Справа № 804/2786/15
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2015 р. Справа № 804/2786/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сидоренка Д.В., при секретарі Гуцал А.В., за участю:
представника позивача ОСОБА_1, довіреність № 71/2015 від 13.05.2015 року
представника позивача ОСОБА_2, довіреність № 102/Л/100 від 05.01.2015 року,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Айрон Юніон"
до Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення- рішення.
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Айрон Юніон" (далі ТОВ «Айрон Юніон») до Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів (Криворізької центральної ОДПІ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 11.09.2014 року на загальну суму 4183414,50 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте з порушенням норм діючого законодавства, оскільки прийняте на підставі хибних висновків, до яких прийшов відповідач в ході проведення перевірки. Підставою для висновків податкового органу щодо завищення ТОВ «Айрон Юніон» податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «Барилит Плюс» за травень 2014 року на суму 1998149,00 грн. стало встановлення факту відсутності документального підтвердження реальності здійснення господарських взаємовідносин між ТОВ «Барилит Плюс» та ТОВ «Айрон Юніон». Контролюючим органом не було враховано, що копії документів на транспортування, відповідальне зберігання та інші документи, що підтверджують реальність вчинюваних правочинів, були надані до Криворізької центральної ОДПІ за відповідними запитами.
Присутній у судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Відповідач письмових заперечень до суду не надав. В судовому засіданні відповідач проти позову заперечував, посилаючись на обставини, зазначені в акті перевірки.
В обґрунтування правової позиції позивачем надавалися письмові пояснення від 13.05.2015р.
Крім цього, на виконання ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.05.2015 року ПАТ «Дніпронафтопродукт» в підтвердження господарських відносин з ТОВ «Барилит Плюс» надано витребовувані копії документів.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд, -
За результатами перевірки складено ОСОБА_2 № 1213/22-03/37214500 від 01.09.2014р., згідно якого перевіркою дотримання вимог податкового законодавства встановлено, зокрема наступні порушення ТОВ «Айрон Юніон»:
- п. 44.1 ст. 44, ст.. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.4, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, ст. 1, п. 2 ст. 3, ст. 4, п.6 ст. 8, п. 1 та п. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.п.2.1, 2.2, 2.4, 2.15, 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджена Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88 документально не підтверджено реальність здійснення господарських взаємовідносин між ТОВ «Айрон Юніон» та ТОВ «Барилит Плюс» за травень 2014 року, за наслідками чого ТОВ «Айрон Юніон» занижено податок на додану вартість в сумі 2788943 грн., в тому числі: за травень 1998149 грн., за липень 790794 грн.
Висновки перевірки щодо виявлених порушень обґрунтовані наступними обставинами.
Як вбачається з акту перевірки, встановлено взаємовідносини ТОВ «Айрон Юніон» з ТОВ «Барилит Плюс».
ТОВ «Айрон Юніон» листом від 12.08.2014 року № 82/08 було надано завірені копії первинних документів: договори постачання нафтопродуктів, договори транспортування, договір зберігання, додаткові угоди, акти приймання передачі нафтопродуктів до договору, податкові накладні, товаро-транспортні наклдані, обороно-сальдові відомості і т.д.
ТОВ «Айрон Юніон» надано до Криворізької центральної ОДПІ декларації з податку на додану вартість:
- за травень 2014 року № НОМЕР_2 від 19.08.2014 року, № НОМЕР_3 від 19.08.2014 року на суму 1998149,09 грн.;
- за липень 2014 року № НОМЕР_4 від 19.08.2014 року, № НОМЕР_5 від 19.08.2014 року на суму 790793,57 грн.
Згідно податкової накладної від 31.05.2014 року № 6 сума податку на додану вартість 1494367,84 грн. включена до податкового кредиту по декларації за травень 2014 року, відображена у реєстрі отриманих податкових накладних, яка відповідає даним додатку 5 та включено до додатку № 8 до податкової декларації з податку на додану вартість з ПДВ за травень 2014 року.
Згідно податкової накладної від 31.05.2014 року № 254 сума податку на додану вартість 518564,16 грн. включена до податкового кредиту по декларації за липень 2014 року, відображена у реєстрі отриманих податкових накладних, яка відповідає даним додатку 5 та включено до додатку № 8 до податкової декларації з податку на додану вартість з ПДВ за липень 2014 року.
Згідно податкової накладної від 31.05.2014 року № 307 сума податку на додану вартість 272229,41 грн. включена до податкового кредиту по декларації за липень 2014 року, відображена у реєстрі отриманих податкових накладних, яка відповідає даним додатку 5 та включено до додатку № 8 до податкової декларації з податку на додану вартість з ПДВ за липень 2014 року.
Згідно податкової накладної від 31.05.2014 року № 7 сума податку на додану вартість 503781,25 грн. включена до податкового кредиту по декларації за травень 2014 року, відображена у реєстрі отриманих податкових накладних, яка відповідає даним додатку 5 та включено до додатку № 8 до податкової декларації з податку на додану вартість з ПДВ за липень 2014 року.
Виходячи з вищевикладеного, ТОВ «Барилит Плюс» здійснював діяльність спрямовану на здійснення операцій, повязаних з наданням податкової вигоди третіх осіб. Фактично паливно-мастильні матеріали було отримано ТОВ «Айрон Юніон» від невстановлених осіб без укладання будь-яких угод та за відсутності документального підтвердження оплати за нього.
З огляду на документи, надані до перевірки, ТОВ «Айрон Юніон» не мало право включати до податкового кредиту суми ПДВ від вартості придбаних товарів ніби то отриманих від ТОВ «Барилит Плюс».
В результаті вищевикладеного, на порушення п. 44.1 ст. 44, ст.. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.4, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, ст. 1, п. 2 ст. 3, ст. 4, п.6 ст. 8, п. 1 та п. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.п.2.1, 2.2, 2.4, 2.15, 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджена Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88 документально не підтверджено реальність здійснення господарських взаємовідносин між ТОВ «Айрон Юніон» та ТОВ «Барилит Плюс» за травень 2014 року, за наслідками чого ТОВ «Айрон Юніон» занижено податок на додану вартість в сумі 2788943 грн., в тому числі: за травень 1998149 грн., за липень 790794 грн.
Не погоджуючись з висновком, викладеним в ОСОБА_2 перевірки, ТОВ «Айрон Юніон» оскаржило його до ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області.
05.12.2014 року ТОВ «Айрон Юніон» отримало рішення ГУ ДФС у Дніпропетровській області за вих. № 699/10/04-36-10-08-09 від 25.11.2014 року про результати розгляду скарги, яким у задоволенні скарги було відмовлено.
Податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 11.09.2014 року, з урахуванням рішення ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 25.11.2014 року, ТОВ «Айрон Юніон» не погодилось та оскаржило його до ДФС України.
16.01.2015 року ТОВ «Айрон Юніон» отримало лист ДФС України за вих. № 9897/6/99-99-10-01-25 від 26.12.2014 року про повернення скарги без розгляду.
У звязку з вищевикладеним, вказане податкове повідомлення-рішення було оскаржене позивачем в судовому порядку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Під час розгляду справи судом перевірено прийняте відповідачем рішення на відповідність вимогам законодавства та встановлено наступне.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органу власних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного субєкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту ПК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Пунктом 193.3 ст. 198 ПК України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з:
придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначені Законом України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність.
Згідно з ч.2 ст.3 цього Закону бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до ч.1 ст.9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету встановлений Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88 (далі по тексту Наказ № 88).
Відповідно до п.1.2 Наказу №88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.
Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (п.2.1 Наказу № 88).
Згідно з п. 2.4 Наказу № 88 первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції
Із зазначеного слідує, що наслідки господарської операції можуть враховуватися субєктом господарювання для цілей бухгалтерського та податкового обліку, тільки у випадку підтвердження здійснення цієї операції відповідними первинними документами, що мають відповідати вимогам Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність та Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88.
Зі змісту ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність також вбачається, що первинні документи обовязково мають фіксувати факт здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
Враховуючи зазначене вище, судом під час розгляду справи перевірено наявність у позивача необхідних первинних документів за господарськими операціями з контрагентом ТОВ «Барилит Плюс», з метою визначення доходу, а також встановлення зв'язку між фактом реалізації товарів і господарською діяльністю платника податку.
Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Айрон Юніон» (покупець) та ТОВ «Барилит Плюс» (постачальник) укладено договори поставки нафтопродуктів № 1/56-НП від 01.05.2014 року, № 01/2-НП від 01.05.2014 року, № 21/26-НП від 21.05.2014 року, № 21/2-НП від 21.05.2014 року.
Згідно п. 4.2 договорів товар поставляється покупцю партіями, протягом поточного місяця, в кількості та за ціною, визначеними у кожній Додатковій угоді до Договору, на умовах: EXW резервуари нафтобаз ПАТ «Дніпронафтопродукт» і інших нафтобаз, що належать ПАТ «Дніпронафтопродукт» на правах власності або використовуються ним на підставі цивільно-правових договорів (Інкотермс 2010).
- паливо дизельне підвищеної якості (Євро) марки В виду ІІ код товару зг. з УКТ ЗЕД НОМЕР_6, в кількості 180,057 тон, загальною вартістю 3111384,96 грн.;
- бензин автомобільний підвищеної якості А-92 (Євро) виду ІІ класу С код товару зг. з УКТ ЗЕД 271012412 в кількості 260,296 тон, бензин автомобільний підвищеної якості А-95 (Євро) виду ІІ класу D код товару зг. з УКТ ЗЕД НОМЕР_7 в кількості 155,463 тони та бензин автомобільний підвищеної якості А-95 (Євро) виду ІІ класу D код товару зг. з УКТ ЗЕД НОМЕР_7 в кількості 55,181 тони, загальною вартістю 8966207,04 грн.;
- паливо дизельне підвищеної якості (Євро) марки В виду ІІ код товару зг. з УКТ ЗЕД НОМЕР_6, в кількості 94,393 тони, загальною вартістю 1633376,47 грн.;
- бензин автомобільний підвищеної якості А-92 (Євро) виду ІІ класу С код товару зг. з УКТ ЗЕД НОМЕР_8 в кількості 112,781 тони, бензин автомобільний підвищеної якості А-95 (Євро) виду ІІ класу D код товару зг. з УКТ ЗЕД НОМЕР_7 в кількості 45,597 тони, загальною вартістю 3022687,52 грн.
- бензин автомобільний підвищеної якості А-92 (Євро) виду ІІ класу С код товару зг. з УКТ ЗЕД 271012412 в кількості 260,296 тон, бензин автомобільний підвищеної якості А-95 (Євро) виду ІІ класу D код товару зг. з УКТ ЗЕД НОМЕР_7 в кількості 155,463 тони та бензин автомобільний підвищеної якості А-95 (Євро) виду ІІ класу D код товару зг. з УКТ ЗЕД НОМЕР_7 в кількості 55,181 тони, загальною вартістю 8966207,04 грн.;
- бензин автомобільний підвищеної якості А-92 (Євро) виду ІІ класу С код товару зг. з УКТ ЗЕД НОМЕР_8 в кількості 112,781 тони, бензин автомобільний підвищеної якості А-95 (Євро) виду ІІ класу D код товару зг. з УКТ ЗЕД НОМЕР_7 в кількості 45,597 тони, загальною вартістю 3022687,52 грн.;
- паливо дизельне підвищеної якості (Євро) марки В виду ІІ код товару зг. з УКТ ЗЕД НОМЕР_6, в кількості 180,057 тон, загальною вартістю 3111384,96 грн.;
- паливо дизельне підвищеної якості (Євро) марки В виду ІІ код товару зг. з УКТ ЗЕД НОМЕР_6, в кількості 94,393 тони, загальною вартістю 1633376,47 грн.;
Крім цього, під час розгляду справи було встановлено, що вказані нафтопродукти зберігались на нафтобазі, яку використовує ТОВ «Айрон Юніон» на підставі договору зберігання № 3239 від 20.01.2013 року між ПАТ «Дніпронафтопродукт» (зберігач) та ТОВ «Айрон Юніон» (поклажодавець).
Подальше транспортування нафтопродуктів безпосередньо на автозаправні станції позивача для роздрібної реалізації здійснювалося ТОВ «Кременчукнафтопродуктсервіс» на підставі договору № 75 від 22.02.2013 року між ТОВ «Айрон Юніон» та ТОВ «ТД «Кременчукнафтопродуктсервіс» та на підставі договору № 3744 від 01.11.2013 року між ТОВ «Днєпртрансойл» та ТОВ «Айрон Юніон».
Згідно п.п. 10.2.1 п. 10.2 Інструкції про порядок приймання,транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України від 20.05.2008 року приймання нафтопродуктів, що надійшли автомобільним транспортом від постачальників,здійснюється працівниками автозаправної станції за марками та видами(дизельне паливо залежно від масової частки сірки за даними товарно-транспортних накладних у разі наявності паспорта якості та копії сертифіката відповідності.
Наявними у справі документами (а саме: реєстром товарно-транспортних накладних за травень 2014 року, товарно-транспортними накладними за травень 2014 року, оборотно-сальдовою відомістю, актами приймання-передачі виконаних робіт та послуг, журналами обліку нафтопродуктів) підтверджується перевезення отриманих від ТОВ «Барилит Плюс» нафтопродуктів та використання позивачем для продажу на АЗС.
Також, за договорами оренди № 5, № 6, № 10-2013 від 11.02.2013 року та № 7-2013 від 01.03.2013 року вбачається, що ТОВ «Айрон Юніон» використовує автозаправні станції та майно, з яких здійснюється реалізація нафтопродуктів.
Відповідно до листа Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011 р. № 1936/11/13-11: «документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо. При цьому сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце».
Аналізуючи викладене, суд вважає, що в даному випадку дослідженню підлягає реальність господарських операцій та добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті, а також реальність усіх даних, наведених у документах.
Крім того, безпідставним є посилання відповідача в акті перевірки на акт № 2022/04-66-22-03/38361609 від 24.07.2014 року про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Барилит Плюс», оскільки такий акт може свідчити лише про неможливість проведення звірки платника податків, а не про нереальність господарських операцій, які здійснювались від імені такого платника податків.
Так, порядок проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок платників податків визначений положеннями п.73.5 ст.73 ПКУ, та Порядком проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затвердженими Постановою КМУ від 27.12.10 №1232 (далі - Порядок №1232), а також Методичними рекомендаціями щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затвердженими Наказом ДПА України від 22.04.11 №236.
Відповідно до п. 73.5 ст. 73 ПК України з метою отримання податкової інформації органи державної податкової служби мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків. Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків. Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За результатами зустрічних звірок складається довідка, яка надається суб'єкту господарювання у десятиденний термін.
Отже, вказаної нормою права визначено, що зустрічна звірка проводиться шляхом співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання з метою підтвердження обставин, які визначені у вказаній статті.
Механізм проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок визначається Порядком проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затвердженим постановою Кабінетом Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1232.
Відповідно до п. 3 зазначеного Порядку з метою проведення зустрічної звірки орган державної податкової служби (ініціатор) надсилає органу державної податкової служби (виконавцю), на обліку в якому перебуває суб'єкт господарювання, запит про проведення зустрічної звірки для підтвердження отриманих від платника податків та зборів даних. Зустрічна звірка може бути проведена органом державної податкової служби (ініціатором) самостійно у разі, коли суб'єкт господарювання перебуває на обліку в тому ж органі державної податкової служби, в якому перебуває платник податків, або в межах одного населеного пункту.
Згідно п. 4 Порядку № 1232 орган державної податкової служби (виконавець), який проводить зустрічну звірку, складає довідку за наявності інформації, для отримання якої надіслано запит органом державної податкової служби (ініціатором), та її документального підтвердження. У разі відсутності запитуваної органом державної податкової служби (ініціатором) інформації орган державної податкової служби (виконавець) надсилає завірений печаткою запит про подання інформації та її документального підтвердження суб'єкту господарювання за його адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи особисто вручає суб'єкту господарювання або його законному чи уповноваженому представникові під розписку.
Пунктом 6 Порядку № 1232 встановлено, що у разі отримання від суб'єкта господарювання інформації, визначеної у запиті, та її документального підтвердження (протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження суб'єкту господарювання запиту) орган державної податкової служби проводить зустрічну звірку.
При цьому, результати проведеної зустрічної звірки оформляються довідкою, що передбачено Порядком №1232. Акт складається лише у випадку неможливості проведення зустрічної звірки, що передбачено п.4.4 Методичних рекомендацій і відповідно такий акт не може містити у собі відомості про результати дослідження господарської діяльності платника податків, оскільки фактично зустрічна звірка проведена не була.
У разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, зокрема у зв'язку із встановленням відсутності суб'єкта господарювання та/або його посадових осіб за місцезнаходженням (податковою адресою), відповідальний підрозділ не пізніше двох робочих днів від дати надходження запиту складає ОСОБА_2 про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання (додаток 3) та вживає відповідних заходів, передбачених актами ДПС України.
Таким чином, в акті про неможливість проведення зустрічної звірки фіксується саме причина неможливості проведення зустрічної звірки та зазначаються заходи, які були вжиті податковою інспекцією для проведення зустрічної звірки. Отже, акт про неможливість проведення зустрічної звірки не може містити у собі відомості про результати дослідження господарської діяльності платника податків, оскільки фактично зустрічна звірка випадку проведена не була.
Отже, акт про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Барилит Плюс», на який посилається відповідач, неможливо визнати належним та допустимим доказом, який би свідчив про нереальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Барилит Плюс».
Таким чином, суд дійшов висновку, що наявними в матеріалах справи документами підтверджується фактичне виконання ТОВ «Айрон Юніон» зобовязань за договорами поставки нафтопродуктів з ТОВ «Барилит Плюс». Позивачем був повністю доведений факт вчинення господарських операцій, за наслідками яких виникло право позивача на формування податкового кредиту, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Відтак, обставинами, встановленими під час розгляду справи, спростовано висновки перевірки щодо нереальності здійснення господарських відносин між ТОВ «Айрон Юніон» та ТОВ «Барилит Плюс», за наслідками чого ТОВ «Айрон Юніон» занижено податок на додану вартість в сумі 2788943 грн.
За таких умов, податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 11.09.2014 р. та є таким, що прийняте податковим органом протиправно, у звязку з чим підлягає скасуванню.
Частиною 1 статті 94 КАС України передбачено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою.
Приймаючи до уваги, що рішення у справі ухвалене на користь позивача, який не є субєктом владних повноважень, суд вважає за необхідне присудити всі здійснені ним судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 487,20 грн.
У судовому засіданні, яке відбулось 16.06.2015 року, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Відповідно до вимог ст. 163 КАС України постанова оформлена та підписана 22.06.2015 року.
Керуючись ст.ст.160-163, 167 КАС України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 11.09.2014 р.
Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Айрон Юніон" судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 487,20 грн.
Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення. Якщо проголошено вступну та резолютивну частину постанови або справу розглянуто у порядку письмового провадження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її отримання у разі неподання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови або розгляду справи у порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Суддя ОСОБА_3