Справа № 826/22111/15
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2015-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 грудня 2015 року № 826/22111/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомПриватного акціонерного товариства "БРВ Київ"
до Міжрегіонального головного управління ДФС - центрального офісу з обслуговування великих платників ДФСУ
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в особі Приватного акціонерного товариства "БРВ Київ" (надалі - Позивач), звернувся з адміністративним позовом до Міжрегіонального головного управління ДФС - центрального офісу з обслуговування великих платників ДФСУ (надалі - Відповідач) про скасування податкового повідомлення-рішення Міжрегіонального головного управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників Державної фіскальної служби України від 07.09.2015 року № на суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) 1 470 174, 78 грн.

В обґрунтування позивних вимог позивачем вказується на протиправність та необґрунтованість спірного рішення, у зв'язку з чим представник позивача просить позов задовольнити та скасувати податкове повідомлення-рішення.

У судових засіданнях позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, змін та доповнень до позову не подав.

Відповідач проти позовних вимог заперечував в повному обсязі з підстав викладених в запереченнях на позовну заяву, в яких зазначає про правомірність винесення Акту перевірки та проведено перевірку.

В судовому засіданні представник Відповідача проти позовних вимог заперечував в повному обсязі та просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні судом було прийнято рішення про розгляд справи в письмову провадженні на підставі частини 4 статті 122 КАС України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

Співробітниками Міжрегіонального головного управління ДФС - центрального офісу з обслуговування великих платників ДФСУ проведено фактичну перевірку Приватного акціонерного товариства "БРВ Київ" салону-магазину, за адресою м. Київ, вул. Сурикова, 3. За результатами перевірки складено акт від 20.08.2015 р. (надалі - Акт перевірки).

В акті перевірки зазначено наступні порушення: п. 2.6 Постанови Національного банку України «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» № 637 від 15.12.2004 р. (надалі - Постанова № 637) в частині невчасного оприбуткування готівкових коштів у книзі обліку розрахункових операцій (КОРО): 22.04.2015 р. проведено інкасацію каси ПриватБанком (чек 12 год. 33 хв. 47 сек.) сума 134 200,00 грн., в т.ч. готівка в сумі 100 000,00 грн. (службовий чек видачі 12 год. 20 хв., яка не оприбуткована в КОРО на підставі фіскального звітного чеку РРО. Z-звіт № 1164 від 22.04.2015 р. на загальну суму 230 628,11 грн., в т. ч. 100 000,00 грн. вже інкасованих о 12 год. 33 хв. 47 сек. Роздрукований та записаний в КОРО лише о 19 год. 59 хв.; 20.06.2015 р. проведено інкасацію каси ПриватБанком (чек 12 год. 10 хв. 37 сек.) сума 303 300,00 грн., в т.ч. готівка в сумі 120 000,00 грн. (службовий чек видачі 10 год. 42 хв., яка не оприбуткована в КОРО на підставі фіскального звітного чеку РРО. Z-звіт № 1223 від 20.06.2015 р. на загальну суму 241 492,32 грн., в т. ч. 120 000,00 грн. вже інкасованих о 12 год. 10 хв. 37 сек. Роздрукований та записаний в КОРО лише о 19 год. 59 хв.; 10.07.2015 р. проведено інкасацію каси ПриватБанком (чек 11 год. 28 хв. 29 сек.) сума 212 800,00 грн., в т.ч. готівка в сумі 55 000,00 грн. (службовий чек видачі 11 год. 05 хв., яка не оприбуткована в КОРО на підставі фіскального звітного чеку РРО. Z-звіт № 1243 від 10.07.2015 р. на загальну суму 91 537,91 грн., в т. ч. 55 000,00 грн. вже інкасованих о 11 год. 28 хв. 29 сек. Роздрукований та записаний в КОРО лише о 19 год. 54 хв.; п. 2.6 Постанови № 637, в частині не оприбуткування в касі підприємства надлишку готівкової виручки, наданої інкасаторам згідно актів розбіжностей між ПрАТ «БРВ Київ» та ПАТ «ПриватБанк»: 11.10.2014р. в сумі 100,00 грн.; 29.12.2014 р. в сумі 100,00 грн.; 11.05.2015 р. в сумі 700,00 грн.; 10.06.2015 р. в сумі 200,00 грн.; п.п. 2.8, 5.8 Постанови № 637, в частині перевищення ліміту каси: 05.04.2015 р. в сумі 22 664,25 грн.; 06.07.2015 р. в сумі 22 173,14 грн.

На підставі висновків акту перевірки податковим органом 07 вересня 2015 року прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 1 470 174,78 грн.

Позивач вважає прийняте податковим органом рішення протиправним та таким, що не ґрунтується на фактичних обставинах та суперечить нормам чинного податкового законодавства, а тому звернувся в суд із даним позовом.

В частині щодо порушення Позивачем п. 2.6 Постанова № 637, в частині невчасного оприбуткування готівкових коштів у книзі обліку розрахункових операцій (КОРО), Суд зазначає наступне.

Позивач зазначає, що Товариством при веденні касових операцій використовується як РРО з веденням КОРО так і каса із веденням касової книги. У випадках, що наведені у акті перевірки 22.04.2015 р., 20.06.2015 р. та 10.07.2015 р. жодних правопорушень зі сторони Товариства не було.

Так, станом на початок дня 22.04.2015 р. у касі салону-магазину обліковувалась готівка у сумі 36 399,79 грн., касиром салону-магазину ОСОБА_1 о 9 год. 57 хв. було здійснено службове внесення готівкових коштів із каси у РРО в сумі 1 309,11 грн., що підтверджується фіскальним чеком за 22.04.2015 р., для забезпечення нормального операційного циклу.

Протягом дня усі операції, що пов'язані із торгівлею проводились через РРО у відповідності до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР від 06.07.1995 р. із наступними змінами та доповненнями (надалі - Закон № 265/95-ВР). Безпосередньо перед проведенням інкасації готівкових коштів банком, касир зробила службову видачу коштів із РРО у касу салону на суму 100 000,00 грн., що підтверджується фіскальним чеком РРО та прибутковим касовим ордером у касі, що підтверджується прибутковим касовим ордером. І тільки після того з каси підприємства на підставі видаткового касового ордеру було проведено інкасацію готівкових коштів Товариства на суму 134 200,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером.

З матеріалів справи вбачається, що за підсумком дня Позивачем складено Z-звіт в котрий ввійшла і сума 100 000,00 грн., що була передана у касу підприємства, так як така сума входить в загальну суму надходжень у РРО за підсумком дня 22.04.2015 р., що відповідає вимогам ст. 3 Закону № 265/95-ВР.

Станом на початок дня 20.06.2015 р. у касі салону-магазину обліковувалась готівка у сумі 196 547,39 грн., згідно касової книги за 20.06.2015р. Касиром салону-магазину ОСОБА_1 о 9 год. 54 хв. було здійснено службове внесення готівкових коштів із каси у РРО в сумі 1 249,67 грн., згідно фіскальних чеків за 20.06.2015р., для забезпечення нормального операційного циклу. Протягом дня усі операції, що пов'язані із торгівлею проводились через РРО у відповідності до Закону про РРО. Безпосередньо перед проведенням інкасації готівкових коштів банком, касир зробила службову видачу коштів із РРО у касу салону на суму 120 000,00 грн., що підтверджується фіскальним чеком РРО та прибутковим касовим ордером у касі, що підтверджується прибуткового касового ордеру. І тільки після того з каси підприємства на підставі видаткового касового ордеру було проведено інкасацію готівкових коштів Товариства на суму 303 300,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером.

За підсумком дня Товариством складено Z-звіт в котрий, ввійшла і сума 120 000,00 грн., що була передана у касу підприємства, так як така сума входить в загальну суму надходжень у РРО за підсумком дня 20.06.2015 р., що відповідає вимогам ст. 3 Закону № 265/95-ВР.

Так, станом на початок дня 10.07.2015 р. у касі салону-магазину обліковувалась готівка у сумі 166 785,10 грн., що підтверджується касовою книгою за 10.07.2015р. Касиром салону-магазину ОСОБА_1 о 9 год. 52 хв. було здійснено службове внесення готівкових коштів із каси у РРО в сумі 1 720,66 грн., що підтверджується фіскальним чеків за 10.07.2015р., для забезпечення нормального операційного циклу. Протягом дня усі операції, що пов'язані із торгівлею проводились через РРО у відповідності до Закону про РРО. Безпосередньо перед проведенням інкасації готівкових коштів банком, касир зробила службову видачу коштів із РРО у касу салону на суму 55 000,00 грн., що підтверджується фіскальним чеком РРО та прибутковим касовим ордером у касі, що підтверджується прибутковим касовим ордером. І тільки після того з каси підприємства на підставі видаткового касового ордеру було проведено інкасацію готівкових коштів Товариства на суму 212 800,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером.

За підсумком дня Товариством складено Z-звіт в котрий, очевидно ввійшла і сума 55 000,00 грн., що була передана у касу підприємства, так як така сума входить в загальну суму надходжень у РРО за підсумком дня 10.07.2015 р., що відповідає вимогам ст. 3 Закону № 265/95-ВР.

У відповідності до абз. 26 ч. 1 ст. 2 Закону № 265/95-ВР, денний звіт - документ встановленої форми, надрукований реєстратором розрахункових операцій, що містить інформацію про денні підсумки розрахункових операцій, проведених з його застосуванням.

Згідно з п. 9 ст. 3 Закону № 265/95-ВР, суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки у разі здійснення розрахункових операцій.

Відповідно до п. 2 Постанови КМ України «Про затвердження вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування» №-199 від 18.02.2002 р. Z-звіт - денний звіт з обнуленням інформації в оперативній пам'яті та занесенням її до фіскальної пам'яті реєстратора.

Пунктом 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за №40/10320 (далі - Положення №637) визначено, що уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК). Підприємствам, яким Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" надано право проводити розрахунки готівкою із споживачами без використання РРО та РК і специфіка функціонування яких унеможливлює оформлення ними кожної операції касовим ордером (продаж проїзних і перевізних документів; білетів державних лотерей; квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів тощо), дозволяється оприбутковувати готівку наприкінці робочого дня за сукупністю операцій у цілому за робочий день з оформленням касовими документами і відображенням у відповідній книзі обліку. Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

З аналізу вищезазначених норм права вбачається, що саме за підсумками робочого дня обов'язково роздруковувати Z-звіт, так як Z-звіт за своєю суттю являється документом, у якому підводяться денні підсумки операцій, проведених із застосуванням РРО.

Так, вищезазначені норми права не передбачають обов'язку роздруковувати Z-звіт перед чи після проведення інкасації готівкових коштів.

Згідно з п. 4.2 вказаного Положення, усі надходження і видачу готівки в національній валюті підприємства відображають у касовій книзі (додаток 5). Кожне підприємство (юридична особа), що має касу, веде одну касову книгу для обліку операцій з готівкою в національній валюті (без урахування кас відокремлених підрозділів). Відокремлені підрозділи підприємств, які проводять операції з приймання готівки за продану продукцію (товари, роботи, послуги) з оформленням її прибутковим касовим ордером, а також з видачі готівки на виплати, пов'язані з оплатою праці, виробничі (господарські) потреби, інші операції з оформленням їх видатковими касовими ордерами і відомостями, ведуть касову книгу. Відокремлені підрозділи підприємств, страхові агенти, брокери, розповсюджувачі лотерей, які здійснюють готівкові розрахунки із застосуванням РРО або РК та веденням книги ОРО, але не проводять операцій з приймання (видачі) готівки за касовими ордерами, а також підприємці касової книги не ведуть. Аркуші касової книги мають бути пронумеровані, прошнуровані та скріплені відбитком печатки підприємства (юридичної особи). Кількість аркушів у касовій книзі засвідчується підписами керівника і головного бухгалтера підприємства (юридичної особи). Записи в касовій книзі здійснюються у двох примірниках (через копіювальний папір) чорнилом темного кольору чорнильною або кульковою ручкою. Перші примірники, що є невідривною частиною аркуша касової книги - «Вкладні аркуші касової книги», залишаються в касовій книзі. Другі примірники, що є відривною частиною аркуша касової книги - «Звіт касира», є документом, за яким касири звітують щодо руху грошей у касі. Перші і другі примірники мають однакові номери. Виправлення в касовій книзі, як правило, не допускаються. Якщо виправлення зроблені, то вони засвідчуються підписами касира, а також головного бухгалтера або особи, що його заміщує.

Відповідно до п. 7.15 вказаного Положення, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно та в повній сумі оприбутковуватися. Порядок оприбуткування готівки в касах, у тому числі і під час розрахунків із застосуванням РРО (РК), визначено в пункті 2.6 цього Положення.

Таким чином, оприбуткуванням готівки в касі підприємства, яке проводить готівкові розрахунки із застосуванням РРО (використанням РК), є здійснення обліку такої готівки у книзі обліку розрахункових операцій (на підставі фіскальних звітних чеків РРО або даних РК) та відображення надходжень цієї готівки у касовій книзі підприємства.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовується Відповідачем, що на початок кожного дня касиром салону-магазину проводив видачу готівкових коштів для проведення службового внесення у кожен з Реєстраторів розрахункових операцій (далі - РРО) з метою забезпечення нормальної діяльності Салону-магазину при проведенні розрахунків із клієнтами. Усі розрахунки протягом дня із клієнтами проводилась із використанням РРО. Безпосередньо перед проведенням інкасації касирами відділу меблів та відділу декору проводиться службова видача готівкових коштів, що підлягають інкасації; такі кошти на підставі прибуткового касового ордеру оприбутковуються у касовій книзі Салону-магазину. Після проведення наведеного вище оприбуткування касир на підставі видаткового касового ордеру відображає проведення інкасації готівкових коштів. В кінці кожного дня оприбуткована в РРО виручка шляхом службового винесення оприбутковується у касі Салону-магазину на підставі прибуткового касового ордеру.

Так, сума готівкових коштів, що підлягала інкасації, про яку зазначає Відповідач була винесена з РРО у касу на підставі чеку РРО та прибуткового касового ордеру. У чеку РРО, що відображає таку видачу відображається залишок коштів у РРО, що дорівнює сумі внеску на початок дня, торгової виручки до моменту проведення такої видачі за мінусом такої видачі. Таким чином, очевидно, що сума готівкових коштів, що підлягала інкасації своєчасно відображена та оприбуткована у касових документах.

Так, Судом встановлено, що станом на 22.04.2015р., 20.06.2015р., 10.07.2015р. здійснено облік готівкових коштів на відповідну суму (100 000 грн. за 22.04.2015р., 120 000 грн. за 20.06.2015р., 55 000 грн. за 10.07.2015р.), які отримано при проведенні розрахунків із застосуванням РРО у повній сумі їх фактичних надходжень у КОРО на підставі фіскальних звітних чеків РРО, які в свою чергу складені на підставі денних звітів.

Згідно з п. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» № 436/95 від 12 червня 1995 року встановлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу: за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Суд звертає увагу, що під час перевірки Відповідачем не відповідність суми готівки не встановлено, що в свою чергу свідчить про помилковість твердження Відповідача про порушення вимоги Постанови № 637 щодо не оприбуткування готівки, оскільки Позивачем здійснено облік (запис) таких сум у Книзі ОРО у повній сумі їх надходжень на підставі фіскальних звітних чеків РРО, складених за підсумками операцій за відповідний день.

В частині щодо порушення п.п. 2.8, 5.8 Постанови № 637, в частині перевищення ліміту в касі, Суд зазначає наступне.

Відповідач у акті перевірки зазначає на перевищення Позивачем ліміту каси на рівні граничних розмірів: 05.04.2015 р. в сумі 22 664,25 грн. та 06.07.2015 р. в сумі 22 173,14 грн.

Згідно з п. 5.9. Постанови № 637, готівкові кошти не вважаються понадлімітними в день їх надходження, якщо вони були здані в сумі, що перевищує встановлений ліміт каси, до обслуговуючих банків не пізніше наступного робочого дня банку або були видані для використання підприємством відповідно до законодавства (без попереднього здавання їх до банку і одночасного отримання з каси банку на зазначені потреби) наступного дня на потреби, які пов'язані з діяльністю підприємства.

Так, 06.07.2015 р. на початок робочого дня у касі підприємства зберігались готівкові кошти у сумі 157 919,95 грн., згідно касової книги за 06.07.2015 р., протягом дня Товариством було проведено видачу готівки за видатковими касовими ордерами на загальну суму 90 322,59 грн. (з яких 62 400,00 грн. - інкасація; 27 922,59 грн. - видані для використання підприємством у господарській діяльності кошти).

Враховуючи вищенаведене залишок готівкових коштів для розрахунку перевищення ліміту готівкових коштів у касі Позивача за 06.07.2015 р. становить 157 919,95 грн. - 90 322,59 грн. = 67 597,36 грн. Перевищення ліміту залишку готівкових коштів за 06.07.2015 р. буде становити 67 597,36 грн. - 66 944,17 грн. = 653,19 грн., а не 22 173,14 грн., як наведено Відповідачем у акті.

У відповідності до п. 5.11 Постанови № 637, установлений ліміт каси та строки здавання готівкової виручки (готівки) можуть переглядатися у зв'язку із змінами законодавства України або за наявності відповідних факторів об'єктивного характеру (зміни в надходженнях/видатках готівки, внутрішнього трудового розпорядку/графіків змінності тощо). Документи (нормативно-правові акти, внутрішні документи (розрахунки) підприємства, що затверджені (підписані) керівником або уповноваженою ним особою), на підставі яких переглянуто ліміт каси, строки здавання готівкової виручки (готівки), додаються до відповідних наказів (розпоряджень), договорів банківського рахунку підприємства.

Так, слід вказати на п. 7.21 Положення № 637, під час перевірки дотримання підприємством ліміту каси визначається наявність самостійно встановленого ліміту каси та відповідність його розрахунку вимогам цього Положення, уточнюються за наказами, розпорядженнями чи іншими розпорядчими документами суми самостійно доведених підприємством (юридичною особою) лімітів кас своїм відокремленим підрозділам.

Системний аналіз наведених нормативних приписів у їх сукупності свідчить, що вони не містять імперативних положень, які б зобов'язували підприємства переглядати установлений ліміт каси та строки здавання готівки за наявності тих чи інших обставин, а лише вказують на наявність такої можливості у разі встановлення відповідних факторів об'єктивного характеру.

Таким чином, слід погодитись із доводами Позивача, який цілком обґрунтовано вказує на те, що в нього такі фактори були відсутні, тоді як розрахунок ліміту каси позивача встановлений наказом останнього від 01.02.2013 р. N 01/02лзк Київ відповідав вимогам названого Положення на час його прийняття, а не на час перевірки.

Крім того, законодавець не надає контролюючому органу права самостійного визначати касову політику підприємства, тоді як п. 5.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні навпаки визначає, що установлення ліміту каси проводиться підприємствами самостійно на підставі розрахунку встановлення ліміту залишку готівки в касі (додаток 8), що підписується головним (старшим) бухгалтером та керівником підприємства (або уповноваженою ним особою).

Також, Суд звертає увагу, що відповідно до п. 5.9. Постанови № 637, Готівкові кошти не вважаються понадлімітними в день їх надходження, якщо вони були здані в сумі, що перевищує встановлений ліміт каси, до обслуговуючих банків не пізніше наступного робочого дня банку або були видані для використання підприємством відповідно до законодавства (без попереднього здавання їх до банку і одночасного отримання з каси банку на зазначені потреби) наступного дня на потреби, які пов'язані з діяльністю підприємства.

Не вважаються понадлімітними в день їх надходження і ті готівкові кошти, що надійшли до кас підприємств у вихідні та святкові дні та були здані в сумі, що перевищує встановлений ліміт каси, до обслуговуючих банків наступного робочого дня банку та підприємства або були видані для використання підприємством відповідно до законодавства (без попереднього здавання їх до банку і одночасного отримання з каси банку на зазначені потреби) наступного робочого дня на потреби, які пов'язані з діяльністю підприємства.

Під час розгляду справи Відповідачем не надано суду додаткових документів, які спростовуються матеріалами справи, а саме, як було вже встановлено, що інкасація в салоні-магазині Позивача проводиться приблизно о 12:00 год. кожного робочого дня, і відповідно виручка, що отримана після інкасації не була понадлімітною та інкасувалась лише на наступний робочий день із початковою виручкою такого наступного робочого дня.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. (ч.1) В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. (ч.2) Якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов'язку і витребовує необхідні докази. Про витребування доказів або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про відмову у витребуванні доказів окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за наслідками розгляду справи. (ч.3) Суд може збирати докази з власної ініціативи. (ч.5) Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів. (ч.6 ст.71 КАС України).

Враховуючи, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними конкретними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, суд приходить до висновку, що в позовній заяві наведені обставини, які підтверджуються достатніми доказами, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог, а отже, податкове повідомлення-рішення від 07.09.2015 року № на суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) 1 470 174, 78 грн. підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірності прийнятого ним спірного рішення, з урахуванням всіх встановлених фактичних обставин та вимог законодавства.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновків про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Скасувати податкове повідомлення-рішення Міжрегіонального головного управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників Державної фіскальної служби України від 07.09.2015 року № на суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) 1 470 174, 78 грн.

3. Стягнути з Міжрегіонального головного управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників Державної фіскальної служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь Приватного акціонерного товариства "БРВ Київ" судові витрати в сумі 23 270,62 (двадцять три тисячі двісті сімдесят гривень 62 коп.).

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Б. Федорчук