Справа № 826/5688/14
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2015-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2015 року м. Київ К/800/56667/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою Міністерства оборони України на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 червня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2014 року, -

у с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись з позовом до Міністерства оборони України (далі Міністерство) в якому просили визнати протиправними дії та зобов`язати відповідача призначити та виплатити їм одноразову грошову допомогу, передбачену частиною 1 статті 16 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-ХІІ, в редакції періоду спірних правовідносин), згідно з Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499 (далі Порядок № 499, в редакції спірного періоду).
В обґрунтування своїх вимог позивачі зазначали, що дії відповідача щодо відмови у призначенні і виплаті їм спірної допомоги не ґрунтуються на вимогах закону, з огляду на наявність у них права на одержання такої.
Посилаючись на ці обставини позивачі просили про задоволення позову.
Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 червня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2014 року, позов задоволено частково, визнано протиправними дії та зобов`язано відповідача розглянути заяву позивачів з прийняттям відповідного рішення, в решті позову відмовлено.
У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права, в частині задоволених позовних вимог, просить ухвалені ними судові рішення скасувати та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, в межах статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку про відхилення скарги з таких підстав.
Задовольняючи частково позов, суди на підставі наявних у справі даних встановили і правильно виходили з того, що відповідачем не дотримано вимоги Порядку № 499, щодо процедури розгляду їх заяви про призначення такої допомоги.
Судами встановлено, що ОСОБА_4 проходив військову службу у Збройних Силах України починаючи з 1 серпня 1992 року, а ІНФОРМАЦІЯ_1 помер внаслідок падіння з висоти.
На час смерті ОСОБА_4 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .
Наказами командира військової частини і командувача Сухопутних військ Збройних Силах України від 26 грудня 2013 року і 31 січня 2014 року ОСОБА_4 виключний із списків особового складу.
14 лютого 2014 року його дружина та мати, позивачі у цій справі, звернулись до ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ОВК) з заявою про виплату одноразової грошової допомоги у разі смерті військовослужбовця, передбачену частиною 1 статті 16 Закону № 2011-ХІІ.
Листом ОВК від 31 березня 2014 року № 503 позивачів повідомлено, що їх заяву разом з усіма документами направлено на розгляд Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби.
В свою чергу, листом Міністерства від 16 квітня 2014 року № 1095 позивачів повідомлено про відсутність підстав для призначення їм спірної допомоги.
Так, відповідно до статті 41 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон № 2232-ХІІ, в редакції спірного періоду) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Частиною 1 статті 16 Закону № 2011-ХІІ встановлено, що у разі загибелі (смерті) військовослужбовця Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів, який перебував на кадровій військовій службі або проходив військову службу за контрактом, під час виконання ним обов`язків військової служби сім`ї загиблого (померлого), а в разі її відсутності його батькам та утриманцям виплачується одноразова грошова допомога в розмірі десятирічного грошового забезпечення загиблого (померлого) за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Спірні правовідносини також врегульовані положеннями Порядку № 499, який містить аналогічні приписи щодо розміру спірної допомоги, зокрема, в абзаці 2 пункту 1 цього Порядку.
За змістом пункту 4 Порядку № 499 особи, яким виплачується одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста, подають до уповноваженого органу відповідні документи, зазначені у цьому пункті.
Водночас, у відповідності з вимогами пункту 7 Порядку № 499 керівник уповноваженого органу подає в 15-денний строк з дня реєстрації документів головному розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 3 і 4 цього Порядку.
Як правильно встановлено судами під час розгляду справи відповідачем не приймалось відповідне рішення за наслідком розгляду заяви позивачів, як того вимагає пункт 7 Порядку № 499.
Ураховуючи наведене, висновок судів попередніх інстанцій про наявність підстав для часткового задоволення позову і зобов`язання відповідача розглянути заяву позивачів про призначення і виплату їм спірної допомоги, ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.
З огляду на викладене, рішення судів першої та апеляційної інстанцій відповідають дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи касаційної скарги їх висновків не спростовують, такі ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм, а тому підстав для скасування оскаржуваних судових рішень колегія суддів не вбачає.
За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанцій залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Не може бути скасовано правильне і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.
Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -
у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Міністерства оборони України відхилити, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 червня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2014 року залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало