Справа № 569/17451/14-а
Суддя: Ліпський Д.В.
Дата ухвалення: 2015-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2015 року м. Київ К/800/15713/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді Ліпського Д.В.,

суддів: Головчук С.В.,

Черпака Ю.К.

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Рівне Рівненської області на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 18 грудня 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в місті Рівне Рівненської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії , -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом у якому просила визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в місті Рівне Рівненської області та зобов'язати здійснити перерахунок пенсії за віком з 01 серпня 2014 року відповідно до частини 2 статі 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення за пенсією.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 18 грудня 2014 року позов задоволено. Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в місті Рівне Рівненської області щодо безпідставної відмови ОСОБА_2 у призначенні пенсії за віком із застосуванням розрахунків як для призначеної пенсії, тобто відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Управлінню Пенсійного фонду України в місті Рівне перерахувати пенсію по віку ОСОБА_2 з 01 серпня 2014 року відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення за пенсією, тобто за 2011, 2012, 2013 роки.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2015 року апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Рівне Рівненської області залишено без задоволення, а постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 18 грудня 2014 року - без змін.

Не погоджуючись із судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій відповідач звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, у межах, визначених ст. 220 КАС України, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судами встановлено, що позивачка з 22 січня 2008 року по 31 листопада 2014 року перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області та отримувала пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». На підставі заяви позивачки 15 липня 2014 року її переведено на інший вид пенсії, а саме, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». При визначенні та розрахунку розміру пенсії відповідачем взято показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, зробив висновок про те, що в даному випадку пенсія призначається із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а тому відповідач при визначенні розміру пенсії неправомірно застосував показник середньої заробітної плати за 2007 рік.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором; у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», призначається одна пенсія за її вибором; при цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

У частині першій статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

За правилами частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Оскільки ОСОБА_2 було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» , котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, то судами зроблено обґрунтований висновок про незаконність дій відповідача щодо застосування показника середньої заробітної плати за 2007 рік при визначенні розміру пенсії на підставі закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи те, що посилання відповідача в касаційній скарзі на порушення судами норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження при розгляді даної справи, та ними повно та всебічно перевірені надані сторонами докази, дана їм належна оцінка у рішеннях, які належним чином мотивовані і за своїм змістом та формою відповідають вимогам матеріального та процесуального закону, касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Рівне Рівненської області залишити без задоволення, а постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 18 грудня 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в місті Рівне Рівненської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.В. Ліпський

Судді: С.В. Головчук

Ю.К. Черпак