Справа № 826/16579/15
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Твердохліб В.А.

За участю секретаря: Савін І.В.

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Абсолют Фінанс" до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Абсолют Фінанс" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення№ від 12 березня 2015 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 листопада 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач - Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 26 лютого 2015 року Головним управлінням Міндоходів у Харківській області, на підставі наказу № 32 від 14 лютого 2015 року з метою здійснення контролю за дотриманням суб'єктами господарювання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, свідоцтв, виробництва та обігу підакцизних товарів, а також з метою проведення перевірок дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій проведено фактичну перевірку господарської одиниці суб'єкта господарювання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Абсолют Фінанс", яка знаходиться за адресою: м. Харків, проспект Героїв Сталінграду, 134-Ж.

За результатом перевірки 26 лютого 2015 року складено акт № 0037/26/59/22/36060724, яким встановлено порушення позивачем п. 2 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (а.с.12).

На підставі вищезазначеного акту, Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві винесено податкове повідомлення - рішення від 12 березня 2015 року № , яким до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Абсолют Фінанс" застосовано штраф у розмірі 1700,00 грн.

Позивач дане рішення оскаржив, проте за результами адміністративного оскарження ГУ ДФС у м. Києві прийнято рішення від 15.05.2015 року №7837/10/26-15-10-08-15 та ДФС України прийнято рішення від 16.07.2015 року №14825/6/99-99-10-01-02-15, якими податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 12 березня 2015 року № залишено без змін, а скарги позивача - без задоволення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято не обґрунтовано та не відповідає вимог чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, Інструкцією про порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій на території України.

Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 6 липня 1995 року N 265/95-ВР визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб'єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Відповідно до п.п. 2, 5 ст.4 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» уповноважені банки, що здійснюють операції з купівлі-продажу іноземної валюти, а також суб'єкти господарювання, які здійснюють ці операції на підставі агентських угод з уповноваженими банками, зобов'язані, зокрема, проводити операції з купівлі-продажу іноземної валюти через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням у двох примірниках розрахункових документів, що підтверджують виконання цих операцій, та видавати особі, яка купує або продає іноземну валюту, перший примірник розрахункового документа на повну суму операції.

Вказана стаття визначає обов'язки уповноважених банків, що здійснюють операції з купівлі-продажу іноземної валюти, а також суб'єктів господарювання, які здійснюють ці операції на підставі агентських угод з уповноваженими банками.

З наявної в матеріалах справи копії Положення про Харківське відділення № 133 ТОВ «Фінансова компанія Абсолют фінанс» вбачається, що останнє є структурною одиницею відокремленого підрозділу Київське регіональне управління ТОВ «Фінансова компанія Абсолют фінанс», що має право здійснювати окремі операції, зазначені у пунктах 3, 8 ч.1 ст.4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а саме: обмін валют та переказ коштів, якщо вони є валютними операціями, відповідно до Генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій від 28 березня 2013 року №120, виданої Національним Банком України, яка діє до 31 липня 2016 року.

Також, позивачем надано копію квитанції про здійснення валютно-обмінної операції та копію листа Управління Національного банку України в Харківській області від 28 липня 2015 року № 06-019/5743, відповідно до якого за результатом розгляду позивача від 21 липня 2015 року № 1022/21071 повідомлено, що згідно з Генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій №12 від 28 серпня 2013 року, виданою Національним банком України Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Абсолют Фінанс", Товариство є небанківською фінансовою установою. У зв'язку з цим, відповідно до вимог розділу 4 Положення про порядок надання небанківським фінансовим установам, національному оператору поштового зв'язку генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 09 серпня 2002 року за № 297, інформація щодо відкриття, закриття, призупинення роботи, переміщення структурних підрозділів Товариства, вносилась Управлінням до Електронного державного реєстру небанківських фінансових установ.

За даними реєстру станом на 28 липня 2015 року, інформація щодо відділення визначених Товариством у запиті, була внесена працівниками Управління до реєстру:

- 06 травня 2015 року щодо Харківського відділення Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Абсолют Фінанс" № 2;

- 08 травня 2015 року щодо Харківського відділення Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Абсолют Фінанс" № 108, № 133, № 134;

- 23 січня 2015 року щодо Харківського відділення Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Абсолют Фінанс" № 238, № 244;

- 26 січня 2015 року щодо Харківського відділення Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Абсолют Фінанс" № 294.

Постановою Правління НБУ від 12 грудня 2002 року №502 затверджено Інструкцію про порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій на території України, яка встановлює порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій з готівковою іноземною валютою на території України для уповноважених банків, а також для уповноважених фінансових установ та національного оператора поштового зв'язку, їх кас, пунктів обміну іноземної валюти та пунктів обміну іноземної валюти, що відкриваються банком, фінансовою установою на підставі укладених агентських договорів з юридичною особою-резидентом.

Відповідно до п. 4.1. Інструкції валютно-обмінні операції для фізичних осіб (резидентів і нерезидентів) здійснюються касами банків (фінансових установ) і пунктами обміну валюти згідно з порядком, установленим цією Інструкцією.

Згідно з п. 5.1. Інструкції № 502, довідки за формою N 377, квитанції за формами N 377-А, 377-і, 377-І, 377-К та чек банкомата є касовими і розрахунковими документами.

Пунктом 6.2. Інструкції № 502 передбачено, що операції з купівлі готівкової іноземної валюти за готівкові гривні у фізичних осіб здійснюють, зокрема: каси банку (фінансової установи) з оформленням квитанцій за формою № 377-К із зазначенням у них часу здійснення операції та додатково для фізичних осіб - нерезидентів - довідок за формою N 377. У свою чергу, пункти обміну валюти здійснюють купівлю валют з оформленням квитанцій про здійснення купівлі іноземної валюти за формою № 377-А для фізичних осіб - резидентів, а для фізичних осіб - нерезидентів - довідок за формою № 377.

Відповідно до п. 5.5. Інструкції № 502, квитанція за формою № 377-К, видача якої мала місце в даному випадку, видається касою банку (фінансової установи) фізичним особам як підтвердження здійснення валютно-обмінних операцій, визначених в абзацах другому - шостому пункту 1.2 цієї Інструкції.

В силу вимог п.2 ст.18 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» у разі порушення встановленого цим Законом порядку виконання операцій з купівлі-продажу іноземної валюти, до уповноважених банків та суб'єктів господарювання, що здійснюють свою діяльність на підставі агентських угод з уповноваженими банками, за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах, поміж іншого, ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі застосування при здійсненні розрахункових операцій незареєстрованого, неопломбованого або опломбованого з порушенням встановленого порядку реєстратора розрахункових операцій.

Таким чином, вказані фінансові санкції застосовуються виключно до уповноважених банків або їх агентів.

Враховуючи, що позивач не є уповноваженим банком, що здійснює операції з купівлі-продажу іноземної валюти, або суб'єктом господарювання, який здійснює ці операції на підставі агентської угоди з уповноваженим банком, а діє на підставі генеральної ліцензії НБУ №120 від 23.03.2013 року (а.с. 36) на здійснення валютних операцій, тому відсутні підстави для притягнення позивача до відповідальності за порушення п.п. 2, 5 ст.4 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим постановою Правління Національного Банку України від 15 грудня 2004 року №637, визначено порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою.

В силу вимог п.2.6 вказаного Положення уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Підприємствам, яким Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» надано право проводити розрахунки готівкою із споживачами без використання РРО та РК і специфіка функціонування яких унеможливлює оформлення ними кожної операції касовим ордером (продаж проїзних і перевізних документів; білетів державних лотерей; квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів тощо), дозволяється оприбутковувати готівку наприкінці робочого дня за сукупністю операцій у цілому за робочий день з оформленням касовими документами і відображенням у відповідній книзі обліку.

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду є законною і обґрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не має.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно зі ст.ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Крім того, відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Частиною 1 ст. 4 статті Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, яка набрала чинності станом на момент звернення з апеляційною скаргою, за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, яка була чинною на момент звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом, за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 вказаного Закону, судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Зважаючи на те, що Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві при зверненні до суду з апеляційною скаргою не було сплачено судовий збір, колегія суддів дійшла висновку про необхідність стягнення з вказаного суб'єкта владних повноважень до спеціального фонду Державного бюджету України судового збору у розмірі 2009,70 грн. (1218*1,5=1827; 1827*110%/100%=2009,70) за ставкою звернення до суду з адміністративним позовом майнового характеру та з урахуванням змін до Закону України «Про судовий збір», що набрали чинності з 01 вересня 2015 року.

Керуючись ст.ст. 41, 94, 159,160,197,198,200,205,206,212,254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 листопада 2015 року - без змін.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 2009,70 грн. (одержувач платежу: УДКСУ у Печерському районі м. Києва; код з ЄДР одержувача 38004897; банк одержувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019; рахунок 1007, код бюджетної класифікації 00015622; код ЄДР суду 38004897).

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може бути подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України у порядку та в строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Бужак Н.П.

судді: Костюк Л.О

Твердохліб В.А.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді: Твердохліб В.А.

Костюк Л.О.