Справа № 826/14706/13-а
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2015-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2015 року м. Київ К/800/59510/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ємельянової В.І.

Рецебуринського Ю.Й., Стародуба О.П.,

за участю секретаря судового засідання Іванової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 липня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2014 року по справі № 826/14706/13-а

за позовом ОСОБА_4

до Державної фінансової інспекції України,

Державної фінансової інспекції в Харківській області

про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Державної фінансової інспекції України, Державної фінансової інспекції в Харківській області про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Справа неодноразово переглядалася судами.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 липня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2014 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, позивач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення і ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач - ОСОБА_4 з 15 серпня 2007 року працював на посаді заступника начальника Контрольно-ревізійного управління в Харківській області. У зв'язку з реорганізацією Контрольно-ревізійного управління в Харківській області з 7 березня 2012 року переведений на посаду заступника начальника Державної фінансової інспекції в Харківській області.

Наказом Державної фінансової інспекції України від 16 серпня 2013 року №671-о ОСОБА_4 звільнено з посади за систематичне невиконання без поважних причин службових обов'язків.

На час звільнення позивач мав дисциплінарні стягнення, накладені на нього наказами Держфінінспекції України від 6 листопада 2012 року № 917-0, від 4 квітня 2013 року №279-о та від 10 липня 2013 року № 579-о, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю та не зняті достроково відповідно до статті 151 Кодексу законів про працю України. З дня накладення стягнень до видання наказу про звільнення минуло менше одного року.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, виходив з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державну службу», державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Вимогами статті 5 Закону встановлено, що державний службовець повинен: сумлінно виконувати свої службові обов'язки; шанобливо ставитися до громадян, керівників і співробітників, дотримуватися високої культури спілкування; не допускати дій і вчинків, які можуть зашкодити інтересам державної служби чи негативно вплинути на репутацію державного службовця.

Статтею 10 Закону передбачені основні обов'язки державних службовців, серед яких: забезпечення ефективної роботи та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції; безпосереднє виконання покладених на них службових обов'язків, своєчасне і точне виконання рішень державних органів чи посадових осіб, розпоряджень і вказівок своїх керівників; а також сумлінне виконання своїх службових обов'язків, ініціатива і творчість в роботі.

Згідно зі статтею 14 Закону за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків державним службовцем, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює, до державного службовця застосовуються дисциплінарні стягнення. До службовців, крім дисциплінарних стягнень, передбачених чинним законодавством про працю України, можуть застосовуватися такі заходи дисциплінарного впливу: попередження про неповну службову відповідність; затримка до одного року у присвоєнні чергового рангу або у призначенні на вищу посаду.

Статтею 30 Закону встановлено, що підстави припинення державної служби можуть бути загальними, тобто визначеними Кодексом законів про працю України, та спеціальними, передбаченими у цій нормі.

В даному випадку звільнення позивача відбулося в порядку застосування до нього стягнення, відповідно до статті 147 Кодексу.

Так, пунктом 3 частини 1 статті 40 Кодексу встановлено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності, можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Відповідно до пунктів 22, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 6 листопада 1992 року у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 статті 40 і пунктом 1 статті 41 Кодексу, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 Кодексу правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

За передбаченими пунктом 3 частини 1 статті 40 Кодексу підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково, і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року.

Приймаючи рішення у справі, суди першої та апеляційної інстанції встановили наступне.

Наказ про звільнення ОСОБА_4 від 16 серпня 2013 року №671-о мотивований тим, що позивачем протягом 2012 року та січня-липня 2013 року виявлено факти невиконання, неналежного виконання службових обов'язків та порушено Правила внутрішнього трудового розпорядку для працівників Державної фінансової інспекції в Харківській області.

За такі порушення до позивача застосовано заходи примусу у вигляді доган, які оголошені наказами Держфінінспекції України від 6 листопада 2012 року №917-0, від 4 квітня 2013 року № 279-о та від 10 липня 2013 року № 579-о.

Судами встановлено, що Наказом Державної фінансової інспекції в Харківській області «Про розподіл обов'язків між начальником Держфінінспекції та його заступниками від 13 серпня 2012 року» №304, з метою посилення персональної відповідальності та з метою регулювання окремих організаційних питань проведення операційного аудиту між начальником Державної фінансової інспекції в Харківській області та його заступниками встановлено розподіл обов'язків з координації роботи структурних підрозділів апарату інспекції та територіальних підрозділів.

Відповідно до зазначеного Наказу заступник начальника інспекції ОСОБА_4 здійснював організацію роботи підрозділів інспекції, зокрема, відділу інспектування в агропромисловому комплексі та сфері використання природних ресурсів по координації їх діяльності з органами влади і депутатами, координував роботу Ізюмської, Красноградської, Куп'янської і Лозівської міжрайонних державних фінансових інспекцій.

22 жовтня 2012 року Держфінінспекція України листом №07-18/1419 доручила Держфінінспекції в Харківській області у термін до 25 жовтня 2012 року провести комісійне обстеження використання нафтогазових родовищ, які перебувають у державній власності. Контроль за виконанням даного доручення покладено на позивача.

Станом на 30 жовтня 2012 року Держфінінспекція в Харківській області провела обстеження лише однієї нафтогазової площі із семи необхідних.

Судами встановлено, що матеріали справи містять лише лист позивача від 7 листопада 2012 року №07-18/15049 направлений на адресу Богодухівської, Валківської, Ізюмської, Красноградської міжрайонних Держфінінспекцій в Харківській області (в доповнення до листа від 5 листопада 2012 року) про надання інформації вказаним інспекціям щодо прив'язки родовищ (площ), які підлягають комісійному обстеженню, до територій відповідних рад.

У зв'язку з невиконанням зазначеного доручення, проявлену бездіяльність та формальне ставленням до виконання службових обов'язків Наказом від 6 листопада 2012 року №917-о позивача притягнено до відповідальності та оголошено догану.

Відповідно до Наказу Державної фінансової інспекції в Харківській області Про розподіл обов'язків між начальником Держфінінспекції та його заступниками від 11 лютого 2013 року №24 позивач також координує роботу відділу інспектування у соціальній сфері та культурі.

Розпорядженням Харківської обласної державної адміністрації від 4 листопада 2011 року № 637 затверджено проект «Реконструкція приміщень Харківського регіонального перинатального центру ІІІ рівня» у складі КЗОЗ «Обласна клінічна лікарня - Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» кошторисною вартістю 45,2 млн. гривень.

Аналіз матеріалів зазначеної перевірки засвідчив про ряд недоліків в організації проведення контрольних заходів, відсутність дієвого внутрішнього контролю за проведенням контрольних заходів та повнотою ревізійних дій, в результаті чого пунктом 3 постанови колегії Державної фінансової інспекції України від 14 лютого 2013 року № 2.3. «Про недоліки в організації проведення контрольних заходів щодо використання коштів на створення перинатальних центрів» посадових осіб, які відповідали за проведення перевірки вартості будівельних матеріалів, використаних на реконструкцію будівель КЗОЗ «Обласна клінічна лікарня - Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Враховуючи наведені факти та у зв'язку з незабезпечення належного контролю за проведенням контрольних заходів за централізованим дорученням Держфінінспекції України та зверненнями правоохоронних органів щодо проведення перевірок використання бюджетних коштів на створення в регіонах перинатальних центрів, незабезпечення повноти ревізійних дій працівниками підпорядкованого підрозділу ОСОБА_4 Наказом Державної фінансової інспекції України від 4 квітня 2013 року №279-о оголошено догану. Правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення Державною фінансовою інспекцією України дотримано.

На виконання п.2.20 Плану контрольно-ревізійної роботи Держфінінспекції України та згідно з направленням від 20 травня 2013 року №732 позивач в період з 21 травня 2013 року по 29 травня 2013 року приймав участь у плановій ревізії фінансово-господарської діяльності Харківського обласного управління водних ресурсів.

Виїзною перевіркою відділу внутрішнього аудиту 23 травня 2013 року (о 9:30 та 16:15) встановлено порушення трудової дисципліни працівниками на об'єкті контролю, а саме: відсутність ОСОБА_4 та фахівців групи на місці проведення ревізії.

З метою встановлення обставин події, проведено службову перевірку. Не погоджуючись із висновками проведеної перевірки, позивачем подано вимоги щодо проведення службового розслідування.

У Акті службового розслідування від 27 червня 2013 року №24-19/04 зафіксовано порушення Наказу інспекції від 17 січня 2013 №8, Правил, доведених ГоловКРУ листом від 18 вересня 2007 №24-18/272 та Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників Держфінінспекції в Харківській області, затверджених наказом інспекції від 16 травня 2012 №215,.

Порушення полягали в тому, що ОСОБА_4 всупереч вимогам пункту 3 Наказу інспекції від 17 січня 2013 №8 та Правил, доведених ГоловКРУ листом від 18 вересня 2007 №24-18/272, здійснив поїздку на службовому автомобілі об'єкта контролю без видання наказу про місцеве відрядження. Також ОСОБА_4 порушив пункт 14 Правил внутрішнього трудового розпорядку №215, залишивши робоче місце без дозволу безпосереднього керівника.

З огляду на викладене, керуючись статтями 147-149 Кодексу законів про працю України, підпунктом 2 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», пунктом 9 Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23 квітня 2011 року №499/2011, за неналежне виконання Правил внутрішнього трудового розпорядку, Правил, та Постанови Колегії Держфінінспекції в Харківській області від 25 лютого 2013 № 1, введеної в дію Наказом Інспекції від 01 березня 2013 №44, ОСОБА_4 наказом Держфінінспекції в Харківській області від 10 липня 2013 року №579 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. Таке притягнення повністю відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до Наказів Держфінінспекції в Харківській області від 08 серпня 2013 року № 179, № 180 проведено аудит ефективності окремих питань роботи Красноградської та Куп'янської міжрайонних Держфінінспекцій за період роботи з 1 січня 2013 року по 31 липня 2013 року та виявлено: значну кількість недоліків при організації та проведенні ревізій, незабезпечення повноти ревізійних дій, не застосування визначених заходів впливу за порушення бюджетного законодавства, низький рівень реалізації ревізійних матеріалів, порушення виконавської дисципліни, а самим ОСОБА_4 з початку року не вжито жодних заходів щодо виправлення стану справ з метою підвищення показників роботи координованих ним інспекцій.

Крім того у координованому позивачем секторі інформаційних технологій впродовж лютого-серпня 2013 року фактично не здійснювалися та не вживалися заходи щодо вирішення існуючих проблем комп'ютерного електронного зв'язку з Держфінінспекцією України та територіальними держфінінспекціями, що призвело до невчасного надання та отримання оперативної інформації про результати контрольно-ревізійної роботи.

У зв'язку з виявленими порушеннями, начальник Держфінінспекції в Харківській області звернувся до Держфінінспекції України із поданням від 15 серпня 2013 року №20-24-23-18/8666 щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_4 у формі звільнення з займаної посади. В свою чергу, головою Держфінінспекції України направлено подання від 15 серпня 2013 року №09-15/792 про звільнення ОСОБА_4 із займаної посади, яке листом від 15 серпня 2013 року №31-19030-08/1-27/24443 погоджено Міністром фінансів України.

Наказом Держфінінспекції України від 16 серпня 2013 року №671-о в порядку пункту 3 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України за систематичне невиконання без поважних причин службових обов'язків, на підставі наказів Діержфінінспекції України від 6 листопада 2012 № 917-о, від 4 квітня 2013 № 279-0 та від 10 липня 2013 року № 579-о «Про притягнення до відповідальності», подання начальника Держфінінспекції в Харківській області Косінова С.А. від 15 серпня 2013 № 20-24-23-18/8666, пояснення ОСОБА_4 від 14 листопада 2013, листа Міністерства фінансів України від 15 серпня 2013 № 31-19030-08/1-27/24443 ОСОБА_4 з 16 серпня 2013 року звільнено з посади заступника начальника, Державної фінансової інспекції в Харківській області.

З огляду на викладене, суд касаційної інстанції погоджується із висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо відмови в задоволенні позову, оскільки відповідачем правомірно було застосовано до позивача захід дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, враховуючи наявність попередньо застосованих до нього заходів дисциплінарного стягнення у вигляді доган. Такі заходи до позивача буди застосовані правомірно, відповідають вимогам чинного законодавства, правила і порядок їх застосування при цьому дотримано.

Посилання позивача у касаційній скарзі на позбавлення його можливості роботодавцем надати відповідні пояснення не відповідають дослідженим судами матеріалам справи, які містять його пояснення щодо інформації викладеної у листі Державної фінансової інспекції в Харківській області від 13 серпня 2013 №24-28/8544 «Про стан виконавської дисципліни та результати роботи підрозділів Держфінінспекції в Харківській області за 7 місяців 2013 року». Щодо посилань позивача на не проведення службового розслідування за фактами викладеними у службовій записці начальника сектору інформаційних технологій, суд зазначає, що остання була додатковою обставиною, доведеною керівництвом Державної фінансової інспекції в Харківській області до відома Державної фінансової інспекції України, а підставою його звільнення стали обставини не здійснення належної координаційної роботи ОСОБА_4 в окремих питаннях роботи Красноградської та Куп'янської міжрайонних Держфінінспекцій в період з 1 січня 2013 року по 31 липня 2013 року.

За приписами статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. Не може бути скасовано судове рішення з мотивів порушення норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

Оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлено з дотриманням норм права, доводами касаційної скарги не спростовуються висновки, викладені в судових рішеннях, підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 220-1, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні касаційної скарги ОСОБА_4 відмовити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 липня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2014 року по справі № 826/14706/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ємельянова В.І.

Судді Рецебуринський Ю.Й.

Стародуб О.П.