Справа № 814/1549/15
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2015 р.м.ОдесаСправа № 814/1549/15

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Лебедєва Г. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Джабурія О.В., Шляхтицького О.І.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Миколаївської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» до Миколаївської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій та скасування рішення, визнання нечинною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи митному пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України,

В С Т А Н О В И В:

13 травня 2015 року ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» звернулося до суду з позовом до Миколаївської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення від 11 березня 2015 року №504000006/2015/000001/1, визнання нечинною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи митному пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 11 березня 2015 року №/2015/00023.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 червня 2015 року позов задоволений.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та ухвалити нову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно із п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки у судове засідання, належним чином повідомлені про розгляд справи, не прибули сторони, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що 01 квітня 2013 року між позивачем та ВАТ "Єдіна торгова компанія" РФ було укладено зовнішньоекономічний контракт №RF/RD/79-13/11-M, в межах якого з урахуванням додатку №24 (специфікації № 24) від 21 січня 2015 року, здійснювалась позивачу поставка товару натр їдкий (гідроксит натрію) в обсязі 7500т. за ціною 270доларів США за тонну на загальну суму 2025000 доларів США. /а.с.21-24/

Відповідно до п.п.2.1, 3.1 контракту, продавець зобов'язаний поставити товар на умовах СРТ ст. Жовтнева Одеської залізниці згідно з інкотермс - 2010. При цьому ціна на товар також визначалася та приймалася на умовах СРТ ст. Жовтнева Одеської залізниці (згідно з Інкотермс -2010), та включала в себе всі витрати по доставці товару до вказаного місця.

Пунктом 2.3 контракту сторони визначили, що ціна на товар за 1 тонну в перерахунку на 100% основної речовини розраховується за формулою: FOB MED Low мінус 40 доларів США, де FOB MED Low - середня котировка FOB MED Low, що публікується агентством ICIS, розрахована на підставі ІСІS за попередні періоду відгрузки два місяці з 21 числа першого місяця по 20 число другого місяця.

Розрахована ціна зазначається в специфікації, що підписується кожного разу до 25 числа місяця, який передує відвантаженню.

Також, п.3.2 контракту передбачено, що вантажовідправником можуть бути ВОАО Химпром (м.Волгоград, РФ), ОАО Каустик (м.Волгоград, РФ), а також будь-які інші відправники на розсуд продавця.

21 січня 2015 року ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» та ВАТ «Едина торгова компанія» підписали специфікацію №24 про визначення ціни на гідроксид натрію (сода каустична) - 270 доларів США в обсязі 7500,0+/-% 10 % на загальну суму - 2 025 000,00+/- 10% доларів США. /а.с.25/

11 березня 2015 року з метою ввезення товару на територію України позивачем була надана відповідачу для митного оформлення електронна митна декларація МД №504010000/2015/000628 із вартістю товару 36056,88 доларів США.

При цьому, митна вартість товару у вищезазначеній митній декларації була заявлена за основним методом оцінки - за ціною контракту щодо товарів, які імпортуються. /а.с.19/

На підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару позивач надав до митного органу: контракт, специфікацію №24, інвойс №SK-15 від 27.02.2015 року, накладні СМГС від 28.02.2015 року, підтвердження позитивного проходження радіологічного та екологічного контролю, сертифікат проходження товару RUUA НОМЕР_1 від 27.02.2015 року, паспорти якості, платіжні доручення та біржові котирування.

11 березня 2015 року у звязку з сумнівом правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом, відповідач направив повідомлення від №14720 із запитом про надання митниці (за наявності) додаткових документів, а саме: 1) бухгалтерську документацію: щодо оплати складових митної вартості (страхування), страховий поліс, банківські документи про здійснення оплати за оцінюваний товар; щодо формування ціни товару з обґрунтуванням зниження ціни товару на 40 доларів США; 2) висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару; 3) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається.

На виконання зазначеної вимоги, та для підтвердження заявленої митної вартості товару та обраного методу її визначення позивачем до митного органу надані (згідно з листом від 11 березня 2015 року № 94/101-10 та №95/101-10) документи: біржові котирування Caustic Soda (Europe) міжнародної біржової організації ІСІS pricing за останні 4 тижня, що формували цінову політику на каустичну соду згідно умов контракту та специфікації № 24, від 26 грудня 2014 року, 09 січня 2015 року, 16 січня 2015 року, відповідно до яких ціна на товар та специфікації №24 склала 270 доларів США, розрахована як різниця між середньою катировкою та 40 доларами США, відповідно до п.2.3 контракту, а саме: 310+310+310=930:3=310-4=270 доларів США. Крім того, позивач повідомив відповідача, що інших витребуваних документів, зазначених в запиті немає в наявності, зокрема: товар - сода каустична, що є предметом контракту, не страхувався; інших договорів (угод, контрактів) із третіми особами, повязаних з контрактом про поставку товару, митна вартість якого визначається - не укладалось, в звязку з чим зазначені документи не можуть бути надані.

Таким чином, позивач усунув зауваження та недоліки, які на думку відповідача мали місце, та надав всі наявні документи.

Проте, за результатами розгляду поданих позивачем документів 11 березня 2015 року відповідач прийняв рішення №504000006/2015/000001/1 про коригування митної вартості товарів, яким визначено митну вартість задекларованого позивачем товару (гідроксиду натрію) за ціною 364,00 доларів США з 1т. /а.с.10-11/

В рішенні про коригування митної вартості товарів відповідачем було зазначено, що метод за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операцій) не застосовується у зв'язку з тим, що подані документи не містять всіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості, відсутня інформація щодо страхування оцінюваного товару, не надано в повному обсязі витребувані митним органом додаткові документи для визначення митної вартості за ціною договору. Основою для митної вартості є вартість операції з подібними ( аналогічними) товарами, які продані в Україну і час експорту яких максимально наближений до митного оформлення оцінюваних товарів за рівнем 0,364 дол. США/кг. ( МД № 504010000/2013/002028 від18 вересня 2013 року)

При цьому, визначаючи митну вартість цього товару, відповідач використав резервний метод, на підставі раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях. (ст.64 МК України).

Миколаївською митницею ДФС позивачу було відмовлено в митному оформленні ввезенню товару та видано картку відмови від 11 березня 2015 року №504010000/2015/00023. /а.с.12-14/

У звязку із потребою використання товару у виробництві, позивач 11 березня 2015 року подав до відповідача нову митну декларацію №504010000/2015/000633, в якій визначив ціну товару відповідно до прийнятого відповідачем рішення від 11 березня 2015 року №504000006/2015/000001/1 та сплачено усі обов'язкові платежі, здійснено оформлення товару та товар випущено у вільний обіг.

Разом з тим, відповідно до ст.49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частин 1-3, 5 ст.53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частин 2-7 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1ст.58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

У разі, якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Відповідно до ст.55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, встановлені в ст.57 МК України.

Частиною 1 вказаної статті встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

При цьому частинами 2, 3, 6 ст.57 передбачено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 57 МК України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Як вбачається з матеріалів справи, у МД № 504010000/2015/000633 у графі 31, вказано, що позивачем декларується 133544кг соди каустичної (гідроксиду натрію) у вигляді водного розчину. Ці дані співпадають із обсягом товару, визначеному в інвойсі № SK-15 від 27 лютого 2015 року. Враховуючи, що за контрактом ціна товару визначається за формулою FOB MED Low, тобто за найнижчим показником котировок мінус 40 доларів США, позивач вірно визначив ціну товару у 270 доларів США. Саме ця ціна за тону товару вказана в інвойсі № SK-15 від 27 лютого 2015 року. Відповідно, загальна вартість товару складає 36056,88 доларів США (133,544х270 доларів США=36 056,88 доларів США). Остання сума і занесена до МД №504010000/2015/000633 у графі 22. 9. /а.с.19/

Сума оплати, перерахована продавцю згідно з платіжними дорученнями від 12 березня 2015 року №1191 відповідає сумі зазначеній в інвойсі.

Таким чином, вартість імпортованого товару співпадає з даними платіжного доручення, отже заявлена позивачем митна вартість товару відповідає ціні господарської операції та сплачена у повному обсязі.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 53 Митного Кодексу України встановлено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, - якщо рахунок сплачено.

Таким чином, посилання відповідача на відсутність документу на підтвердження сплати рахунка за товар спростовується матеріалами справи.

Ненадання позивачем на запит митниці документів, які стосуються страхування і договорів із третіми особами, пояснюється обєктивними причинами - страхування товару не здійснювалось.

Згідно з п. 2.1. контракту, ціна на товар визначається та приймається на умовах СРТ ст.Жовтнева Одеської залізниці згідно з Інкотермс - 2010 року та включає в себе всі витрати по доставці товару до вказаного місця.

За офіційними правилами тлумачення торгівельних правил Інкотермс в редакції 2010 року термін СРТ - "Фрахт/перевозка оплачені до (.. місця призначення)" означає, що продавець здійснює поставку покупцю у вказане місце призначення.

Умови поставки СРТ покладають на продавця обовязок нести всі витрати і ризики, пов'язані з транспортуванням товару до місця призначення, зобов'язання щодо страхування товару відсутні.

Таким чином, відповідно до умов СРТ Інкотермс-2010 страхування товару здійснюється за власним бажанням. При цьому страхування може бути здійснено продавцем, покупцем, ними двома, або зовсім не здійснюватись. Отже, термін СРТ передбачає можливість, а не обов'язок страхування товару.

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 53 МК України вимоги щодо надання страхових документів, а також документів, що містять відомості про вартість страхування, передбачені лише для випадків, якщо страхування здійснювалося.

Отже, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про те, що у разі якщо страхування не здійснювалось, то вимоги щодо надання неіснуючих документів є необґрунтованими.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що порівняння цін на товар «сода каустична» агентства ICIS з контрактними цінами для обґрунтування достовірності або недостовірності рівня його митної вартості є недоречним.

Оскільки, інформація про біржові ціни на товар «сода каустична» агентства ICIS стосується європейського ринку. В даному випадку, товар постачався з РФ, територія якої географічно лише частково належить до європейського континенту. Крім того, ціна на цей товар у зазначених біржових котируваннях визначена на умовах поставки FOB, які згідно з Інкотермс-2010 використовуються виключно при морських та внутрішніх водних перевезеннях, в той час як згідно контракту, позивач купував товар на умовах поставки СРТ з доставкою залізничним транспортом.

Стосовно надання прайс-листів виробника позивач зазначає, що вони не могли бути надані в звязку з їх відсутністю, оскільки контракт укладено не з виробником товару. Згідно з наданими сертифікатами якості за контрактом виробниками товару є різні компанії, зокрема: ВАТ «Башкірська содова компанія», ВОАО «Химпром» (м. Волгоград, РФ), ОАО «Каустик» (м. Волгоград, РФ).

Таким чином, відповідно до вищевикладених обставин справи, колегія суддів дійшла до висновку, що позивачем для здійснення митного оформлення надані всі необхідні документи, перелік яких визначений митним законодавством та які, дають змогу визначити заявлену митну вартість товару.

На підставі викладеного, оскільки суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального закону та вирішив справу по суті правильно, тому постанова суду першої інстанції в порядку ст.200 КАС України підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення.

Керуючись, ст.ст.197, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Миколаївської митниці Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: А.В. Крусян

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: О.І. Шляхтицький