Справа № 803/3759/15
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2015-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 року м. ЛуцькСправа № 803/3759/15

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Смокович В.І.,

при секретарі судового засідання Литвиненко І.П.,

за участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальний сервіс ОСОБА_1» до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області про визнання недійсною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Універсальний сервіс ОСОБА_1 звернулося з позовом до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області про визнання недійсною та скасування постанови відповідача від 23 жовтня 2015 року №13/2257 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що винесена постанова відповідача не відповідає вимогам чинного законодавства оскільки перевірений обєкт віднесено до 5 категорії складності (ДСТУ-Н Б В.1.2-16:2013 «Визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності обєктів будівництва»), яка визначається відповідно до будівельних норм та державних стандартів на підставі класу наслідків (відповідальності) такого обєкта будівництва (пункт 2), віднесення обєкта будівництва до тієї чи іншої категорії складності здійснюється проектною організацією і замовником будівництва (пункт 3). Дана норма врегульована статтею 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». В залежності від категорії обєкту передбачена відповідальність за виконання робіт без отримання дозволу на їх виконання, розмір якої встановлено Законом України «Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності». Позивач зазначає, що документи на підтвердження того, що даний обєкт відноситься до 5 категорії складності відсутні, тому накладення стягнення передбаченого пунктом 5 частини другої статті 2 Закону України «Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності» є безпідставним. Також перевіркою безпідставно зроблено висновок про реконструкцію адміністративного приміщення з аптекою, оскільки перевірений обєкт є малою архітектурною формою, так як є одноповерховим, виготовлений з полегшених конструкцій, без улаштування фундаменту. Вважають, що в даному випадку правовідносини та відповідальність регулюються Законом України «Про благоустрій населених пунктів» від 06 вересня 2005 року №2807-IV. Крім того, позивач зазначає, що штрафи у сфері містобудівної діяльності має право накладати керівник та його заступники. Оскаржувана постанова прийнята головним інспектором будівельного нагляду, тобто з перевищенням своїх повноважень. На підставі вищенаведеного просить суд визнати недійсною дану постанову та скасувати.

У судовому засіданні представники позивача підтримали заявлений позов та просили суд його задовольнити. Додатково усно та письмово пояснили, що обєкт, який перевірявся відноситься до 1 категорії складності.

Відповідач у своїх запереченнях та його представник у судовому засіданні заперечили проти позову з таких підстав. Оскаржувана постанова була винесена головним інспектором будівельного нагляду Управління Держархбудінспекції у Волинській області ОСОБА_4 на підставі акту позапланової перевірки виконання будівельних робіт по вул. Ковельська, 46 в м. Володимир-Волинському від 23 жовтня 2015 року №13/2257. Вказаним актом було встановлено, що позивачем порушено вимоги розділу 1 пункту 1.6 ДБН А.3.1-5:2009 та статей 31, 36 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності.

Зокрема, встановлено, що замовником будівництва ТзОВ «Універсальний сервіс ОСОБА_1» здійснено реконструкцію адміністративного приміщення з аптекою, а саме: добудову входу в підвальне приміщення, який виходить на вулицю Ковельську, без розробленої проектної документації та зареєстрованої декларації про початок виконання зазначених робіт. Згідно даних Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів реєстрації, відомості про будівництво за вказаною адресою відсутні. Оскільки у позивача була відсутня декларація про початок виконання будівельних робіт на обєкт, який віднесений до 2 категорії складності на субєкт містобудування ТзОВ «Універсальний сервіс ОСОБА_1» накладено штраф у розмірі тридцяти шести мінімальних заробітних плат. Посилання у постанові на пункт 5 частини другої статті 2 Закону України «Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності» є технічною опискою, яка не вплинула на правильність обчислення розміру штрафу та застосування норми, якою передбачена відповідальність за правопорушення.

На підставі матеріалів перевірки, фотоматеріалів та керуючись абзацом шостим пункту 6 частини другої статті 2 зазначеного Закону 23 жовтня 2015 року головним інспектором будівельного нагляду Управління ОСОБА_4 винесена постанова №13/2257 про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності на ТзОВ «Універсальний сервіс ОСОБА_1» у розмірі 49 608 грн.

Таким чином, постанова винесена з дотриманням вимог чинного законодавства, тобто в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а, відтак є законною. Просять суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до спеціального витягу з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України Товариство з обмеженою відповідальністю Універсальний сервіс ОСОБА_1 зареєстроване виконавчим комітетом Володимир-Волинської міської ради 18 серпня 1998 року.

З матеріалів справи вбачається, що товариство здійснило реконструкцію адміністративного приміщення з аптекою, розташованого на території ринку по вулиці Ковельська, № 46, м. Володимир-Волинський Волинської області.

Судом встановлено, на підставі звернення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради № 1-49/886 від 16 вересня 2015 року у відповідності до наказу Управління № 976 від 08 вересня 2015 року Про проведення позапланової перевірки та направлення на здійснення позапланової перевірки від 08 жовтня 2015 року №459 відповідачем проведено позапланову перевірку щодо законності будівництва на території ринку «УСВ» по вулиці Ковельська, 46 в м. Володимир-Волинському (а.с. 24).

Перевірка була проведена в присутності директора товариства ОСОБА_1.

За результатами позапланової перевірки складений акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 16 жовтня 2015 року, протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 16 жовтня 2015 року.

Висновки Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області, які знайшли своє відображення в акті перевірки від 16 жовтня 2015 року, ґрунтуються на тому, що позивачем порушено вимоги статей 31, 36 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності добудова входу в підвальне приміщення, який виходить на вулицю Ковельську, без розробленої проектної документації та зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт. Від отримання акту перевірки, протоколу, припису представник позивача ОСОБА_1, який є і директором товариства відмовився.

Постановою від 23 жовтня 2015 року №13/2257 на позивача накладено штраф за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у розмірі 49608 грн. Оскаржувана постанова була надіслана поштою, рекомендованим листом з повідомленням 26 жовтня 2015 року та отримана підприємством 27 жовтня 2015 року (а.с.27).

Надаючи правову оцінку постанові управління ДАБІ у Волинській області від 23 жовтня 2015 року №13/2257, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини виникли стосовно притягнення до відповідальності за здійснення будівельних робіт без відповідних дозвільних документів, а тому врегульовані Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», Законом України «Про архітектурну діяльність», Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року N 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт», Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлено Законом України Про регулювання містобудівної діяльності від 17.02.2011 року № 3038-VI.

Відповідно до частин першої та другої статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I - III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації. Виконувати будівельні роботи, підключати об'єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації зазначеної декларації забороняється.

Зазначена норма Закону конкретизована у Порядку виконання будівельних робіт, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року N 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» (далі Порядок №466).

Зокрема, за змістом пункту 1 Порядку №466, до будівельних відносяться роботи з нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення діючих підприємств, реставрації, капітального ремонту. У пунктах 8-16 Порядку №466 визначений детальний порядок реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, яка здійснюється Управліннями державної архітектурно-будівельної інспекції.

З аналізу вищенаведених норм законодавства можливо дійти висновку, що виконанню робіт з нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення діючих підприємств, реставрації, капітального ремонту на обєктах, які відносяться до І-ІІІ категорії складності передує реєстрація в органах Державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання цих робіт.

В свою чергу, відповідальність за виконання будівельних робіт без реєстрації відповідної декларації передбачена у пункті 4 частини другої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та диференційована в залежності від категорії складності обєкту.

Зокрема, за проведення будівельних робіт без реєстрації декларації на об'єктах I категорії складності накладається штраф у розмірі вісімнадцяти мінімальних заробітних плат; на об'єктах II категорії складності - у розмірі тридцяти шести мінімальних заробітних плат; на об'єктах III категорії складності - у розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат.

У розглядуваному випадку, як встановлено під час судового розгляду та підтверджується письмовими матеріалами справи (фотоматеріалами), позивач без реєстрації в органах Державного архітектурно-будівельного контролю відповідної декларації, здійснював реконструкцію адміністративного приміщення з аптекою, а саме: добудову входу в підвальне приміщення (а.с.28-30).

Факт виконання реконструкції приміщення без декларації не заперечується представниками позивача у судовому засіданні, щодо фотографій також заперечень не заявлено. Разом з тим, представники позивача стверджували, що перевіряємий обєкт відноситься до малої архітектурної форми, так як є одноповерховим, виготовлений з полегшених конструкцій, без улаштування фундаменту.

Крім того, не погоджуються з віднесенням даного обєкту до 2 категорії складності, а тому вважають, що правовідносини, які склалися повинні регулюватися Законом України «Про благоустрій населених пунктів» від 06 вересня 2005 року №2807-IV. Накладення штрафів у сфері містобудівної діяльності, на їх думку, покладається на керівника або його заступників відповідно до наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 19 листопада 2012 року №187. Всупереч оскаржувана постанова прийнята головним державним інспектором будівельного нагляду, тобто з перевищенням своїх повноважень. З такими доводами позивача та його представників суд не погоджується з огляду на наступне.

Частиною першою, другою статті 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» усі об'єкти будівництва поділяються на I, II, III, IV і V категорії складності. Категорія складності об'єкта будівництва визначається відповідно до будівельних норм та державних стандартів на підставі класу наслідків (відповідальності) такого об'єкта будівництва.

Пунктом 2 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №466 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2015 року №747) передбачено, що будівельні роботи це роботи з нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення діючих підприємств, реставрації, капітального ремонту.

Пунктом 3.10 ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації для будівництва» визначено, що реконструкція це перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку обєкта будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників, забезпечується удосконалення виробництва, підвищенням його техніко-економічного рівня та якості продукції, поліпшення умов експлуатації. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження несучих і огороджувальних конструкцій.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» Державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право:

1) безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до обєктів, що підлягають обовязковому обстеженню;

2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону.

Частиною другою статті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Системний аналіз зазначених норм права дає суду зробити висновок, що перевірений обєкт не є малою архітектурною формою, має фундамент, змінено геометричні розміри, здійснено поліпшення умов експлуатації, адміністративне приміщення з аптекою складається з приміщення адміністрації ринку та добудованого входу в підвальне приміщення, реконструкція проведена без зареєстрованої декларації про початок виконання зазначених робіт та без розробленої проектної документації.

З огляду на вищевикладене, головним інспектором будівельного нагляду Управління Держархбудінспекції у Волинській області ОСОБА_4 обґрунтовано та правомірно віднесено обєкт до 2 категорії складності та накладено штраф у сумі 49608 грн. за вчинене правопорушення, передбачене пунктом 5 частини другої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Слід зазначити, що відповідальність у цьому законі передбачена саме за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації або без відповідного дозволу при умові, якщо це мала архітектурна форма. Представники позивача у судовому засіданні не заперечували щодо відсутності зазначених документів.

Аналогічно помилковими є доводи представника підприємства, що накладати штраф від імені інспекції мають право керівник Державної архітектурно-будівельної інспекції територіальних органів та їхні заступники в межах повноважень оскільки відповідно до пункту 2 частини другої статті 3 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» накладати штраф в межах та відповідно до вимог, визначених даним Законом мають право від імені органів державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду головні інспектори будівельного нагляду в областях.

За правопорушення у сфері містобудівної діяльності встановлюється відповідальність юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (субєктів містобудування) передбачена Законом України Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 14.10.1994 року № 208/94-ВР.

Відповідно до статті 1 даного Закону, правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) субєктів містобудування юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами. Вчинення субєктами містобудування правопорушень у сфері містобудівної діяльності тягне за собою відповідальність, передбачену цим та іншими законами України.

Так, абзацом 4 частини другої статті 2 Закону України Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності передбачено, що субєкти містобудування, несуть відповідальність за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт, а також наведення недостовірних даних у зазначеній декларації у вигляді штрафу в розмірі 36 мінімальних заробітних плат.

На підставі акту від 16 жовтня 2015 року, протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 16 жовтня 2015 року та припису від 16 жовтня 2015 року, що були складені за результатами перевірки, головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Управління ДАБІ у Волинській області ОСОБА_4 винесена постанова № 13/2257 від 23 жовтня 2015 року про накладання штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Згідно даної постанови товариство з обмеженою відповідальністю Універсальний сервіс ОСОБА_1 визнане винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абзацом 4 частини другої статті 2 Закону України Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, та накладено штраф в розмірі 49 608 грн.

Суд не бере до уваги твердження викладені в позовній заяві та додатковому поясненні наданому у судовому засіданні про те, що відповідачем не вірно встановлено категорію складності, а, відтак, неправомірно визначено розмір штрафу, який підлягає застосуванню до субєкта правопорушення оскільки, як вбачається з пояснень представника відповідача та письмових доказів (постанова №13/2257), що застосований розмір штрафу відповідає саме 2 категорії складності обєкта, а не 5 категорії складності.

Частиною одинадцятою статті 2 Закону України Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності передбачено, що штраф може бути накладено на субєктів містобудування протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніш як через три роки з дня його вчинення.

Таким чином, Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області, в особі головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок правомірно було визначено розмір штрафу та застосовано його до позивача за порушення Закону України Про регулювання містобудівної діяльності.

З досліджених судом матеріалів фотофіксації, які здійснені під час перевірки, вбачається, що будівельні роботи з реконструкції адміністративного приміщення з аптекою є завершеними (а.с.28-30).

Згідно з частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Для повного, обєктивного та офіційного зясування обставин справи у якості свідка був допитаний головний інспектор Возний І.П., який надав суду пояснення, що до малої архітектурної конструкції відносяться павільйони, палатки, контейнери та інші споруди, які можна пересувати і у яких відсутній фундамент. Даний обєкт має однозначно фундамент, сходи, а тому у відповідності до чинного законодавства віднесений до 2 категорії складності оскільки будівля (обєкт) має ще і адміністративне приміщення ринку. Зазначив, що діяв в межах своїх повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та Законами України.

Крім того, слід зазначити, що можливі процесуальні порушення (технічна помилка з віднесення обєкта до 5 категорії складності) з боку перевіряючого Управління ДАБІ у Волинській області не спростовують факт виявленого порушення у сфері містобудівної діяльності, яке полягає у виконанні будівельних робіт (реконструкції) без реєстрації відповідної декларації в органах Державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, субєкт владних повноважень, та його представник у судовому засіданні в повній мірі довели суду обґрунтованість та правомірність постанови №13/2257 від 23 жовтня 2015 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено що, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Частиною третьою тієї ж статті визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінивши постанову №13/2257 від 23 жовтня 2015 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності на предмет відповідності частині третій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що вона винесена на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року N 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт»,тобто прийнята відповідно до вимог чинного законодавства..

Оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Універсальний сервіс ОСОБА_1» всупереч положенням статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» здійснював реконструкцію адміністративного приміщення без реєстрації в органах Державного архітектурно-будівельного контролю декларації про виконання будівельних робіт, тому його було правомірно притягнуто до відповідальності, яка передбачена в пункті 4 частини другої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та постановою №13/2257 від 23 жовтня 2015 року накладено штраф у розмірі 49 608,00 грн (36 мінімальних зарплат) та враховуючи те, що позивачем не наведено переконливих обґрунтувань на підтвердження неправомірності оскаржуваної постанови, не спростовано порушень, виявлених під час перевірки, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтями 162-163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Закону України «Про основні засади державного нагляду у сфері господарської діяльності», Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року N 553, Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року N 466, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальний сервіс ОСОБА_1» до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області про визнання недійсною та скасування постанови відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В. І. Смокович

Повний текст постанови виготовлений 18 грудня 2015 року.