Справа № 826/24239/15
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2015-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Келеберда В. І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "АД шина"

до

Київської міської митниці ДФС

про

визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості від 05.10.15

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмежено відповідальністю «АД ШИНА» (далі – позивач) звернулось до суду з позовом до Київської міської митниці (далі – відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення митного органу про коригування митної вартості товарів №100270002/2015/700040/2 від 05.10.2015 (далі – оскаржуване рішення).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ним було подано всі передбачені Митним кодексом України документи, що підтверджують правомірність формування позивачем митної вартості за основним методом – за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, проте митним органом оскарженим рішенням відкориговано митну вартість.

Відповідач заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи, проте явку представника в судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового вирішення справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у різі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання в судове засідання не прибув, а також з огляду на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд прийшов до висновку про доцільність розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

07.08.2015 між Товариством з обмежено відповідальністю «АД ШИНА» та Компанією «Zhonger Rubber Group Company Limited», Китай укладено зовнішньоекономічний договір № 0708201, відповідно до умов якого суб'єкт зовнішньоекономічної діяльності зобов'язується виробити та поставити позивачу, на засаді його індивідуальних заказів, товар, а саме: пневматичні гумові шини Westlake/Goodride для легкових автомобілів, автобусів та вантажних автомобілів. Номенклатура, вартість та кількість товару, за домовленістю сторін, визначається в інвойсах до кожної конкретної поставки, які є невід'ємною частиною цього Договору.

Окрім того, сторони за вказаним договором домовилися, що поставка товару здійснюється у відповідності до ІНКОТЕРМС-2010, відвантажується окремими партіями та ввозиться на митну територію України на умовах: a) CIF (Одеса (Україна); Іллічівськ (Україна)), b) CFR (Одеса (Україна); Іллічівськ (Україна)), с) FOB (Нінгбо, Китай ІНКОТЕРМС-2010). Загальна вартість Договору складається із суми усіх інвойсів до нього. Ціна товару визначається в доларах США та вказується в інвойсі до кожної поставки. Зазначена в інвойсі ціна не може бути змінена після дати відправки товару. Оплата товару здійснюється на умовах 100% попередньої оплати суми інвойсу Покупцем на користь Продавця.

05.10.2015 Товариством з обмежено відповідальністю «АД ШИНА» до митного оформлення було заявлено отриманий від Компанії «Zhonger Rubber Group Company Limited», Китай, за згаданим вище Договором товар: шини пневматичні гумові нові для вантажних автомобілів CR931WTL EU 385/65R22.5-18PR - 180 шт. торгівельної марки Westlake та через систему електронного декларування подано до Київської міської митниці ДФС - митний пост «Столичний» митну декларацію за формою МД-2 від 05.10.2015 № 100270002/2015/260121.

Митна вартість поставленого товару була задекларована позивачем за основним методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), та визначена у розмірі 689 287,82 гривні.

На виконання приписів частини другої статті 53 Митного кодексу України з метою підтвердження заявленої позивачем митної вартості, разом з МД від 05.10.2015 № 100270002/2015/260121 митному органу були надані наступні документи:

1) міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) від 02.08.2015 № 203905;

3) банківський платіжний документ, що стосується товару від 23.09.2015 № (MUR)1882;

4) довідку про транспортні витрати від 30.09.2015 № б/н;

5) прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 22.07.2015;

6) рахунок-фактуру (інвойс) від 31.08.2015 № THX1533052AJ;

7) рахунок-проформу від 31.08.2015 № HX1533052AJ;

8) зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються від 07.08.2015 № 07082015;

9) сертифікат відповідності від 03.09.2015 № UA1.196.0067919-15;

10) інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару від 31.08.2015 №2761;

12) експортну митну декларації країни відправлення від 31.08.2015 № 517891051.

Надання перелічених документів підтверджується відомостями, викладеними у графі 44 МД від 05.10.2015 № 100270002/2015/260121.

За наслідком розгляду вказаних документів, відповідачем з посиланням на те, що надані декларантом документи не містили відомостей щодо чисельних значень складових митної вартості та містили розбіжності даних (в експортній митній декларації зазначено номер коносаменту відмінного від поданого до митного оформлення, а також зазначено номер контракту, який відрізняється від номеру контракту за яким здійснювалася поставка товару, що унеможливлює однозначно ідентифікувати дану поставку з поданими документами) митницею було запропоновано декларанту надати такі додаткові документи, перелік яких встановлений частинами 2, 3 статті 53 МК України, а саме: страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; транспортні (перевізні) документи та документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини; інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Зважаючи, що декларантом до митного оформлення разом з митною декларацією були подані всі необхідні та достатні документи на підтвердження заявленої митної вартості, які не містили ані розбіжності, ані наявні ознаки підробки, вимога митного органа щодо надання додаткових документів була залишена без виконання.

В подальшому, з огляду на те, що декларантом не подано всіх додаткових документів, 05.10.2015 Київською міською митницею ДФС, митний пост «Столичний» прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 100270002/2015/700040/2 (далі – оскаржуване рішення)

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог і вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до положень ч.1. ст. 51 та ч.1. ст. 52 Митного кодексу України (№ 4495-VI від 13.03.2012, далі - МКУ) митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані, зокрема: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (ч.2. ст. 52 МКУ).

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч.2. ст. 53 МКУ).

В той же час, приписи ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України передбачають, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (ч.1. ст.54 МКУ).

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний, зокрема: здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (п.1. ч.4. ст. 54 МКУ).

При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті (ч.10., 11. ст. 58 МКУ).

Частиною 6 ст. 54 Митного кодексу України визначено, що Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості

Аналіз вказаного свідчить, що перелік підстав для прийняття рішення про відмову у коригуванні митної вартості є вичерпним.

Як вбачається з графи 33 оскаржуваного рішення метод визначення митної вартості товарів за ціною контракту не застосовувався, оскільки надані документи для підтвердження митної вартості містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості.

В той же час, 05.10.2015 позивачем надіслано відповідачу лист про неможливість надати додаткові документи, які зазначені в повідомлені. За таких обставин, відповідач дійшов до висновку про відсутність документально підтверджених відомостей щодо заявленої митної вартості товару, а тому не може бути застосовано перший метод та підлягає до застосування резервний метод.

Суд при оцінці правомірності оскаржуваного рішення приймає до уваги наступне.

Як вказувалося вище, митна вартість товару, що був представлений до митного оформлення, позивачем була заявлена за основним методом за ціною договору щодо товарів, що імпортуються (вартість операції).

Так, для підтвердження ціни ввезеного товару декларантом до митної декларації МД-2 від 05.10.2015 № 100270002/2015/260121 позивачем було додано рахунок-фактуру (комерційний інвойс) від 31.08.2015 № THX1533052AJ на загальну суму 32 115,60 доларів США, та довідку про транспортні витрати від 30.09.2015 б/н на суму 10 125,00 гривень, про факт надання яких митному органу свідчить інформація про дату і номер цих документів, відображеної у графі 44 цієї митної декларації за кодом 3105 і 3007 відповідно, а також у картці відмови.

Поряд з цим, на підтвердження факту перерахування на рахунок продавця 32 115,60 доларів США відповідно до рахунку-фактури (комерційного інвойсу) від 31.08.2015 № THX1533052AJ, позивачем митному органу було надано електронне платіжне доручення в іноземній валюті від 23.09.2015 за № (MUR)1882 зі змісту якого вбачається, що за ним було перераховано на рахунок продавця 32 115,60 доларів США, тобто здійснена 100% передплата відповідно до умов Договору.

Сума, яка була сплачена продавцю за відвантажений товар у розмірі 32 115,60 доларів США, була відображена у графі 22 митної декларації від 05.10.2015 № 100270002/2015/260121, поданої позивачем до митного органу через електронну систему митного оформлення.

Аналіз вищевикладеного свідчить, що до митного оформлення товарів в режимі імпорту позивачем митному органу на підтвердження митної вартості товарів, визначеної ним за основним методом (вартість операції), були надані усі передбачені частиною другою статті 53 МК України документи, які у свою чергу містили достовірні відомості, що підтверджували числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, та базувалися на об'єктивних та документально підтверджених даних, і ці документи не містили розбіжностей та наявних ознак підробки.

Поряд з цим, зі змісту графи 33 оскаржуваного рішення слідує, що передумовою для прийняття останнього є певні розбіжності, а саме: «в експортній митній декларації зазначено номер коносаменту відмінного від поданого до митного оформлення, а також зазначено номер контракту, який відрізняється від номеру контракту за яким здійснювалася поставка товару, що унеможливлює однозначно ідентифікувати дану поставку з поданими документами».

Суд не бере до уваги вказані твердження відповідача, оскільки у поданій декларантом до митного оформлення експортній митній декларації країни відправлення від 31.08.2015 № 517891051 відсутні зазначені номери коносаменту та контракту.

Натомість, у вказаній вище експортній митній декларації міститься посилання на комерційний інвойс № THX1533052AJ, який подавався до митного оформлення разом з МД від 05.10.2015 № 100270002/2015/260121, що надає можливість повністю ідентифікувати зазначену поставку товару з поданими документами.

Слід зауважити, що експортна митна декларація відправника не є джерелом інформації для визначення митної вартості, оскільки не містить інформацію про вартість товару. Більше того, факт відсутності в експортній декларації відправника номера контракту абсолютно не впливає на порядок визначення митної вартості відповідно до МК України та не може бути підставою для її коригування.

Таким чином, аналіз викладеного свідчить, що позивач надав відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені частиною 2 статті 53 Митного кодексу України. Подані документи чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об'єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, які підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами частин 4, 5 статті 58 Митного кодексу України.

За таких обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішення Київської міської митниці ДФС (М/п «Столичний») «Про коригування митної вартості» від 05.10.2015 №100270002/2015/700040/2.

Згідно ч. 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, позивачем в порядку ч. 1 статті 71 КАС України доведено обставини, на яких ґрунтуються її вимоги, у той час коли відповідачем на підставі ч. 2 ст. 71 КАС України доводи позивача не спростовано.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, суд дійшов до висновку про задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати рішення Київської міської митниці ДФС (М/п «Столичний») «Про коригування митної вартості» від 05.10.2015 №100270002/2015/700040/2.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 254 КАС України. Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку і строки, встановлені ст.186 КАС України.

Суддя В.І. Келеберда