Справа № 815/5771/15
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2015-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5771/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2015 року м.Одеса

У залі судових засідань №29

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Харченко Ю.В.

При секретарі Мацвейко О.І.

Розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю КОМПЛЕКСЕЛЕКТРОМОНТАЖ до Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 08.09.2015р. №, від 08.09.2015р. №,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю КОМПЛЕКСЕЛЕКТРОМОНТАЖ звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області від 08.09.2015р. №, від 08.09.2015р. №, посилаючись на відсутність порушень чинного податкового законодавства з боку Товариства, на які наголошено податковим органом у Акті перевірки №6142/15-53-22-03/34930207 від 21.08.2015р. порушень податкового законодавства з боку Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПЛЕКСЕЛЕКТРОМОНТАЖ», оскільки при формуванні податкового кредиту в межах перевіряємого періоду, Товариством у повному обсязі дотримано вимоги чинного податкового законодавства України, та правомірно віднесено до складу податкового кредиту відповідні суми ПДВ, сплачені у ціні отриманих робіт, у межах відповідних фінансово-господарських правовідносин з ТОВ «Даммара», що, серед іншого, підтверджується податковими накладними, виписаними та оформленими контрагентом позивача з урахуванням вимог Податкового кодексу України. Також, ТОВ «КОМПЛЕКСЕЛЕКТРОМОНТАЖ» наголошує на правомірності віднесення відповідних сум грошових коштів до складу валових витрат, оскільки факт виконання контрагентом позивача обумовлених укладеними договорами робіт повністю підтверджено відповідними первинними документами бухгалтерського та податкового обліку, та відповідно підтверджують зв'язок понесених витрат із господарською діяльністю Товариства.

Відповідач Державна податкова інспекція у Приморському районі м.Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, з позовними вимогами не погоджується та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов (від 12.11.2015р. вхід.№29460/15), наголошуючи, зокрема, на правомірності винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 08.09.2015р. №, від 08.09.2015р. №, оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю КОМПЛЕКСЕЛЕКТРОМОНТАЖ занижено податок на додану вартість за період жовтень-листопад 2014р., внаслідок чого порушено вимоги п.п.44.1, 44.6 ст.44, п.п.198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст.198 Податкового кодексу України, а також занижено податок на прибуток за період податкової звітності 2014р., що призвело до порушення вимог п.п.14.1.27 п.14.1 ст.14, п.п.138.1.1 п.138.1 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, з урахуванням того, що представник відповідача Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області до суду не зявився, незважаючи на те, що про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином та своєчасно, а також зважаючи на відсутність потреби у витребуванні додаткових доказів, виклику у судове засідання свідка, експерта, судом ухвалено рішення щодо розгляду даної адміністративної справи в порядку письмового провадження, відповідно до ч.6 ст.128 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності та системно проаналізувавши приписи чинного податкового законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, у період з 07.08.2015р. по 13.08.2015р. на підставі направлень, виданих ДПІ у Приморському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області від 07.08.2015р. №001562/1374, №001763/1381, головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок з окремих питань управління податкового аудиту ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_1, та головним державним ревізором-інспектором сектору контрольно-перевірочної роботи юридичних осіб управління доходів і зборів з фізичних осіб ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_2, згідно з п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, на виконання постанови старшого слідчого СУ ФР ГУ ДФС у Херсонській області Казиміра М.М. від 16.06.2015року, та Наказу ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 07.08.2015р. №1353, була проведена позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекселектромонтаж» з питань повноти та своєчасності декларування та сплати податку на прибуток за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р., податку на додану вартість, та іншого законодавства за період з 01.10.2014р. по 31.12.2014р., валютного законодавства за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р.

За наслідками вказаної перевірки ДПІ у Приморському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області складено Акт №6142/15-53-22-03/34930207 від 21.08.2015р. «Про результати позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекселектромонтаж» з питань повноти та своєчасності декларування та сплати податку на прибуток за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р., податку на додану вартість, та іншого законодавства за період з 01.10.2014р. по 31.12.2014р., валютного законодавства за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р.», у висновках якого наголошено, що ТОВ «Комплекселектромонтаж» занижено податок на додану вартість за період жовтень-листопад 2014р., внаслідок чого порушено вимоги п.п.44.1, 44.6 ст.44, п.п.198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст.198 Податкового кодексу України, а також занижено податок на прибуток за період податкової звітності 2014р., що призвело до порушення вимог п.п.14.1.27 п.14.1 ст.14, п.п.138.1.1 п.138.1 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України.

На підставі складеного Акта перевірки №6142/15-53-22-03/34930207 від 21.08.2015р. ДПІ у Приморському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області 08.09.2015р. винесено податкові повідомлення-рішення №, та №.

Не погодившись з означеними податковими повідомленнями-рішеннями від 08.09.2015р. №, №, ТОВ «Комплекселектромонтаж» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання їх протиправними та скасування.

Так, на думку суду, оскаржувані позивачем податкові повідомлення-рішення ДПІ у Приморському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області від 08.09.2015р. №, №, винесено податковим органом неправомірно, безпідставно та у порушення положень чинного податкового законодавства України, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу п.1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зокрема, як встановлено судом та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, між ТОВ «Комплекселектромонтаж» (Замовник) та ТОВ «Даммара» (Субпідрядник) укладено Договір підряду від 11.04.2014р. №03/11/04, відповідно до п.п.1.1 якого Замовник доручає, а Субпідрядник забезпечує, відповідно до умов Договору, власними силами і засобами виконати реконструкцію КЛ 6кВ от ТП194 - РП Басейний, Центральний РЕМ, Одеська обл., м.Одеса, вул.Водопровідна, вул.Мечнікова, а Замовник зобов'язується прийняти і оплатити роботи, зазначені в локальному кошторисі, що є невід'ємною частиною цього договору.

Судом зясовано, що 14.04.2014р. між ТОВ «Комплекселектромонтаж» (Замовник) та ТОВ «Даммара» (Субпідрядник) укладено Договір підряду №01/14/04, згідно з п.п.1.1 якого Замовник доручає, а Субпідрядник забезпечує, відповідно до умов Договору, власними силами і засобами виконати реконструкцію ПЛ-0,4 кВ від ТП-188, м.Одеса, Центральний РЕМ, а Замовник зобов'язується прийняти і оплатити роботи, зазначені в локальному кошторисі, що є невід'ємною частиною цього договору.

25.04.2014р. між ТОВ «Комплекселектромонтаж» (Замовник) та ТОВ «Даммара» (Субпідрядник) укладено Договір підряду №01/25/04, відповідно до п.п.1.1 якого Замовник доручає, а Субпідрядник забезпечує, відповідно до умов Договору, власними силами і засобами виконати будівельно-монтажні роботи з реконструкції РУ-0,4кВ ТП-1135, та будівлі ТП-1135, за адресою: м.Одеса, вул.Картамишевська,12, а Замовник зобов'язується прийняти і оплатити роботи, зазначені в локальному кошторисі, що є невід'ємною частиною цього договору.

З матеріалів справи вбачається, що 02.06.2014р. між ТОВ «Комплекселектромонтаж» (Замовник) та ТОВ «Даммара» (Субпідрядник) укладено Договір підряду №01/02/06, згідно з умовами якого Замовник доручає, а Субпідрядник забезпечує, відповідно до умов Договору, власними силами і засобами виконати будівельно-монтажні роботи з реконструкції ПЛ-0,4-10кВ, Центральний РЕМ, м.Одеса, а Замовник зобов'язується прийняти і оплатити роботи, зазначені в локальному кошторисі, що є невід'ємною частиною цього договору.

25.06.2014р. між ТОВ «Комплекселектромонтаж» (Замовник) та ТОВ «Даммара» (Субпідрядник) був укладений Договір підряду №01/25/06, згідно з п.п.1.1 якого Замовник доручає, а Субпідрядник забезпечує, відповідно до умов Договору, власними силами і засобами виконати електромонтажні роботи з електрозабезпечення і монтажу обладнання в приміщенні ЗТП за адресою: м.Одеса, вул.Катерининська,27, а Замовник зобов'язується прийняти і оплатити роботи, зазначені в локальному кошторисі, що є невід'ємною частиною цього договору.

21.07.2014р. між ТОВ «Комплекселектромонтаж» (Замовник) та ТОВ «Даммара» (Субпідрядник) укладено Договір підряду №21/07-1, відповідно до п.п.1.1 якого Замовник доручає, а Субпідрядник забезпечує, відповідно до умов Договору, власними силами і засобами виконати будівельно-монтажні роботи з реконструкції КЛ-0,4Кв. від ТП-199 (дволанцюгова), м.Херсон, а Замовник зобов'язується прийняти і оплатити роботи, зазначені в локальному кошторисі, що є невід'ємною частиною цього договору.

Судом зясовано, що 21.07.2014р. між ТОВ «Комплекселектромонтаж» (Замовник) та ТОВ «Даммара» (Субпідрядник) укладено Договір підряду №21/07-2, відповідно до п.п.1.1 якого Замовник доручає, а Субпідрядник забезпечує, відповідно до умов Договору, власними силами і засобами виконати будівельно-монтажні роботи з реконструкції КЛ-6Кв. від ПС «Консервная» до ТП-199 (дволанцюгова), м.Херсон, а Замовник зобов'язується прийняти і оплатити роботи, зазначені в локальному кошторисі, що є невід'ємною частиною цього договору.

04.08.2014р. між ТОВ «Комплекселектромонтаж» (Замовник) та ТОВ «Даммара» (Субпідрядник) укладено Договір підряду №01/04/08, відповідно до п.п.1.1 якого Замовник доручає, а Субпідрядник забезпечує, відповідно до умов Договору, власними силами і засобами виконати будівельно-монтажні роботи з реконструкції КЛ-6Кв. від ПС Чумка до РП Хуторський, Центральний РЕМ, м.Одеса, а Замовник зобов'язується прийняти і оплатити роботи, зазначені в локальному кошторисі, що є невід'ємною частиною цього договору.

05.08.2014р. між ТОВ «Комплекселектромонтаж» (Замовник) та ТОВ «Даммара» (Субпідрядник) укладено Договір підряду №01/05/08, відповідно до п.п.1.1 якого Замовник доручає, а Субпідрядник забезпечує, відповідно до умов Договору, власними силами і засобами виконати роботи з зовнішнього електропостачання перевантажувального комплексу за адресою: м.Одеса, 21км. Старокиївської дороги, а Замовник зобов'язується прийняти і оплатити роботи, зазначені в локальному кошторисі, що є невід'ємною частиною цього договору.

Судом встановлено, що між ТОВ «Комплекселектромонтаж» (Замовник) та ТОВ «Даммара» (Субпідрядник) укладено Договір підряду від 18.08.2014р. №18/08-1, згідно з п.п.1.1 якого Замовник доручає, а Субпідрядник забезпечує, відповідно до умов Договору власними силами і засобами виконати роботи з будівництва лінійно-кабельних споруд, а саме: будівництво та/або відновлення телефонної каналізації, прокладка оптичного кабелю, монтаж телекомунікаційної шафи та підключення її до мережі електроживлення, зварювання оптичних волокон та їх тестування налагодження та монтаж телекомунікаційного обладнання, а Замовник зобов'язується прийняти і оплатити роботи, зазначені в локальному кошторисі, що є невід'ємною частиною цього договору.

Відповідно до п.1.1 укладеного між ТОВ «Комплекселектромонтаж» (Замовник) та ТОВ «Даммара» (Субпідрядник) Договору підряду №02/02/09 від 02.09.2014р. Замовник доручає, а Субпідрядник забезпечує, відповідно до умов Договору власними силами і засобами виконати роботи з реконструкції магістральної частини системи водовідведення Південного басейну каналізування м.Одеси. КНС8 на об'єкті Заказника, розташованого за адресою: м.Одеса пляж "Аркадія", 16-а, а Замовник зобов'язується прийняти і оплатити роботи, зазначені в локальному кошторисі , що є невід'ємною частиною цього договору

Судом зясовано, що 15.09.2014р. між ТОВ «Комплекселектромонтаж» (Замовник) та ТОВ «Даммара» (Субпідрядник) укладено Договір підряду №02/15/09 згідно з п.п.1.1 якого Замовник доручає, а Субпідрядник забезпечує, відповідно до умов Договору, власними силами і засобами виконати роботи з технічного обслуговування ТП 4116, за адресою: м.Одеса, пров.Курортний,2, а Замовник зобов'язується прийняти і оплатити роботи, зазначені в локальному кошторисі, що є невід'ємною частиною цього договору.

03.10.2014р. між ТОВ «Комплекселектромонтаж» (Замовник) та ТОВ «Даммара» (Субпідрядник) укладено Договір підряду №02/03/10, згідно з п.п.1.1 якого Замовник доручає, а Субпідрядник забезпечує, відповідно до умов Договору власними силами і засобами виконати роботи з будівництва лінійно-кабельних споруд, а саме: будівництво та/або відновлення телефонної каналізації прокладка оптичного кабелю, монтаж телекомунікаційної шафи та підключення її до мережі електроживлення, зварювання оптичних волокон та їх тестування налагодження та монтаж телекомунікаційного обладнання, а Замовник зобов'язується прийняти і оплатити роботи, зазначені в локальному кошторисі, що є невід'ємною частиною цього договору.

З матеріалів справи вбачається, що 04.11.2014р. між ТОВ «Комплекселектромонтаж» (Замовник) та ТОВ «Даммара» (Субпідрядник) укладено Договір підряду №02/04/11, відповідно до п.п.1.1 якого Замовник доручає, а Субпідрядник забезпечує, відповідно до умов Договору, власними силами і засобами виконати роботи з ремонту КЛ-0,4Кв. на АЗК за адресою: Одеська обл., Роздільнянський район, с.Кучургани, вул.Одеська,12, а Замовник зобов'язується прийняти і оплатити роботи, зазначені в локальному кошторисі, що є невід'ємною частиною цього договору.

Судом встановлено, що 05.11.2014р. між ТОВ «Комплекселектромонтаж» (Замовник) та ТОВ «Даммара» (Субпідрядник) укладено Договір підряду №02/05/11, відповідно до п.п.1.1 якого Замовник доручає, а Субпідрядник забезпечує, відповідно до умов Договору, власними силами і засобами виконати роботи з реконструкції КЛ-04кВ. від ТП-820 до ж/б вул.Ілліча,66а; ж/б вул.Лавренева,4; ж/б вул.Ілліча,68 у м.Херсон, а Замовник зобов'язується прийняти і оплатити роботи, зазначені в локальному кошторисі, що є невід'ємною частиною цього договору.

Згідно зі ст.11 Цивільного Кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст.202 Цивільного Кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 203 Цивільного Кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст.638 Цивільного Кодексу України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно зі ст.181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Відповідно до ст.204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Юридичним фактом, який породжує право платника на податкову вигоду (зокрема, у вигляді права на зменшення об'єкта оподаткування ПДВ на суму податкового кредиту), є реальність господарської операції. За відсутності факту придбання товарів (робіт, послуг) відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту. Підтвердженням реального здійснення господарської операції є первинні документи, які свідчать про фактичне надання послуг, здійснення поставки товарів та їх отримання іншою стороною, а також документи, котрі підтверджують використання вказаних товарів у власній господарській діяльності.

Зокрема, як вбачається з наявних у справі документів, а саме: Довідок про вартість виконаних будівельних робіт, Договірних цін, Банківських виписок, Податкових накладних, Актів приймання виконаних будівельних робіт, останні складені з дотриманням законодавчо передбачених вимог, містять опис господарських операцій, усі необхідні реквізити, підписані уповноваженими особами, підписи завірені печатками відповідних підприємств, тобто повністю відповідають вимогам п.201.1 та 201.7 ст.201 Податкового кодексу України, та відповідно підтверджують фактичне виконання фінансово-господарських операцій, а відтак у розумінні ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», є первинними документами, що відповідно спростовує висновок відповідача щодо відсутності реального та фактичного виконання робіт.

Відповідно до п.п.14.1.27, 14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником); господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Підпунктом 133.1.1 пункту 133.1 статті 133 Податкового кодексу України передбачено, що платниками податку з числа резидентів, у тому числі є суб'єкти господарювання - юридичні особи, які провадять господарську діяльність як на території України, так і за її межами.

Відповідно до п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України у розділі «Податок на прибуток підприємств» об'єктом оподаткування, серед іншого, є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Згідно з п.п.138.1, 138.2 ст.138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу. Витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Підпунктом 138.10.3 пункту 138.10 статті 138 Податкового кодексу України передбачено, що до складу інших витрат, у тому числі, включаються витрати на збут, які включають витрати, пов'язані з реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг: витрати на транспортування, перевалку і страхування товарів, транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів) відповідно до умов договору (базису) поставки; витрати на транспортування готової продукції (товарів) між складами підрозділів підприємства; інші витрати, пов'язані зі збутом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Відповідно до п.п.139.1.3, 139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат: суми попередньої (авансової) оплати товарів, робіт, послуг; витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно з п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Статтями 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Дія контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів.

Зокрема, судом встановлено, що факт виконання контрагентом позивача, визначених умовами вищеокреслених Договорів робіт повністю підтверджено наданими позивачем та наявними у матеріалах справи відповідними первинними документами, котрі повністю підтверджують зв'язок понесених витрат із господарською діяльністю позивача, а відтак є належними доказами, підтверджуючими правомірність віднесення позивачем спірних сум до складу валових витрат Підприємства позивача.

Між тим, суд вважає за доцільне наголосити, що недобросовісність платника має бути встановлена безумовними та однозначно розтлумаченими доказами, водночас такі докази, у порушення вимог частин 1,2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, податковим органом суду не надано, та реальність виконання господарських операцій, на підставі яких позивачем сформовано податковий кредит, та віднесено спірні суми до складу валових витрат, не спростовано, як і не надано жодних належних доказів на підтвердження того, що визначені умовами вищеозначених Договорів роботи контрагентом позивача ТОВ «Даммара», не виконано.

Також, судом з'ясовано, що відповідні суми ПДВ за складеними контрагентами позивача, та наданими позивачем до суду податковими накладними, були включені Товариством з обмеженою відповідальністю «Комплекселектромонтаж» до складу податкового кредиту за відповідний період.

Відповідно до пп.14.1.181. Податкового кодексу України від 02 грудня 2010року №2755-VІ податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу;

Пунктом 198.1. статті 198 вказаного Кодексу встановлено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2. статті 198 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Так, у даному випадку датою виникнення у позивача права на віднесення відповідних сум ПДВ до складу податкового кредиту, є, зокрема, дата отримання виписаних ТОВ «Даммара», податкових накладних.

Відповідно до п.198.6. ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Так, судом зясовано, що включена позивачем до складу податкового кредиту оскаржувана сума податку на додану вартість повністю підтверджена наявними у матеріалах справи податковими накладними, складеними ТОВ «Даммара» з дотриманням вимог пункту 201.1. статті 201 Податкового кодексу України, відповідно до якого платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; є) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Таким чином, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що право на віднесення сум ПДВ, сплачених при придбанні товару (робіт, послуг), до податкового кредиту у суб'єкта господарювання виникає у разі дотримання ним наступних умов: 1) фактичності придбання такого товару (робіт, послуг), тобто, реальності відповідної господарської операції; 2) наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару (робіт, послуг) та сплати відповідної суми ПДВ; 3) подальшого використання придбаного товару (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.

Також, платник податку на додану вартість (покупець товару) на час здійснення господарської операцій з придбання товару (робіт, послуг) не має обов'язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням продавцем, який зареєстрований у встановленому законом порядку як юридична особа та зареєстрований платником податку на додану вартість, вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, дотримання вимог податкового законодавства тощо і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит чи бюджетне відшкодування за можливу неправомірну діяльність вказаного суб'єкта господарювання (продавця).

Крім того, відповідно до п.15.1 ст.15 Податкового Кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок зі сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пункту 16.1. статті 16 означеного Кодексу України платник податків зобов'язаний, зокрема, вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів (п.п.16.1.2.); подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів (п.п.16.1.3.); подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов'язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов'язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання (п.п.16.1.5.); подавати контролюючим органам інформацію, відомості про суми коштів, не сплачених до бюджету в зв'язку з отриманням податкових пільг (суми отриманих пільг) та напрями їх використання (щодо умовних податкових пільг - пільг, що надаються за умови використання коштів, вивільнених у суб'єкта господарювання внаслідок надання пільги, у визначеному державою порядку) (п.п. 16.1.6.);

Відтак, сума податку на додану вартість, що включена до ціни товару (робіт, послуг), є податковим зобов'язанням продавця товару (робіт, послуг), і саме продавець товару несе обов'язок по сплаті цього податку до бюджету, а тому навіть у разі несплати податку продавцем (у тому числі у разі ухилення від сплати) при фактичному здійсненні господарської операції, дана обставина не має впливати на податковий кредит покупця. Ухилення однією із сторін від сплати податків після здійснення угоди відповідно до діючого законодавства України, не є підставою для виключення зі складу податкового кредиту позивача сплаченої ним суми податку на додану вартість у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), а тягне за собою адміністративну та кримінальну відповідальність посадових осіб продавця.

До того ж, судом встановлено, що будь-яких доказів на підтвердження того, що контрагент позивача, на момент видачі ПП Комплекселектромонтаж податкових накладних, не був зареєстрований у законодавчо визначеному порядку платником податку на додану вартість, та не сплачував у встановленому законом порядку відповідні суми податку до бюджету, податковим органом, в межах розгляду даної справи, суду не надано.

При цьому, суд вважає за доцільне наголосити, що доводи податкового органу щодо отримання платником необґрунтованої податкової вигоди, мають ґрунтуватись на сукупності доказів, які б безумовно та беззаперечно підтверджували існування обставин, котрі виключають право платника на віднесення відповідних сум ПДВ до складу податкового кредиту.

Водночас, судом відхиляються та не приймаються до уваги викладені ДПІ у Приморському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області в Акті №6142/15-53-22-03/34930207 від 21.08.2015р. «Про результати позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекселектромонтаж» з питань повноти та своєчасності декларування та сплати податку на прибуток за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р., податку на додану вартість, та іншого законодавства за період з 01.10.2014р. по 31.12.2014р., валютного законодавства за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р.», посилання, зокрема, на податкову інформацію щодо ТОВ «Даммара», викладену в Листах від 17.11.2014р. №36147/22-02, від 05.05.2015р. №4858/22-03, у яких зазначено про відсутність факту реального здійснення господарських операцій при придбанні товарів (послуг) від постачальників з врахуванням реального часу здійснення операцій, відсутністю управлінського або технічного персоналу, оборотних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання, або здійснення діяльності, та їх подальшої реалізації на адресу контрагентів-покупців, оскільки податковому органу, на думку суду, в першу чергу, слід дослідити фактичні обставини господарських правовідносин безпосередньо позивача із ТОВ «Даммара», та не приймати означені документи як беззаперечний доказ для відповідних висновків.

Відповідно до вимог ч.4 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, та зважаючи на наявність наданих позивачем, та досліджених судом первинних документів (складених при здійсненні операцій з виконання робіт у межах господарських правовідносин з вищеокресленим контрагентом), суд дійшов висновку, що вказані фінансово-господарські операції мали реальний характер, та були опосередковані дійсним рухом активів. При цьому, судом з'ясовано зміст кожної операції та її підтвердження необхідними документами первинного бухгалтерського та податкового обліку, а саме: Довідками про вартість виконаних будівельних робіт, Договірними цінами, Банківськими виписками, Податковими накладними, Актами приймання виконаних будівельних робіт.

До того ж, суд вважає за доцільне наголосити, що у висновках Акта ДПІ у Приморському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області №6142/15-53-22-03/34930207 від 21.08.2015р. «Про результати позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекселектромонтаж» з питань повноти та своєчасності декларування та сплати податку на прибуток за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р., податку на додану вартість, та іншого законодавства за період з 01.10.2014р. по 31.12.2014р., валютного законодавства за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р.», контролюючим органом жодним чином не поставлено під сумнів, зокрема, достовірність даних, котрі містять наявні у позивача первинні бухгалтерські документи, як і не зазначено щодо невідповідності їх вимогам законодавства.

Відтак, беручи до уваги наведене, суд дійшов висновку, що включення ТОВ «Комплекселектромонтаж» спірної суми ПДВ до складу податкового кредиту та віднесення відповідних сум до складу валових витрат перевіряємого періоду в межах вищеокреслених фінансово-господарських відносин із ТОВ «Даммара», повністю підтверджено позивачем наданими до суду та наявними у матеріалах справи відповідними розрахунковими, платіжними, та іншими первинними документами бухгалтерського та податкового обліку, що відповідно свідчить про безпідставність та неправомірність донарахування Державною податковою інспекцією у Приморському районі м.Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області Товариству з обмеженою відповідальністю «Комплекселектромонтаж» податку на прибуток, та податку на додану вартість.

Вищевикладене спростовує твердження відповідача, наведені у письмових запереченнях на адміністративний позов.

Відповідно до приписів ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Натомість, Державна податкова інспекція у Приморському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області не надала суду жодних належних доказів на підтвердження та обґрунтування правомірності винесення оскаржуваних позивачем податкових повідомлень-рішень від 08.09.2015р. №, від 08.09.2015р. №.

Згідно з ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а згідно ч.3 ст. 105 КАС України позивач має право, у тому числі, вимагати скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень.

Згідно зі ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю КОМПЛЕКСЕЛЕКТРОМОНТАЖ правомірні, документально підтверджені та обґрунтовані, базуються на положеннях чинного податкового законодавства, отже підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати підлягають стягненню з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю КОМПЛЕКСЕЛЕКТРОМОНТАЖ, відповідно до приписів ч.1 ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст.2, 4, 7-9, 11, 12, 69, 71, 94, ч.4 ст.122, ч.6 ст.128, ст.ст.158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю КОМПЛЕКСЕЛЕКТРОМОНТАЖ до Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 08.09.2015р. №, від 08.09.2015р. №, задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області від 08.09.2015р. №, від 08.09.2015р. №.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю КОМПЛЕКСЕЛЕКТРОМОНТАЖ (65091, АДРЕСА_1, ) судовий збір у сумі 4731(чотири тисячі сімсот тридцять одна)грн. 91коп.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому приписами ст.254 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.