконання Угоди від 30.07.1996 р. між Пенсійним фондом України та Пенсійним фондом Російської Федерації і Міністерством соціального захисту населення Російської Федерації.

Згідно Порядку звернення за переведенням пенсії (п.4) відповідно до статті 6 Угоди особи, які мають право на пенсію згідно з Тимчасовою угодою між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі у галузі пенсійного забезпечення від 15 січня 1993 року і працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі ,після 1 січня 1991 року, подають заяву про переведення частини пенсії і документи, що підтверджують постійне місце проживання на території України, до управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах за місцем постійного проживання .

Відповідно до п. 5 ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах в триденний строк після отримання документів, зазначених у пункті 4 цього Порядку, заповнює формуляр про обчислення та виплату частини пенсії у трьох примірниках і надсилає їх до регіональних управлінь Пенсійного фонду .

Регіональні управління Пенсійного фонду не пізніше наступного робочого дня після надходження формулярів від управлінь Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах направляють їх до Пенсійного фонду України.

Як вбачається з матеріалів справи, управлінням Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська позивачу призначено пенсію за віком ( протокол №344 від 07.05.2010 року - робота на Крайній Півночі).

Також в управлінні Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська, позивач оформила належним чином формуляр № 178830 до якого долучені дані про стаж позивачки, щодо її заробітку, курсу російського рубля на листопад 2009 р.,, на розрахунок та виплату частини пенсії, з зазначенням дати подання заяви 24.11.2009 р. про призначення пенсії відповідно з законодавством РФ, та з зазначенням в формулярі дати, з якої особа має право на призначення пенсії на Україні 24.11.2014 року ( а. с. 100-109).

Формуляр про обчислення та виплату частини пенсії був заповнений на підставі заяви позивачки ОСОБА_1 про призначення пенсії відповідно з законодавством РФ і до встановленого «Порядку переведення і виплати пенсій відповідно до Тимчасової Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі у галузі пенсійного забезпечення від 15 січня 1993 року» та з законодавством України діючим на той час щодо пенсійного забезпечення.

На обліку в управлінні пенсійного фонду України в Купянському районі Харківської області позивач перебуває з 01.02.2011 року ( взяття на облік прибувшої справи) та отримує пенсію за віком особам, що працювали в місцевостях Крайньої Півночі і районах, прирівняних до них відповідно до розділу ХV Прикінцеві положення Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Пенсійний Фонд РФ припинив перераховувати частину пенсії позивачу з 23.11.2014 року, після досягнення 55-річного віку, що є , на думку позивача, порушенням норм Тимчасової Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення.

Про перерахування пенсії за четвертий квартал 2014 року було надіслано повідомлення від 30.12.2014 р. № 17846/04-20 . Після грудня 2014 року на адресу Головного управління ПФУ в Харківській області кошти та відомості стосовно ОСОБА_1 не надходили.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Купянському районі Харківської області посилається на лист Пенсійного фонду України № 10544/02020 від 24.04.2013 року про те, що питання можливості продовження переведення частини пенсії, призначеної відповідно до Тимчасової Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі у галузі пенсійного забезпечення від 15 січня 1993 року за період після досягнення жінкою 55-річного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» ( змінами) узгоджується з Міністерством праці та соціального захисту Російської Федерації.

На теперішній час, Україна виплачує позивачці свою частину пенсії, відповідно до Тимчасової Угоди.

З заявами про перерахунок пенсії після 24.11.2014 до відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Купянському районі Харківської області позивач не зверталась.

В адміністративному позові позивач посилається на відповідь Головного управління ПФУ в Харківській області на її звернення на Урядову гарячу лінію Державної установи «Урядовий контактний центр, яке розглянуте відповідно до Закону України « Про звернення громадян» та за результатами розгляду звернення надана письмова відповідь - лист від 06.01.2015 року № БО-2885704 про відсутність підстав для перерахунку пенсії до досягнення позивачем віку 58 років 6 місяців.

Колегія суддів зазначає, що вказаний лист не є рішенням субєкта владних повноважень у розумінні КАС України, будь яких рішень стосовно позивача після 24.11.2014 року відповідачами не приймалося, а тому доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції щодо необґрунтованості позовних вимог позивача - не спростовують.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального прав.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 209, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 12.11.2015р. по справі № 628/909/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_4
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_5 ОСОБА_6