Справа № 805/4411/15-а
Суддя: Жаботинська Світлана Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Дмитрієв В.С.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 року справа №805/4411/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

судді - доповідача: Жаботинської С.В., суддів: Васильєвої І.А., Гайдара А.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Нива» на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року у справі № 805/4411/15-а за позовом Управління Пенсійного фонду України в Володарському районі Донецької області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Нива» про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 2 в розмірі 21473, 17 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Нива» на користь позивача заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій громадян, призначених відповідно до пунктів «б-з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та виплачених за період серпень 2015 року у розмірі 21473, 17 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що платники фіксованого сільськогосподарського податку, які не здійснювали відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, згідно вимог п. 1 ст. 2 Закону України від 26.06.1997 року № 400/97 "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 400/97), починаючи з 01.01.2005 року, враховуючи зміни в податковому законодавстві, зобов'язані відшкодовувати органам Пенсійного фонду України виплату та доставку пільгових пенсій на загальних підставах. Управління здійснювало виплату пенсій пенсіонерам, які працювали на підприємстві відповідача і отримали право на пенсію на пільгових умовах, тому, відповідно до частини другої розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV), позивач просив суд стягнути суму витрат на виплату та доставку пенсій цим пенсіонерам з відповідача.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 13жовтня 2015 р. у справі № 805/4411/15-а позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Нива» (код ЄДПОУ: 00694824, адреса: 87022, Донецька область, Володарський район, с. Новокраснівка, вул. Дзержинського, 42) на користь Управління Пенсійного фонду України в Володарському районі Донецької області (р/р 48 в ДОУ АТ «Ощадбанк», МФО 335106, ) заборгованість з відшкодування фактичних витрат з виплати та доставки пенсій, призначених на пільгових умовах за серпень 2015 року в розмірі 21 473 (двадцять одна тисяча чотириста сімдесят три) гривні 17 копійок.

При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що з 01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 № 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким внесено зміни до Податкового кодексу України, а саме: з переліку загальнодержавних податків і зборів виключено фіксований сільськогосподарський податок та запроваджено нову форму оподаткування - єдиний податок, в якому передбачено окрему (четверту) групу платників єдиного податку, які є сільськогосподарськими товаровиробниками, а тому відпали й підстави для звільнення від оподаткування збором на обов'язкове державне пенсійне страхування, який сплачується у формі відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII), оскільки з 1 січня 2015 року правовим порядком не передбачено такої категорії платників податків як платники фіксованого сільськогосподарського податку.

З постановою суду першої інстанції не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги повний текст Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, згідно абзаців 4-5 п.п. 1 ч. 2 розділу 15. Тобто, Закон № 1058-IV чітко вказує на те, що виплата пільгових пенсій дояркам (операторам машинного доїння) та трактористам-машиністам, безпосередньо зайнятим у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства здійснюється (як особам, пільгові пенсії яким призначені відповідно до п. «в» - «ж» Закону № 1788-XII, а не на підставі Списків № 1 та № 2) за рахунок Державного бюджету України, а не за рахунок підприємства та організації (в даному випадку сільгоспвиробників).

Також, зазначає, що підприємство є сільськогосподарським виробником, який до 31.12.2014 року був платником фіксованого сільськогосподарського податку, а з 01.01.2015 - є платником єдиного податку 4 групи. Вказаний податок, на думку відповідача, по суті є тим самим фіксованим сільськогосподарським податком, положення якого перенесено до інших глав Податкового кодексу України (далі - ПК України). Відповідач стверджував, що в силу положень абзацу четвертого пункту 1 статті 2 Закону №400/97-ВР є звільненим від відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону № 1788-XII.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 197 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Нова Нива» є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому порядку 28.02.2000, та як платник страхових внесків перебуває на обліку у позивача ( а.с. 110-111).

Згідно листа Мангуської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області від 04.06.2015 року № 3413/10/05-40-15-113-2, у 2015 році СТОВ «Нова Нива» () зареєстроване платником єдиного податку четвертої групи (а.с. 36).

Позивачем у серпні 2015 році здійснено виплату пенсій за віком працівникам ТОВ "Нова Нива", призначеної на пільгових умовах відповідно до п.п. "б"-"з" ст. 13 Закону № 1788-XII за Списком № 2, на загальну суму 21473, 17 грн.

Наявність у вказаних осіб права на отримання пенсії за віком на пільгових умовах підтверджена протоколами (розпорядженнями) про призначення пенсії та довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за пільговими умовами праці (а.с.12-36).

Позивачем на підставі розрахунку фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, визначено розмір витрат, які підлягають відшкодуванню відповідачем за серпень 2015 року в сумі 21473, 17 грн. ( а.с. 37).

Наявність вказаної заборгованості підтверджується розрахунком фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відомостями про нарахування таких пенсій особам, які перебували в трудових відносинах з відповідачем, карткою особового рахунку відповідача по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ( а.с. 38-41, 60-73, 89-97).

Розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, отримані відповідачем 07.08.2015 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення на якому міститься підпис уповноваженої особи відповідача (а.с. 37).

Отже, відповідач був обізнаний про наявність у нього зобов'язань з відшкодування Пенсійному фонду фактичних витрат на виплату та доставку пенсій. Доказів оскарження вищезазначених розрахунків до суду не надав.

При вирішенні справи, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно із пунктом 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV «Про загальнообовязкове державне пенсійне стархування», пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону № 1058-IV в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-XII. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону № 1058-IV. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів "в"-"е" та "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Відповідно до п. 6.1 розділу 6 Інструкції "Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України", яка затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року № 64/8663, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV.

Згідно ст. 1 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є:

1) суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників;

2) філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, зазначених у пункті 1 цієї статті, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади;

Відповідно до пункту 1 статті 2 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» об'єктом оподаткування для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

З 01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 року № 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким внесено зміни до ПК України, а саме: з переліку загальнодержавних податків і зборів виключено фіксований сільськогосподарський податок та запроваджено нову форму оподаткування - єдиний податок, в якому передбачено окрему (четверту) групу платників єдиного податку, які є сільськогосподарськими товаровиробниками.

Внаслідок змін, що сталися у податковому законодавстві (виключення положень про фіксований сільськогосподарський податок), відпали й підстави для звільнення від оподаткування збором на обов'язкове державне пенсійне страхування, який сплачується у формі відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення», оскільки з 1 січня 2015 року законодавством не передбачено такої категорії платників податків - як платники фіксованого сільськогосподарського податку.

Як вбачається з листа начальника Мангуської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Мнідоходів України у Донецькій області від 04.06.2015 № 3413/10/05-40-15-113-2 відповідач з 01.01.2015 року не є платником фіксованого сільськогосподарського податку, а є платником єдиного податку четвертої групи оподаткування.

Відповідач вважає, що сільськогосподарські підприємства, які раніше перебували на обліку як платники фіксованого сільськогосподарського податку, а з 01.01.2015 року є платниками єдиного податку четвертої групи, не повинні відшкодовувати Управлінню витрати на виплату та доставку пільгових пенсій.

Однак, з таким твердженням відповідача суд апеляційної інстанції не погоджується, оскільки для платників окремої (четвертої) групи платників єдиного податку, які є сільськогосподарськими товаровиробниками, виключень щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, станом на час розгляду справи чинне законодавство не передбачає.

Таким чином, пільгові пенсії, призначені колишнім працівникам відповідача, фінансуються на загальних підставах, тобто за рахунок коштів Пенсійного фонду України, які підлягають відшкодуванню підприємством.

Оскільки матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 2 за серпень 2015 року у сумі 21473, 17 грн., суд першої інстанції вірно вважав, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Крім того, колегія суду звертає увагу на те, що у справі № 21-735а15 Верховний Суд України висловив правову позицію, згідно якої обов'язок з відшкодовування повністю витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, в частині пенсій, призначених у порядку статті 13 (в тому числі пунктів «в»-«е» та «ж») Закону № 1788-XII, покладений на підприємства.

Згідно п. 1 ст. 244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не знайшли свого належного підтвердження в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Нива» - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року у справі № 805/4411/15-а -залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: С.В. Жаботинська

Судді: І.А.Васильєва

ОСОБА_2