Справа № 826/21664/15
Суддя: Кротюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 грудня 2015 року № 826/21664/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кротюка О.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Генерального прокурора України Шокіна Віктора Миколайовича
про визнання нечинним та скасування наказу в частині
Обставини справи:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) до Генерального прокурора України Шокіна Віктора Миколайовича (далі - відповідач) та просить суд:

1. визнати не чинним і скасувати наказ Генерального прокурора України Шокіна В.М. від 20.07.2015 №98 в частині затвердження пункту 3.3. розділу III Порядку проведення чотирирівневого, відкритого конкурсу на зайняття посад керівників місцевих прокуратур, їх перших заступників та заступників;

2. зобов'язати відповідача в межах своєї компетенції вчинити дії по допуску позивача до участі в проведені чотирирівневого, відкритого конкурсу на зайняття посади у Миргородській місцевій прокуратурі Полтавської області;

3. Судові витрати відшкодувати позивачу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуваний наказ суперечить Конституції України, дискримінує позивача в частині права на вільний вибір професії та суперечить принципу відкритості та публічності в діяльності органів прокуратури.

Відповідач проти позову заперечив з підстав викладених в письмових запереченнях, які долучені до матеріалів справи.

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України судом ухвалено про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження, з урахуванням наявного клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

встановив:

Наказом Генеральної прокуратури України від 20.07.2015 №98, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.07.2015 №929/27374 затверджено Порядок проведення чотирирівневого відкритого конкурсу на зайняття посад керівників місцевих прокуратур, їх перших заступників та заступників (далі - Порядок №98), який визначає умови і порядок організації та проведення чотирирівневого відкритого конкурсу кандидатів на посади керівників місцевих прокуратур, їх перших заступників та заступників (п. 1.1.).

Позивач вважає вказаний наказ протиправним в частині затвердження пункту 3.3. розділу III Порядку №98 та таким, що порушує його права та охоронювані законом інтереси, зокрема право на вільний вибір професії. При цьому, позивач зазначає, що при прийняті останнього було порушено принцип публічності та відкритості органів прокуратури.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про прокуратуру» перелік від 14.10.2014 № 1697-VII (далі - Закон № 1697-VII) Генеральний прокурор України видає накази з питань, що належать до його адміністративних повноважень, у межах своїх повноважень, на основі та на виконання Конституції і законів України.

Накази Генерального прокурора України, що є нормативно-правовими актами, після включення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів публікуються державною мовою в офіційних державних виданнях.

Згідно з п. 5-1 розділу XIII «Перехідні положення» Закону № 1697-VII призначення на адміністративні посади керівників місцевих прокуратур, їх перших заступників та заступників здійснюється за результатами чотирирівневого відкритого конкурсу, порядок проведення якого затверджується Генеральним прокурором України.

На виконання зазначеного припису Закону Генеральним прокурором України видано наказ від 20.07.2015 № 98 «Про затвердження Порядків проведення тестування та чотирирівневого відкритого конкурсу на зайняття посад у місцевих прокуратурах», яким, зокрема, затверджено Порядок проведення чотирирівневого відкритого конкурсу на зайняття посад керівників місцевих прокуратур, їх перших заступників та заступників.

Вказаний наказ, відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про прокуратуру» 31.07.2015 зареєстровано Міністерством юстиції України за № 929/27374, а 04.08.2015 опубліковано в Офіційному віснику України.

В той же час, з метою проведення конкурсу наказом Генерального прокурора України від 20.07.2015 № 99 «Про створення робочих груп з організації та проведення тестування та відкритого чотирирівневого конкурсу» утворено регіональні центри та створено відповідні робочі групи, на які покладено обов'язок прийому та перевірки документів кандидатів, необхідних для участі у конкурсі.

Наказом Генерального прокурора України від 20.07.2015 № 104 «Про проведення тестування для зайняття посад у місцевих прокуратур» керівників кадрових підрозділів та регіональних центрів зобов'язано розпочати прийом документів з дня повідомлення про проведення відкритого конкурсу на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України.

Судом встановлено, що оголошення про початок прийому документів, їх перелік та строк до якого приймаються останні оприлюднено на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України.

З матеріалів справи слідує, що до робочої групи Харківського регіонального центру 30.07.2015 через ТОВ «Нова пошта» від ОСОБА_1 надійшли документи для участі у чотирирівневому відкритому конкурсі на зайняття посади керівника Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області.

Вимоги до кандидатів на посаду прокурорів визначені ст. 27 Закону № 1697-VII. Зокрема, це наявність громадянства України та вищої юридичної освіти. Не може бути призначена на посаду прокурора особа, яка визнана судом обмежено дієздатною або недієздатною; має захворювання, що перешкоджає виконанню обов'язків прокурора; має незняту чи непогашену судимість або на яку накладалося адміністративне стягнення за вчинення корупційного правопорушення.

В той же час, зі змісту заяви, яка була подана позивачем з метою участі у чотирирівневому відкритому конкурсі на зайняття посад у Миргородській прокуратурі Полтавської області слідує, що позивачем не надано оригіналів паспорту громадянина України, довідки про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків, документа про вищу юридичну освіту з додатками, а також сертифікату про проходження профілактичного наркологічного обліку згідно з формою № 140/о і медичної довідки про проходження обов'язкового попереднього та періодичного психіатричних оглядів згідно з формою № 122-2/0.

Аналіз вказаного в сукупності, в контексті вимог встановлених ст. 27 Закону № 1697-VII до кандидатів на посаду прокурорів, суд дійшов до висновку, що прийняття документів поштою без присутності особи, у тому числі позивача не дозволяє робочій групі перевірити добровільність його волевиявлення на участь у конкурсі, відповідність кандидата вимогам Закону № 1697-VII, зокрема, щодо наявності громадянства України (підтверджується оригіналом паспорта громадянина України), вищої фахової освіти (підтверджується оригіналом диплому), а також ознайомитись з оригіналами медичних довідок.

За наслідком розгляду поданих позивачем документів, робочою групою повідомлено заявника про необхідність особистої подачі документів до Харківського регіонального центру.

В подальшому, в зв'язку із неявкою кандидата для особистої подачі документів, 10.08.2015 робочою групою затверджено реєстр кандидатів, що подали документи для участі у конкурсі, до якого не включено ОСОБА_1 Позивач до участі у конкурсі не запрошувався.

Суд вважає за необхідне зауважити, що подальші етапи конкурсу не передбачають «дистанційної» «заочної» участі кандидата, у той час коли, наявність особистої участі та оригіналів документів, що посвідчує особу є обов'язковою.

В той же час, згідно ст. 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Аналіз вказаної норми дає суду підстави стверджувати, що особа має на право на працю, однак реалізація цього права можлива не тільки у разі наявності волевиявлення особи, а додержанням нею встановленого порядку працевлаштування.

Між тим, доводи позивача щодо наявності п. 3.3 Розділу III Порядку ознак дискримінації його за професійною ознакою відхиляються судом з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ст. 1 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» дискримінація - це ситуація, за якої особа та/або група осіб за їх ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, інвалідності, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовними або іншими ознаками, які були, є та можуть бути дійсними або припущеними (далі - певні ознаки), зазнає обмеження у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами в будь-якій формі, встановленій цим Законом, крім випадків, коли таке обмеження має правомірну, об'єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

Порядком передбачено три категорії кандидатів на адміністративні посади в місцевих прокуратурах:

1. Кандидати, які працюють на посадах прокурорів у міських, районних, міжрайонних, районних у містах, містах з районним поділом прокуратурах.

2. Кандидати, які працюють на посадах прокурорів в Генеральній прокуратурі України, прокуратурах Автономної Республіки Крим, областей та міста Києва.

3. Кандидати, які не працюють в органах прокуратури.

Усі три категорії кандидатів відповідно до п. п. 3.2, 3.3 Порядку повинні були особисто подавати документи для участі у конкурсі.

Таким чином, судом не вбачається наявність дискримінаційних дій по відношенню до позивача.

Окрім того, доводи відповідача про те, що вимоги п.3.3 розділу III Порядку суперечать принципам відкритості і публічності в діяльності прокуратури судом також відхиляються, оскільки відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 3 Закону № 1697-VII засадою діяльності прокуратури є, зокрема прозорість, що забезпечується відкритим і конкурсним зайняттям посади прокурора, вільним доступом до інформації довідкового характеру, наданням на запити інформації, якщо законом не встановлено обмежень щодо її надання.

Документи щодо порядку проведення чотирирівневого відкритого конкурсу на зайняття посад у місцевих прокуратурах своєчасно розміщувалися на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України та є у вільному доступі.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що наказ від 20.07.2015 № 98, у тому числі в частині затвердження п. 3.3 розділу III Порядку прийнято в межах, в порядок та спосіб встановлений законом.

Окрім того, слід зауважити, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України).

Відповідно до ст. 171 КАС України нормативно-правові акти можуть визнаватися нечинними.

Із змісту ст. 162 КАС України випливає, що в разі задоволення позову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень суд повинен зазначити про це в судовому рішенні та одночасно застосувати один із встановлених законом способів захисту порушеного права позивача: про скасування або визнання нечинними рішення чи окремих його положень.

При цьому суди повинні мати на увазі, що одночасне застосування обох способів захисту порушеного права - визнання спірного акта нечинним та скасування такого акта - є помилковим (п. 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України в від 20.05.2013 № 7).

За таких обставин, позовні вимоги про одночасне скасування та визнання нечинним п.3.3 розділу III Порядку не є належним способом захисту порушеного права.

Між тим, суд відхиляє доводи позивача в частині щодо проведення конкурсу незаконно до 04.08.2015, на підставі нормативно - правового акту, у тому числі оскаруважного пункту, який не вступив в силу, оскільки обставини набрання/не брання наказу чинності по своїй сутті не впливає на його законність/незаконність. Вказані обставин можуть бути предметом розгляду у тій справі, де, зокрема, розглядаються позовні вимоги щодо оскарження дій чи рішень.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Інші доводи і заперечення сторін не спростовують встановленого вище судом.

Оскільки адміністративний позов задоволенню не підлягає, то судові витрати позивачу відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. 9, 71, 159, 163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.. 254 КАС України. Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку і строки, встановлені ст..186 КАС України.

Суддя О.В. Кротюк