Справа № 826/9413/15
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2015-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23 жовтня 2015 року 10 год. 40 хв. № 826/9413/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Данилишина В.М., суддів Качура І.А., Келеберди В.І., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України та державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Максименко Лесі Анатоліївни про визнання протиправним рішення, скасування запису та стягнення коштів.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) до Міністерства юстиції України (далі - відповідач-1) та державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Максименко Лесі Анатоліївни (далі - відповідач-2) про:

- визнання нечинним та протиправним рішення відповідача-2 про припинення обтяження у вигляді арешту від 18 серпня 2014 року, 15:01:04, індексний номер: 15214636, що міститься у Державному реєстрі речових прав (далі - оскаржуване рішення);

- скасування незаконного запису відповідача-2 про припинення обтяження у вигляді арешту від 18 серпня 2014 року 15:01:04, індексний номер: 15214636, що міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

- стягнення солідарно з відповідача-1 та відповідача-2 129043,98 грн. завданих збитків на користь позивача.

Відповідною ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі, яку призначено до розгляду у судовому засіданні колегією суддів.

У подальшому, до суду від позивача надійшла письмова заява про уточнення позову, а саме про:

- визнання нечинним та протиправним оскаржуваного рішення;

- скасування незаконного запису відповідача-2 про припинення обтяження у вигляді арешту від 18 серпня 2014 року, 15:01:04, індексний номер: 15214636, що міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

- стягнення із відповідача-2 129043,98 грн. завданих збитків на користь позивача шляхом безспірного списання коштів державного бюджету Державною казначейською службою України.

Вказану заяву судом, згідно з ч. 1 ст. 137 КАС України, прийнято до розгляду та долучено до матеріалів справи для врахування під час прийняття у справі судового рішення по суті позову.

Під час переходу до розгляду справи по суті представник позивача підтримав позов та просив задовольнити його повністю, а представники відповідачів 1, 2 не визнали позов та просили відмовити у його задоволенні повністю з підстав, зазначених у письмових запереченнях проти позову, наданих суду разом із доказами на їх обґрунтування.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судового засіданні судом, відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

03.12.2013 року Деснянським районним судом міста Києва у справі №2-321 за 2012 рік видано виконавчий лист на виконання рішення Апеляційного суду міста Києва від 30.05.2013 року, яким скасовано рішення Деснянського районного суду міста Києва від 03.05.2012 року та ухвалено нове рішення про стягнення із ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3) на користь ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 123540,00 грн., судових витрат у справі в сумі 5503,98 грн., а всього на загальну суму 129043,98 грн.

За цим виконавчим листом відкрито виконавче провадження ВП №41110246.

11.12.2013 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у місті Києві Логвинською К.Л. прийнято постанову, якою накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_3, та 25.12.2013 року внесено запис про арешт всього майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

30.07.2014 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у місті Києві Логвинською К.Л. прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження. У даній постанові вказано, що виконавче провадження закінчено на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" у зв'язку відсутністю відомостей про доходи, транспортні засоби та земельні ділянки, належні ОСОБА_3, та надходженням заяви стягувача з повідомленням про наявність у боржника земельної ділянки, площею 0,521 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, та наданням фотокопії правовстановлюючого документа.

Рішення про зняття арешту державним виконавцем не приймалося.

22.08.2014 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Федяніною Ю.В. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №44466359 на підставі виконавчого листа №2-321 від 03.12.2013 року.

Згідно з інформаційною довідкою із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідач-2 внесла запис від 18.08.2014 року, 15:01:04, індексний номер: 15214636, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про припинення обтяження - арешту майна на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у місті Києві про закінчення виконавчого провадження від 30.07.2014 року.

Того ж дня, 18.08.2014 року, о 19:02:01, приватним нотаріусом Досінчук Ф.І. зареєстровано право власності ОСОБА_3 на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, номер запису 6716881, а 18.08.2014 року, о 19:32:10, право власності ОСОБА_3 на квартиру припинено згідно договору дарування від 18.08.2014 року, посвідченого нотаріусом Досінчук Ф.І.

17.10.2014 року ОСОБА_3 реалізував також і власні земельні ділянки.

25.05.2015 року відповідач-1 листом №К-7919/К-7946/192 повідомив позивача про результати розгляду скарги на дії державного реєстратора від 23.04.2015 року. У листі зазначено, що, як вбачається із змісту постанови, виконавче провадження завершено на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" у зв'язку з направленням виконавчого листа за належністю до ВДВС Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, що не тягне за собою звільнення майна з-під арешту.

Крім того, у вказаному листі зазначено, що хоч у діях державного реєстратора є ознаки порушення закону, однак в силу ст. 148 КЗпП України притягнути її до дисциплінарної відповідальності неможливо у зв'язку із сплином строків.

У контексті вище викладеного суд зазначає наступне.

Так, відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 49, ч. 1 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження підлягає закінченню у разі: направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження у разі закінчення виконавчого провадження, крім (у даному випадку) направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби.

У ході розгляду справи судом також з'ясовано, що разом із постановою про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з направленням виконавчого документа за належністю рішення про зняття арешту не приймалося за відсутності для цього правових підстав.

З огляду на це відсутні й підстави для вчинення реєстраційних дій щодо внесення запису про зняття обтяження - арешту майна ОСОБА_3

Розглядаючи вимогу позивача про стягнення збитків з відповідача-2 у розмірі 129043,98 грн., суд звертає увагу на таке.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Тобто, доведенню підлягають наступні елементи:

- неправомірність поведінки особи, якою можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії;

- наявність шкоди - втрати або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров'я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов'язкова умова, але і міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті, що коментується, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі (мова йдеться про реальну шкоду та упущену вигоду);

- причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди;

- вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов'язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Відповідно до ст. 1174 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Отже, позивач мав довести, що саме внаслідок протиправних дій відповідача йому завдано матеріальної шкоди в розмірі 129043,98 грн. Дійсно, з витягу інформаційної довідки із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно видно, що ОСОБА_3 збув належні йому квартиру та земельну ділянку у той же день та протягом незначного часу, коли державним реєстратором внесені відомості про зняття арешту з усього майна ОСОБА_3 Разом з тим, виходячи з положень ч. 3 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження", арешт може бути накладений саме у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Тобто, доведенню підлягає та обставина, що вартість майна, яке збув ОСОБА_3 - боржник позивача, становить саме 129043,98 грн. та саме це є шкодою, завданою протиправними діями державного виконавця. Разом з тим, позивач доказів цього не надав і розмір заявлених ним збитків не довів. Тому, суд не має підстав для задоволення вказаної вимоги, оскільки тоді фактично матиме місце стягнення з відповідача суми боргу ОСОБА_3 перед позивачем (заміна боржника), в той час як державний реєстратор не був стороною договірних відносин між позивачем та ОСОБА_3

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих судом обставин вбачається, що позов ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України та державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Максименко Лесі Анатоліївни про визнання протиправним рішення, скасування запису та стягнення коштів є таким, що підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 24, 25, 69-71, 86, 94, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Максименко Лесі Анатоліївни про припинення обтяження у вигляді арешту від 18 серпня 2014 року 15:01:04, індексний номер: 15214636, що міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

3. Скасувати запис державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Максименко Лесі Анатоліївни про припинення обтяження у вигляді арешту від 18 серпня 2014 року 15:01:04, індексний номер: 15214636, що міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

4. Позов в іншій частині залишити без задоволення.

5. Присудити на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) частину здійсненого ним судового збору у розмірі 146,16 грн. (сто сорок шість гривень шістнадцять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у місті Києві ().

Копії постанови направити (вручити) сторонам (їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий суддя В.М. Данилишин

Суддя І.А. Качур

Суддя В.І. Келеберда