Справа № 2а-55/10
Суддя: Панасенко О. П.
Дата ухвалення: 2010-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2010 року Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої Панасенко О.П.

при секретарі: Вітько Н.Д.

за участю позивача, представника відповідача розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Марганці справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Марганці про визнання бездіяльності неправомірною, зобовязання вчинити певні дії,

встановив:

15 грудня 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання бездіяльності неправомірної, зобовязання вчинити певні дії.

В судовому засіданні позивач пояснив, що він як дитина війни, має право отримувати державну соціальну підтримку у підвищеному розмірі закріплене статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком. Проте відповідач недоплачує щомісячну державну соціальну допомогу дітям війни за 2006 - 2008 рік. Позивач звернулася до Управління Пенсійного фонду України в м. Марганці з метою (перерахування) - щомісячної соціальної допомоги за 2006 - 2008 рік з урахуванням статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», у виплаті такої соціальної допомоги їй було відмовлено. Позивач про недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу дітям війни він дізнався з газети в 2009 року.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнає та пояснила, що позивачем пропущено строк позовної давності щодо перерахунку допомоги. З 01.01.2008 року позивач отримує надбавку як «дитина війни», оскільки на неї розповсюджується дія ст. 6 Закону № 2195-4 в редакції зі змінами, внесеними до Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», а саме: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до пенсії ... виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни» (10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність).

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно пенсійного посвідчення позивач є дитиною-війни, тому вона відноситься до осіб, які мають право отримувати державну соціальну підтримку. За статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Щодо вимог позивача відносно зобовязання нарахувати йому щомісячну соціальну державну допомогу з першого січня 2006 р. суд приходить до наступного. Відповідно до вимог ст. 110 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» від 20.12.2005 року зазначене підвищення в 2006 році повинно було запроваджуватись поетапно за результатами виконання бюджету у першому півріччі згідно з порядком, який мав бути визначений Кабінетом Міністрів України та погоджений Комітетом Верховної ради України з питань бюджету. Оскільки КМУ в 2006 році так і не визначив порядку виплати 30% надбавки до пенсії «дітям війни», то вимоги позивача стосовно 2006 року задоволенню не підлягають.

Пунктом 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року положення ст. 6 Закону було викладено в новій редакції, відповідно до якої право на державну соціальну допомогу дітям війни було обмежено.

Проте, рішеннями Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 та № 10-рп/2008 від 22.05.2008 р. положення, що призупиняли дію ст. 6 Закону, були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) та втратили свою чинність з дня її ухвалення. Таким чином відповідач зобовязаний був здійснювати виплату допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за 2007 та 2008 роки.

Відповідно до ст. 152 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, які за рішенням Конституційного суду України визнаються неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про неконституційність..

Тому Позивач мав право на перерахунок недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни, у розміру як дитині війни на ЗО % мінімальної пенсії за віком за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Але згідно ст.. 99 КАС У для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.100 КАСУ пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Відповідач наполягає, що Позивачем пропущено строк для звернення до суду.

Суд вважає, що підстав для поновлення строку немає, незнання закону не можна визнати поважною причиною. Закони і рішення Конституційного Суду України друкуються в засобах масової інформації, тому про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни за період з 01.01.2006 року по 31.12.2008 року належить задовольнити в частині здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно з підвищенням її розміру як дитині війни на 30 % мінімальної пенсії за віком, встановленої Законом України «Про соціальний захист дітей війни», в межах позовної давності за період з 15 по 31 грудня 2008 року та забезпечити її виплату за виключенням виплаченого підвищення до пенсії за вказаний період.

В частині подальшого продовження виплати відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», суд вважає, що необхідно відмовити, оскільки вирішувати спори на майбутній час суди не вправі.

Стягнути з Державного бюджету на користь позивача судовий збір.

Керуючись ст. 11,161,162 КАСУ України,

Вирішив :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати відмову Управління Пенсійного фонду України в м. Марганці у виплаті ОСОБА_1 щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 15 по 31 грудня 2008 року протиправною.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Марганці здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 згідно з підвищенням її розміру як дитині війни на ЗО % мінімальної пенсії за віком, встановленої Законом України «Про соціальний захист дітей війни», за період з 15 по 31 грудня 2008 року та забезпечити її виплату з урахуванням різниці, яка була виплачена за цей період.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3,6 грн..

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження постанови подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення через Марганецький міський суд. Апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження в такому ж порядку. Апеляційна скарга може подаватися без попереднього подання заяви, якщо вона подана в десятиденний строк після проголошення постанови.