Справа № 804/6131/15
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2015-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 серпня 2015 р. Справа № 804/6131/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
судді Сидоренка Д.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом Державної податкової інспекції в Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пеоль"
про накладення арешту.
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Державної податкової інспекції в Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пеоль" про накладення арешту на кошти та інші цінності.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем не здійснено сплату податку на прибуток приватних підприємств, у звязку з чим за ним утворилась заборгованість на загальну суму 1188,41 грн. Посилаючись на положення п.п.20.1.33 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України позивач просить накласти арешт на рахунки відповідача в установах банку ПАТ КБ «Приватбанк», оскільки останній має податковий борг та не має майна, яке може бути джерелом погашення податкового боргу.
Сторони в судове засідання не зявилися, про час, дату та місце його проведення повідомлені належним чином шляхом направлення на їх адреси судових повісток. Позивач надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд, -
Відповідно з АІС «Податковий блок» відповідач зареєстрований Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 23.12.2003 року та з 16.01.2013 року перебуває на податковому обліку за номером 7813 в ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області.
Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 16.05.2013 року та податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 31.05.2013 року від 16.05.2013 року за Товариством з обмеженою відповідальністю "Пеоль" (далі ТОВ «Пеоль») рахується заборгованість на загальну суму 1188,41 грн. з податку на прибуток приватних підприємств.
Згідно Постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 05.12.2014 року у виконавчому провадженні № ВП 43568139 в результаті вжитих державним виконавцем заходів зясувати місцезнаходження боржника та перевірити його майновий стан не виявилося можливим, а здійснені заходи щодо розшуку боржника та його майна виявилися безрезультатними, у звязку з чим стягувачу було повернуто виконавчий лист № 804/3202/14, виданий Дніпропетровським окружним адміністративним судом 08.05.2014 року.
Визначаючись щодо заявлених позовних вимог в частині наявності підстав для арешту коштів відповідача на рахункаху ПАТ КБ «Приватбанк», суд виходив з наступного.
Згідно із п.п. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України податкові органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, у разі, якщо у платника податків, який має податковий борг, відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.
Як слідує з наведеної норми, право звертатися до суду з позовом про накладення арешту на кошти, виникає у податкового органу в разі одночасної наявності умов: наявність у платника податків податкового боргу та відсутність майна для його погашення.
За приписами п. 95.1 ст.95 ПК України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Згідно з п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податного боргу або його частини.
Відповідно до п.п.41.2 ст.41 ПК України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.
При цьому, суд зазначає, що у відповідності до положень п. 12.1, п.12.2 та п.12.4 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного банку України від 21.01.2004 року № 22 (далі - Інструкція), рішення суду є підставою для стягнення податкового боргу з рахунків платника у банку після оформлення інкасового доручення.
Відповідно до п.12.8. Інструкції інкасові доручення (розпорядження), які надійшли до банку після операційного часу, банк (незалежно від наявності коштів на рахунку платника на час їх надходження) виконує наступного операційного дня. Якщо на початок наступного операційного дня на рахунку платника буде недостатньо коштів для виконання інкасових доручень (розпоряджень), то вони цього самого дня виконуються частково відповідно до пункту 12.9 цієї глави. Якщо на початок наступного операційного дня на рахунку платника не буде коштів для виконання інкасових доручень (розпоряджень), то такі документи цього самого дня повертаються без виконання відповідно до пункту 12.11 цієї глави.
Згідно п.12.11 Інструкції банк платника в разі відмови виконати інкасове доручення (розпорядження), оформлене стягувачем, у день його надходження має зробити на його зворотному боці напис про причину повернення документа без виконання (з обов'язковим посиланням на статтю закону України, відповідно до якої інкасове доручення (розпорядження) не може бути виконано, та/або главу/пункт нормативно-правового акта Національного банку, який порушено), зазначити дату повернення (це засвідчується підписами відповідального виконавця і працівника, на якого покладено функції контролера, та відбитком штампа банку) і не пізніше наступного робочого дня надіслати (рекомендованим або цінним листом)/передати це інкасове доручення (розпорядження) стягувачу, від якого воно надійшло.
Якщо причиною повернення інкасового доручення (розпорядження) є неправильно зазначене найменування банку платника, то банк на зворотному боці інкасового доручення (розпорядження) зазначає його правильне найменування.
Таким чином, вжиття податковим органом вказаного заходу має передувати зверненню до суду з позовом про накладення арешту на кошти, що є винятковим способом забезпечення виконання платником його податкового обовязку.
В даному випадку, подання податковим органом виконавчого документу до органів державної виконавчої служби не свідчить про дотримання податковим органом податкового законодавства щодо порядку погашення податкового боргу.
Разом з тим, позивачем не надано належних доказів відсутності у відповідача майна, на яке може бути звернуто стягнення, та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу, у звязку з чим Державною податковою інспекцією в Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області не здійснені всі передбачені чинним законодавством заходи, котрі передують зверненню з відповідним позовом до суду встановлених пп. 20.1.33 п.20.1 ст. 20 Податкового кодексу України.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Державної податкової інспекції в Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пеоль" про накладення арешту на кошти та інші цінності платника податків, є не обґрунтованими та задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись статтями 160-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення. Якщо проголошено вступну та резолютивну частину постанови або справу розглянуто у порядку письмового провадження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її отримання у разі неподання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови або розгляду справи у порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Д.В. Сидоренко