Справа № 760/9562/15-а
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 760/9562/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Бобровник О.В. Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

Іменем України

10 грудня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Вівдиченко Т.Р.

Суддів: Бєлової Л.В.

Гром Л.М.

За участю секретаря: Стеценко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва на постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії щодо відмови в призначенні та виплаті пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення»; - зобов'язання призначити та виплатити пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до пункту «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 01 квітня 2015 року.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач - Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 з 01 вересня 1980 року по 20 липня 1981 року навчався у технічному училищі №4 в м. Біла Церква, Київської області, після закінчення якого, за професією «електромонтажник» отримав атестат № НОМЕР_1.

22 липня 1981 року після закінчення училища позивач за направленням був працевлаштований на роботу у Київське спеціалізоване управління №421 Тресту «Електромонтаж-1» (КСУ №421) за професією «електромонтажник четвертого розряду».

01.07.1997 року Київське спеціалізоване управління №421 Тресту «Електромонтаж-1» було перейменовано на Дочірнє підприємство «Електромонтаж 421» Закритого акціонерного товариства «Електромонтаж».

Відповідно до записів трудової книжки, позивач працював у ДП «Електромонтаж 421» (колишнє КСУ №421) за професією «електромонтажник» з 22 липня 1981 року по 05 серпня 2004 року, з них з 04 січня 1987 року і по 05 серпня 2004 року на підземних роботах при спорудженні Київського метрополітену, де безпосередньо був занятий повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 18 березня 2010 року по справі №24/849-6 ДП «Електромонтаж 421» було ліквідовано без призначення правонаступника.

01 квітня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1, відповідно до пункту «а» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

27 квітня 2015 року позивач отримав відповідь від Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв'язку з ненаданням позивачем додаткових довідок для підтвердження стажу роботи.

Вважаючи дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії протиправними, позивач звернувсяз позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зідно пункту «а» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість у яких надає право на пенсію за віком на пільгових умовах», професія електромонтажника вважається шкідливою за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до п.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що були чинні на період роботи особи.

Проведення атестації робочих місць за списками №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників було передбачено положенням ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці було затверджено постановою Кабінету Міністрів України лише 01 серпня 1992 року, а тому роботи, професії, посади, передбачені зазначеними списками, за період до 01 серпня 1992 року мають бути враховані при призначені пільгових пенсій без результатів атестації робочих місць.

В силу пункту «а» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Постанови Кабінету Міністрів України №36, ОСОБА_3 набув право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, оскільки досяг 50 річного віку та відпрацював електромонтажником повний робочий день на підземних роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці більше 10 років при загальному стажі роботи більше 25 років, що підтверджується копією трудової книжки БТ-1 №1708391, яка міститься в матеріалах справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 01 квітня 2015 року звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1, відповідно до пункту «а» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

27 квітня 2015 року отримав відповідь про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв'язку з ненаданням позивачем додаткових довідок для підтвердження стажу роботи.

Згідно статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

В силу пунктів 1,2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, і тільки за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У пункті 20 вищезазначеного Порядку зазначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути зазначено період роботи, що зараховується до спеціального трудового стажу, професія або посада, куди включається цей період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на час виконання роботи, на підставі яких видана довідка.

Отже, додаткові довідки для підтвердження спеціального трудового стажу надаються тільки у тих випадках, коли взагалі відсутня трудова книжка або в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або вислугу років для окремих категорій працівників.

Оскільки в трудовій книжці ОСОБА_3 наявні відомості, в тому числі і записи про періоди роботи електромонтажником на підземних роботах при спорудженні Київського метрополітену, що визначають його право на пенсію за віком на пільгових умовах, а тому додаткових уточнюючих довідок для підтвердження трудового стажу роботи, на які посилається подавати не потрібно, оскільки це не передбачено чинним законодавством.

Крім того, підприємство ДП «Електромонтаж 421» 18 березня 2010 року ліквідовано без встановлення правонаступника, а фінансово-господарська документація в архіві відсутня, що підтверджується довідкою від 02.03.2015 року №14-35/207 виданою архівним відділом Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації.

Також, вбачається, що через відсутність архівних документів ліквідованого ДП «Електромонтаж - 421», ОСОБА_3 також не може звернутись до комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або вислугу років, які створюються при Головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі. Єдиним способом захисту прав позивача на призначення його пенсії за віком на пільгових умовах є звернення до суду з адміністративним позовом.

Судом встановлено, що всі записи в трудовій книжці ОСОБА_3 збереглися і чітко підтверджують, що він працював в ДП «Електромонтаж 421» (колишнє КСУ- 421) , за професією електромонтажник з 22 липня 1981 року по 05 серпня 2004 року, та в період з 04 січня 1987 року по 05 серпня 2004 року безпосередньо був зайнятий повний робочий день на підземних роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці при будівництві Київського метрополітену, що надають позивачу право на скорочення виробничого стажу, необхідного для виходу на пенсію на пільгових умовах.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_3 та наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не знайшли свого належного підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва - залишити без задоволення.

Постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Вівдиченко Т.Р.

Судді: Бєлова Л.В.

Гром Л.М.

Повний текст ухвали виготовлено 15.12.2015р.

.

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Бєлова Л.В.

Гром Л.М.