Справа № 804/4024/15
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 рокусправа № 804/4024/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередниченко В.Є.,

суддів: Коршуна А.О., Панченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційними скаргами Дніпропетровської митниці ДФС, публічного акціонерного товариства «Євраз ОСОБА_1» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 травня 2015 року у справі № 804/4024/15 за позовом публічного акціонерного товариства «Євраз ОСОБА_1» до Дніпропетровської митниці ДФС, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та стягнення надмірно сплаченого податку,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Євраз ОСОБА_1» 16 березня 2015 року звернулось до суду з позовом до Дніпропетровської митниці ДФС (далі відповідач-1), Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (далі відповідач-2) про визнання дій протиправними та стягнення надмірно сплаченого податку.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає про те, що рішення митного органу, на підставі яких було визначено митну вартість товару, скасовані у судовому порядку. Тому позивач звернувся до митного органу із заявами про надання висновків про повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених сум податку на додану вартість. Однак, відповідачем-1 у задоволені цих заяв безпідставно відмовлено.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 травня 2015 року адміністративний позов задоволено частково.

Суд визнав протиправними дії відповідача-1 щодо відмови в наданні висновків до органів Державної казначейської служби України про повернення надмірно сплачених платежів за результатами розгляду заяв позивача від 25.12.2014 року №4230, від 20.11.2014 року №3856, від 09.01.2015 року №61 та від 28.12.2014 року №301 та зобов'язав відповідача-1 підготувати та направити органам Державної казначейської служби України висновки про повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених митних платежів, визначених у цих заявах позивача.

У задоволені позову в іншій частині - відмовив.

Постанова суду мотивована тим, що відповідачами не доведена правомірність відмов позивачу у поверненні надмірно сплачених сум податку на додану вартість.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відповідач-1 оскаржив її до апеляційного суду з підстав неповного зясування судом обстави, що мають значення для справи та порушення норм матеріального права. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.

Посилається на те, що судом не було встановлено правильність обчислення та розмір сум, що підлягають поверненню.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, позивач оскаржив її до апеляційного суду з підстав неповного зясування судом обстави, що мають значення для справи, порушення матеріального та процесуального права. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Посилається на те, що суд, безпідставно вийшов за межи позовних вимог та визнав протиправними дії відповідача-1 щодо відмови в наданні висновків до відповідача-2 про повернення надмірно сплачених платежів за результатами розгляду заяв позивача. Крім того судом першої інстанції безпідставно відмовлено в визнанні протиправної бездіяльності відповідача-1 щодо не надання висновку до відповідача-2 по заяві № 608 від 14.02.204 року, оскільки відповідне рішення суду на підставі якого позивачем подано зазначену заяву набрало законної сили.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача та представників відповідача-1, які підтримали доводи своїх апеляційних скарг та заперечували щодо задоволення інших, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційних скарг та заперечень на них, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що протягом вересня - жовтня 2011 року публічне акціонерне товариство «Євраз ОСОБА_1» зверталось до Дніпропетровської митниці для митного оформлення вантажу шляхом подання вантажних митних декларацій, в яких митна вартість товару визначена за першим методом визначення митної вартості товару - за ціною договору (контракту).

Проте, відповідачем-1 були прийняті рішення про визначення митної вартості товарів та винесені картки відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, у зв'язку з чим позивачем було здійснено митне оформлення товару під гарантійні зобов'язання згідно з розділом XI Митного кодексу України (в редакції 11.07.2002 року), який діяв на момент митного оформлення товарів, та перераховано суми митних платежів на підставі скоригованої митним органом митної вартості товарів шляхом здійснення передоплати за митне оформлення.

Не погодившись з прийнятими рішеннями, позивач звернувся до суду. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №2а/0470/12464/11 від 09.02.2012 року відмовлено у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом 12.12.2013 року апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Євраз ОСОБА_1» задоволено, постанову суду першої інстанції скасовано та прийнято нову, якою позовну заяву задоволено частково: визнано протиправними і скасовано картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №110010000/1/00605 від 09.09.2011 року, №110010000/1/00621 від 15.09.2011 року, №110010000/1/00628 від 19.09.2011 року, №110010000/1/00638 від 21.09.2011 року, №110010000/1/00649 від 25.09.2011 року, №110010000/1/00655 від 27.09.2011 року, №110010000/1/00667 від 30.09.2011 року, №110010000/1/00672 від 03.10.2011 року, №110010000/1/00674 від 04.10.2011 року, №110010000/1/00687 від 10.10.2011 року, прийняті Дніпропетровською митницею відносно публічного акціонерного товариство «Євраз ОСОБА_1»; визнано протиправними і скасовано рішення про визначення митної вартості товару №110010000/2011/600251/1 від 08.09.2011 року, №110010000/2011/600262/1 від 15.09.2011 року, №110010000/2011/600267/1 від 19.09.2011 року, №110010000/2011/600269/1 від 21.09.2011 року, №110010000/2011/600273/1 від 25.09.2011 року, №110010000/2011/600275/1 від 27.09.2011 року, №110010000/2011/600283/1 від 30.09.2011 року, №110010000/2011/600287/1 від 03.10.2011 року, №110010000/2011/600289/1 від 03.10.2011 року, №110010000/2011/600297/1 від 10.10.2011 року, прийняті Дніпропетровською митницею відносно публічного акціонерного товариство «Євраз ОСОБА_1»; в задоволенні позовних вимог про зобов'язання повернути надмірно сплачену суму та про зобов'язання в подальшому утримуватись від визначення митної вартості товару не за ціною контракту - відмовлено.

14 лютого 2014 року позивач звернувся до відповідача-1 із заявою за вихідним №608 про повернення надмірно сплаченої суми податку на додану вартість, в якій, посилаючись на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2013 року по справі №2а/0470/12464/11, просив надати висновок до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про повернення з Державного бюджету України на поточний рахунок публічного акціонерного товариства «Євраз ОСОБА_1» суми податку на додану вартість в розмірі 353 089,60 грн., яка була надмірно сплачена за вантажними митними деклараціями.

У листі від 07.03.2014 року за вихідним №1579/04-50-52 відповідачем-1 повідомлено, що Дніпропетровська митниця Міндоходів направила до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу з клопотанням про поновлення процесуального строку та клопотанням про зупинення виконання судового рішення, у зв'язку з чим до прийняття остаточного рішення судом вищої інстанції у митниці відсутні підстави для здійснення заходів щодо повернення коштів з держбюджету.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09.12.2014 року у справі №2а/0470/12464/12 (номер справи ВАСУ К/800/9022/14) касаційна скарга Дніпропетровської митниці Міндоходів залишена без задоволення, а постанова ДААС від 12.12.2013 року - без змін.

25 грудня 2014 року позивач повторно звернувся до відповідача-1 із заявою за вихідним №4230 про повернення надмірно сплаченої суми податку на додану вартість.

Згідно з листом відповідача-1 від 26.01.2015 року №183/10/04-50-25-1 резолютивна частина судових рішень по справі №2а/0470/12464/11 не містить зобов'язання митниці здійснити визнання рівня митної вартості декларанта. Скасування рішення митниці не є безумовною підставою для повернення коштів, сплачених відповідно до цього рішення, а тому питання щодо можливості повернення коштів вирішується контролюючим органом за результатами перевірочних заходів.

Крім того, протягом жовтня - грудня 2012 року позивач звертався до відповідача-1 для митного оформлення вантажу шляхом подання митних декларацій, а саме: від 31.10.2012 року №110010000/2012/009135, від 01.11.2012 року №110010000/2012/009156, від 01.11.2012 року №110010000/2012/009164, від 02.11.2012 року №110010000/2012/009187, від 02.11.2012 року №110010000/2012/009194, від 04.11.2012 року №110010000/2012/009227, від 04.11.2012 року №110010000/2012/009228, від 05.11.2012 року №110010000/2012/009237, від 05.11.2012 року №110010000/2012/009261, від 05.11.2012 року №110010000/2012/009260, від 06.11.2012 року №110010000/2012/009286, від 07.11.2012 року №110010000/2012/009313, від 07.11.2012 року №110010000/2012/009324, від 09.11.2012 року №110010000/2012/009386, від 07.11.2012 року №110010000/2012/009379, від 11.11.2012 року №110010000/2012/009419, від 11.11.2012 року №110010000/2012/009421, від 11.11.2012 року №110010000/2012/009422, від 14.11.2012 року №110010000/2012/009531, від 16.11.2012 року №110010000/2012/009595, від 18.11.2012 року №110010000/2012/009649, від 19.11.2012 року №110010000/2012/009671, від 19.11.2012 року №110010000/2012/009672, від 19.11.2012 року №110010000/2012/009673, від 19.11.2012 року №110010000/2012/009674, від 28.11.2012 року №110010000/2012/009989 та від 04.12.2012 року №110010000/2012/010161. До вказаних митних декларацій були додані усі необхідні документи для здійснення митного оформлення товару та визначена митна вартість товару за основним методом визначення митної вартості товару - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (ціна операції).

Проте відповідачем-1 прийнято рішення про визначення митної вартості товарів та винесено картки відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, через що позивач здійснив митне оформлення товару під гарантійні зобов'язання згідно з частиною 7 статті 55 Митного кодексу України та перерахував суми митних платежів на підставі скоригованої митним органом митної вартості товарів шляхом здійснення передоплати за митне оформлення.

Не погодившись із рішеннями про коригування митної вартості товарів та картками відмови, позивач звернувся до суду з позовом про визнання їх протиправними та скасування, зобов'язання Дніпропетровську митницю надати висновок до Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області про повернення надмірно сплаченої суми податку на додану вартість в розмірі 218 367,16 грн. шляхом її зарахування на поточний рахунок позивача.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.01.2013 року по справі №2а/0470/14279/12 в задоволенні адміністративного позову відмовлено в повному обсязі.

22 травня 2014 року Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом прийнято ухвалу по справі №2а/0470/14279/12, якою апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, а постанову суду Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.01.2013 року - без змін.

06 листопада 2014 року Вищий адміністративний суд України за результатами розгляду касаційної скарги по справі №2а/0470/14279/12 постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 січня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2014 року скасував, а у справі ухвалив нове рішення, яким позов задоволено частково: визнано протиправними та скасовано картки відмови у митному оформленні №110010000/2012/01489 від 31 жовтня 2012 року, №110010000/2012/01491 від 1 листопада 2012 року, №110010000/2012/01492 від 1 листопада 2012 року, №110010000/2012/01497 від 2 листопада 2012 року, №110010000/2012/01498 від 2 листопада 2012 року, №110010000/2012/01499 від 4 листопада 2012 року, №110010000/2012/01500 від 4 листопада 2012 року, №110010000/2012/01501 від 5 листопада 2012 року, №110010000/2012/01505 від 5 листопада 2012 року, №110010000/2012/01506 від 6 листопада 2012 року, №110010000/2012/01508 від 6 листопада 2012 року, №110010000/2012/01513 від 7 листопада 2012 року, №110010000/2012/01510 від 7 листопада 2012 року, №110010000/2012/01524 від 9 листопада 2012 року, №110010000/2012/01526 від 9 листопада 2012 року, №110010000/2012/01533 від 11 листопада 2012 року, №110010000/2012/01534 від 11 листопада 2012 року, №110010000/2012/01535 від 11 листопада 2012 року, №110010000/2012/01550 від 14 листопада 2012 року, №110010000/2012/01562 від 16 листопада 2012 року, №110010000/2012/01570 від 18 листопада 2012 року, №110010000/2012/01582 від 19 листопада 2012 року, №110010000/2012/01583 від 19 листопада 2012 року, №110010000/2012/01585 від 19 листопада 2012 року, №110010000/2012/01586 від 19 листопада 2012 року, №110010000/2012/01623 від 28 листопада 2012 року, №110010000/2012/01666 від 4 грудня 2012 року; визнано протиправними та скасовано рішення митниці про коригування митної вартості товарів №110010000/2012/601129/1 від 31 жовтня 2012 року, №110010000/2012/601131/1 від 1 листопада 2012 року, №110010000/2012/601133/1 від 1 листопада 2012 року, №110010000/2012/601137/1 від 2 листопада 2012 року, №110010000/2012/601139/1 від 2 листопада 2012 року, №110010000/2012/601141/1 від 4 листопада 2012 року, №110010000/2012/601140/1 від 4 листопада 2012 року, №110010000/2012/601145/1 від 5 листопада 2012 року, №110010000/2012/601147/1 від 5 листопада 2012 року, №110010000/2012/601148/1 від 6 листопада 2012 року, №110010000/2012/601151/1 від 6 листопада 2012 року, №110010000/2012/601156/1 від 7 листопада 2012 року, №110010000/2012/601158/1 від 7 листопада 2012 року, №110010000/2012/601169/1 від 9 листопада 2012 року, №110010000/2012/601167/1 від 9 листопада 2012 року, №110010000/2012/601176/1 від 11 листопада 2012 року, №110010000/2012/601177/1 від 11 листопада 2012 року, №110010000/2012/601179/1 від 11 листопада 2012 року, №110010000/2012/601192/1 від 14 листопада 2012 року, №110010000/2012/601202/1 від 16 листопада 2012 року, №110010000/2012/601212/1 від 18 листопада 2012 року, №110010000/2012/601226/1 від 19 листопада 2012 року, №110010000/2012/601227/1 від 19 листопада 2012 року, №110010000/2012/601228/1 від 19 листопада 2012 року, №110010000/2012/601229/1 від 19 листопада 2012 року, №110010000/2012/601264/1 від 28 листопада 2012 року, №110010000/2012/601304/1 від 4 грудня 2012 року; у задоволенні решти вимог - відмовлено.

20 листопада 2014 року позивач звернувся до відповідача-1 із заявою за вихідним №3856 про повернення надмірно сплаченої суми податку на додану вартість, в якій, посилаючись на постанову Вищого адміністративного суду України від 06.11.2014 року по справі №2а/0470/14279/12, просив надати висновок до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про повернення з Державного бюджету України на поточний рахунок публічного акціонерного товариства «Євраз ОСОБА_1» суми податку на додану вартість в розмірі 218 367,16 грн., яка була надмірно сплачена за митними деклараціями.

Відповідачем-1 листом від 15.12.2014 року за вихідним №768/04-50-25-1 повідомлено, що станом на 15.12.2014 року Дніпропетровською митницею ДФС скасовані зазначені у листі від 20.11.2014 року за вихідним №3856 рішення про коригування митної вартості. Крім того, було зазначено, що резолютивна частина постанови Вищого адміністративного суду України по справі №2а/0470/14279/12 не містить зобов'язання митниці здійснити визнання рівня митної вартості декларанта, а тому надмірно сплачена сума платежів має бути визначена контролюючим органом.

09 січня 2015 року публічне акціонерне товариство «Євраз ОСОБА_1» повторно звернулось до відповідача-1 із заявою за вихідним №61 про повернення надмірно сплаченої суми податку на додану вартість в розмірі 218 367,16 грн.

Згідно з листом відповідача-1 від 03.02.2015 року №272/10/04-50-25-1 порушене у зверненні питання про встановлення факту надмірної сплати митних платежів можливо розглянути за результатами контрольно-перевірочних заходів щодо визначення суми надмірно сплачених коштів.

Також в період липень-серпень 2012 року позивач звертався до Дніпропетровської митниці для митного оформлення вантажу шляхом подання вантажних митних декларацій, однак відповідачем-1 були прийняті рішення про коригування митної вартості товару №110010000/2012/600792/1 від 30.07.2012 року, №110010000/2012/600793/1 від 30.07.2012 року, №110010000/2012/600797/1 від 31.07.2012 року, №110010000/2012/600803/1 від 01.08.2012 року, №110010000/2012/600808/1 від 02.08.2012 року, №110010000/2012/600809/1 від 02.08.2012 року, №110010000/2012/600817/1 від 03.08.2012 року та винесені картки відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №110010000/2/01129 від 30.07.2012 року, №110010000/2/01130 від 30.07.2012 року, №110010000/2/01134 від 31.07.2012 року, №110010000/2/01141 від 01.08.2012 року, №110010000/2/01145 від 02.08.2012 року, №110010000/2/01146 від 02.08.2012 року, №110010000/2/01154 від 03.08.2012 року.

Позивач згідно з частиною 7 статті 55 Митного кодексу України здійснив оформлення товару під гарантійні зобов'язання та перерахував суми митних платежів на підставі скоригованої митним органом митної вартості товарів шляхом здійснення передоплати за митне оформлення.

Не погодившись із зазначеними рішеннями, позивач звернувся до суду з позовом про визнання їх протиправними та скасування, зобов'язання відповідача-1 надати висновок до відповідача-2 про повернення надмірно сплаченої суми податку на додану вартість в розмірі 629 766,55 грн. шляхом її зарахування на поточний рахунок позивача, здійснити митне оформлення вантажу за ціною контракту.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.12.2012 року у справі №2а/0470/10979/12, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.11.2013 року, у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

23 грудня 2014 року Вищий адміністративний суд України касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Євраз ОСОБА_1» задовольнив частково: постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2013 року в частині відмови у задоволені позову про визнання протиправними та скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України; визнання протиправними та скасування рішень Дніпропетровської митниці про коригування заявленої митної вартості товарів скасував та ухвалив в цій частині нове рішення, яким визнав протиправними та скасував картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №110010000/2/01129 від 30 липня 2012 року, №110010000/2/01130 від 30 липня 2012 року, №110010000/2/01134 від 31 липня 2012 року, №110010000/2/01141 від 01 серпня 2012 року, №110010000/2/01145 від 02 серпня 2012 року, №110010000/2/01146 від 02 серпня 2012 року, №110010000/2/01154 від 03 серпня 2012 року; визнав протиправними та скасував рішення Дніпропетровської митниці про коригування заявленої митної вартості товарів №110010000/2012/600792/1 від 30 липня 2012 року, №110010000/2012/600793/1 від 30 липня 2012 року, №110010000/2012/600797/1 від 31 липня 2012 року, №110010000/2012/600803/1 від 01 серпня 2012 року, №110010000/2012/600808/1 від 02 серпня 2012 року, №110010000/2012/600809/1 від 02 серпня 2012 року, №110010000/2012/600817/1 від 03 серпня 2012 року. В решті постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2013 року залишив без змін.

28 січня 2015 року позивач звернувся до відповідача-1 із заявою від 28.12.2014 року за вихідним №301 про повернення надмірно сплаченої суми податку на додану вартість, в якій, посилаючись на постанову Вищого адміністративного суду України від 23.12.2014 року по справі №2а/0470/10979/12, просив надати висновок до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про повернення з Державного бюджету України суми податку на додану вартість в розмірі 629 766,55 грн., яка була надмірно сплачена за митними деклараціями.

Відповідачем-1 від 10.02.2015 року за вихідним №337/10/04-50-25-1 надано відповідь, що митним органом скасовано зазначені у листі від 28.12.2014 року за вихідним №301 рішення про коригування митної вартості. Крім того, зазначено, що резолютивна частина судових рішень у справі №2а/0470/10979/12 не містить зобов'язання митниці здійснити визнання рівня митної вартості декларанта. Тому питання щодо можливості повернення коштів вирішується контролюючим органом за результатами перевірочних заходів.

Правомірність та обґрунтованість дій та бездіяльності відповідача-1 щодо ненадання відповідачу-2 висновку про повернення надмірно сплачених платежів, а також стягнення надмірно сплачених сум податку на додану вартість є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскарженої постанови, виходить з наступного.

Згідно з частинами 1,3 статті 301 Митного кодексу України (далі МК) повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до бюджетного та податкового кодексів України. Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів.

Відповідно до п.п.43.1 - 43.5 статті 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобовязання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 МК, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобовязання проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Процедура повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, визначена Порядком повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20 липня 2007 року № 618 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2007 року за №1097/14364 (далі - Порядок № 618).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Порядку №618, для повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надміру сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою. Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.

У заяві зазначаються причини повернення коштів, реквізити банку, найменування та код за ЄДРПОУ платника податків - юридичної особи, або прізвище, ім'я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті) та напрям перерахування коштів: а) для повернення платнику податків - на поточний рахунок платника податків в установі банку; б) для подальших розрахунків як передоплата або грошова застава: на депозитний рахунок 3734; на банківський рахунок 2603; в) для повернення фізичній особі в готівковій формі, якщо такі кошти вносилися готівкою, - на банківський рахунок 2603; г) для погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на митні органи, незалежно від виду бюджету.

До заяви додаються: аркуші з позначенням "3/8" комплектів бланків митних декларацій форм МД-2 і МД-3 і доповнення (у разі їх оформлення) або другий аркуш оформленої посадовою особою митного органу уніфікованої митної квитанції МД-1, за якою помилково та/або надмірно сплачено митні та інші платежі; документи, що підтверджують суму помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів; документи, що підтверджують право на перенесення граничних строків для подання заяв про повернення надмірно сплачених митних та інших платежів, у випадках, передбачених в абзацах третьому - восьмому цього пункту.

Згідно з пунктами 2, 3, 4, 5, 6 розділу ІІІ Порядку № 618 визначений наступний порядок розгляду заяви платника: заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником або заступником керівника митного органу разом з пакетом документів передається до відділу для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум. Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати. Керівник або заступник керівника митного органу на підставі результатів перевірки, в разі її проведення, підписує висновок про повернення, реєстр висновків про повернення та супровідний лист, адресований органу Державного казначейства України - пакет документів на повернення коштів. Пакет документів на повернення коштів передається до загального відділу для реєстрації та відправки до органу Державного казначейства України.

Відповідно до пункту 7 розділу ІІІ цього ж Порядку висновок про повернення платникам податків помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів повинен бути прийнятий митним органом не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення 20-денного строку з дня подання платниками податків заяви.

Пунктом 11 розділу ІІІ Порядку № 618 встановлено, що за відсутності підстав для повернення коштів у встановленому порядку митним органом готується та надсилається заявнику письмова обґрунтована відповідь.

Таким чином, повернення надмірно сплачених платежів, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами відбувається при наявності наступних чинників: наявність факту надмірної сплати коштів, звернення до митного органу платника податків, відповідно до якого останній визначається щодо напряму зарахування коштів.

Крім того, взаємовідносини митних органів та органів Державного казначейства України в процесі повернення помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, на час виникнення спірних відносин було регламентовано Порядком взаємодії територіальних органів Міністерства доходів і зборів України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженим спільним наказом Мінфіну України та Міндоходів України №822/1188 від 30.12.2013 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.01.2014 року за №146/24923 (далі по тексту - Порядок взаємодії).

Відповідно до п.5 Порядку взаємодії повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом Міндоходів на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Згідно з п.7 цього Порядку орган Міндоходів на підставі даних особових рахунків платників готує висновок за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку, два примірники Реєстру висновків за платежами, належними державному бюджету, за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку, та три примірники Реєстру висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку. Контроль за прийняттям/передаванням висновків органи Міндоходів, місцеві фінансові органи, органи Казначейства проводять шляхом проставляння на відповідних примірниках Реєстрів відміток про надходження документів до установи у порядку, визначеному Типовою інструкцією з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року N 1242.

За платежами, належними державному бюджету, орган Міндоходів у строк не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви передає висновки згідно з Реєстром висновків за платежами, належними державному бюджету, для виконання відповідному органу Казначейства.

Орган Міндоходів несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі висновку органу Казначейства для виконання (п.8 Порядку взаємодії).

За приписами п.10 Порядку взаємодії на підставі отриманих висновків відповідний орган Казначейства здійснює повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у визначеному законодавством порядку.

Таким чином, повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється у визначеному законодавством порядку органом ДКСУ на підставі отриманого від органів Міндоходів (Державної фінансової служби) висновку.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що у разі якщо після сплати декларантом податків і зборів (обов'язкових платежів) згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, буде прийнято рішення про застосування митної вартості, заявленої декларантом, сума надміру сплачених податків і зборів (обов'язкових платежів) повертається декларанту у порядку, передбаченому Порядком № 618 та Порядком взаємодії, на підставі його заяви та у місячний термін з дня прийняття висновку митного органу, що здійснював оформлення митної декларації, про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач, враховуючи відсутність спору про суму переплати платежів, яка встановлена судовими рішеннями, які набули законної сили, в межах встановленого строку, звертався до митниці з заявами від 14.02.2014 року №608 (т.1 а.с. 38-41), від 25.12.2014 року №4230 (т.1 а.с. 43-49), від 20.11.2014 року №3856 (т.1 а.с. 80-86), від 09.01.2015 року №61 (т.1 а.с. 89-97) та від 28.12.2014 року №301 (т.1 а.с. 126-130) про повернення надмірно сплачених платежів у загальному розмірі 1201223,31 грн., до яких додавав повний пакет документів, який вимагається Порядком №618.

Митним органом листами від 07.03.2014 року за вихідним №1579/04-50-52 (т.1 ас. 42), від 26.01.2015 року №183/10/04-50-25-1 (т.1 а.с.50-52), від 15.12.2014 року №768/04-50-25-1 (т.1 а.с.87-88), від 03.02.2015 року №272/10/04-50-25-1 (т.1 а.с.98-99), від 10.02.2015 року №337/10/04-50-25-1 (т.1 а.с. 131-132) надано відповіді на адресу позивача згідно яких відповідач-1 повідомив позивача про передчасність таких звернення. Однак, жодного рішення щодо повернення надміру сплачених позивачем коштів або відмови у їх поверненні вказані листи митниці не містять.

Таким чином, митниця, у встановлені Порядком № 168 строки, не виконала процедурних обов'язків щодо алгоритму дій, покладених на неї зазначеним вище порядком, а саме митницею не було проведено відповідної перевірки щодо встановлення факту відсутності надмірної сплати податку.

Приписами Порядку № 618 передбачено, що підставою для відмови митним органом заявнику у поверненні надмірно сплаченого податку може бути або невідповідність поданих документів вимогам цього Порядку, або відсутність переплати.

Отже, на думку колегії суддів відповідачем-1 було допущено бездіяльність при розгляді заяв позивача про повернення надміру сплачених позивачем коштів.

Таким чином, колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо визнання протиправними дій щодо відмови в наданні висновків до відповідача-2 за результатами розгляду заяв позивача від 25.12.2014 року №4230, від 20.11.2014 року №3856, від 09.01.2015 року №61 та від 28.12.2014 року №301 та зобов'язання відповідача-1 підготувати та направити відповідачу-2 висновки про повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених митних платежів, визначених у цих заявах позивача, оскільки наданню таких висновків передує проведення органом фіскальної служби відповідної перевірки, встановлення фактів надмірної сплати податку, відсутності податкового боргу, оформлення заяви за встановленою формою, відсутності причин відмови у поверненні коштів. Висновок приймається митним органом лише у випадку коли повертаються кошти, а за наявності підстав відмови чи невідповідності наданих документів надається письмова обґрунтована відповідь.

Крім того, колегія суддів зауважує, що обраний позивачем спосіб захисту (відновлення) порушеного права, в частині вимог щодо стягнення надміру сплаченого податку, не є належним та достатнім способом належного судового захисту такого права у спірних відносинах, оскільки суд постановляючи рішення про стягнення надмірно сплачених митних платежів, фактично визначає митну вартість ввезеного товару, чим підміняє митний орган.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Отже, задоволення вимоги про стягнення на користь позивача надмірно сплачених сум платежів буде формою втручання в дискреційні повноваження суб'єкта владних повноважень та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог у разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Таким чином, враховуючи те, що відповідач-1 при розгляді зазначених вище заяв позивача, діяв не на підставі та не у спосіб, що визначені чинним законодавством, без врахування всіх обставин, що мали значення при прийнятті рішення, колегія суддів вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та приходить до висновку про необхідність відновлення порушеного права позивача шляхом визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду заяв позивача від 25.12.2014 року №4230, від 20.11.2014 року №3856, від 09.01.2015 року №61 та від 28.12.2014 року №301 та зобов'язання відповідача-1 вчинити відповідні дії по розгляду зазначених заяв про повернення надмірно сплачених до Державного бюджету України податків і зборів у розмірі 1201223,31 грн. та прийняти рішення відповідно до діючого законодавства.

При цьому колегія суддів, погоджується з висновками суду першої інстанції щодо передчасного подання позивачем заяви від 14.02.2014 року №608 про повернення надмірно сплачених платежів, оскільки на момент її подання, адміністративна справа щодо оскарження рішень про визначення митної вартості та картки відмови перебувала у суді касаційної інстанції, та ухвалою цього суду виконання постанови ДААС від 12.12.2013 року було зупинено до 09.12.2014 року (т.1 а.с.151).

З огляду на викладені обставини, колегія суддів дійшла висновку про ухвалення судом першої інстанції рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування постанови суду та прийняття нової постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись пунктом 3 частини 1 статті 198, статтями 202, 207 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Дніпропетровської митниці ДФС, публічного акціонерного товариства «Євраз ОСОБА_1» задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 травня 2015 року у справі №804/4024/15 скасувати та прийняти нову постанову якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Дніпропетровської митниці ДФС щодо не розгляду заяв публічного акціонерного товариства «Євраз ОСОБА_1» від 25.12.2014 року №4230, від 20.11.2014 року №3856, від 09.01.2015 року №61 та від 28.12.2014 року №301.

Зобов'язати Дніпропетровську митницю ДФС вчинити відповідні дії по розгляду заяв публічного акціонерного товариства «Євраз ОСОБА_1» від 20.11.2014 року №3856, від 25.12.2014 року №4230, від 28.12.2014 року №301, від 09.01.2015 року №61 про повернення надмірно сплачених до Державного бюджету України податків і зборів у розмірі 1201223 (один мільйон двісті одна тисяча двісті двадцять три) грн. 31 коп. та прийняти рішення відповідно діючого законодавства.

У задоволені позову в іншій частині відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст постанови виготовлений 21 грудня 2015 року.

Головуючий В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: О.М. Панченко