Справа № 825/3717/15-а
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2015-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2015 року м.Чернігів Справа № 825/3717/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Житняк Л.О.,

за участі секретаря Стасюк Т.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Чернігівський завод радіоприладів" до Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління ДФС у Чернігівській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

02.12.2015 Публічне акціонерне товариство "Чернігівський завод радіоприладів" (далі ПАТ "ЧеЗаРа") звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління ДФС у Чернігівській області (далі ДПІ у м. Чернігові) про скасування податкового повідомлення-рішення від 07.07.2015 №, що прийняте за наслідками проведеної документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ "ЧеЗаРа" (код за ) з питань достовірності, повноти нарахування податку на додану вартість по податковій декларації з податку на додану вартість (далі - ПДВ) у складі податкового кредиту операцій з ТОВ "БРОН-ПЛЮС" (код за ЄРПОУ 39427859) за листопад грудень 2014 року та податку на прибуток підприємства за відповідні періоди, якою встановлені порушення Податкового кодексу України, про що складено ОСОБА_3 від 23.06.2015 № 1182/22/14307392.

Обґрунтовуючи свої вимоги щодо безпідставності спірних податкових повідомлень-рішень позивач зазначив, що належним чином завірені копії договорів, податкових накладних, витягу з журнал реєстрації довіреностей, ТТН, платіжних доручень надавалися ПАТ "ЧеЗаРа" до ДПІ у м. Чернігові під час проведення перевірки, окрім цього в порядку та строки, передбачені чинним законодавством, податкові накладні були зареєстровані ТОВ "БРОН-ПЛЮС" в Єдиному реєстрі податкових накладних. Прийнявши поставлений товар, отримавши належним чином оформлені та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, позивач відніс до складу свого податкового кредиту суму податку на додану вартість, нараховану ТОВ "БРОН-ПЛЮС". При цьому контрагентом були задекларовані перед бюджетом відповідні податкові зобовязання зі сплати ПДВ. Також позивач наголосив, що на момент вчинення господарських операцій за договорами поставки продукції між ПАТ "ЧеЗаРа" та ТОВ "БРОН-ПЛЮС" останнє було зареєстроване в установленому законодавством порядку як платник податку на додану вартість, і в ціну товарів, які були поставлені ТОВ "БРОН-ПЛЮС" та оплачені позивачем, були включені відповідні суми ПДВ. Позивач вважає, що висновки про відсутність факту реальності здійснення господарських операцій між ПАТ "ЧеЗаРа" та ТОВ "Брон Плюс", викладені в акті перевірки, є такими, що не відповідають фактичним обставинам, а висновки, зроблені на підставі акту є хибними, оскільки на думку позивача відсутні факти порушення ПАТ "ЧеЗаРа" норм податкового законодавства, а визначення розміру податкових зобовязань та застосування штрафних (фінансових) санкцій, визначених в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні є безпідставним, протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, зазначені у позові з наданням додаткових пояснень.

Представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити, оскільки на його думку він є безпідставним та необґрунтованим, а оскаржуване податкове повідомлення рішення правомірним та таким, що прийняте у повній відповідності до норм чинного податкового законодавства. Також надав суду письмові заперечення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Перевіряючи підстави проведення перевірки позивача, судом встановлено, що на підставі направлення від 10.06.2015 № 1394, згідно вимог ст. 20, ст. 78, ст. 82, Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755 та відповідно до наказу керівника ДПІ у м. Чернігові Головного управління ДФС у Чернігівській області від 10.06.2015 №1354, проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПАТ "ЧеЗаРа" (код за ) з питань достовірності, повноти нарахування податку на додану вартість по податковій декларації з податку на додану вартість у складі податкового кредиту операцій з ТОВ "БРОН ПЛЮС" (код за ЄРПОУ 39427859) за листопад грудень 2014 року та податку на прибуток підприємства за відповідні періоди, про що складено ОСОБА_3 від 23.06.2015 № 1182/22/14307392 (а. с. 14-37).

В розділі "Висновок" ОСОБА_3 перевірки зокрема вказано порушення:

- п.44.6 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.6, ст.198, п.200.2 ст.200, п.201.10 ст.201 п.11 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755 зі змінами та доповненнями, в результаті чого ПАТ "ЧеЗаРа" занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет на загальну суму 475 600 грн, у т.ч. за листопад 2014 року на суму ПДВ 228 000 грн, за грудень 2014 року на суму ПДВ 428 040 грн;

На підставі вказаного ОСОБА_3 перевірки ДПІ у м. Чернігові прийнято податкове повідомлення-рішення від 23.06.2015 № НОМЕР_1, яким збільшено суму грошового зобовязання ПАТ "ЧеЗаРа" за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 713 400 грн, у т.ч. 475 600 грн за основним платежем, 237 800 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (а.с. 42), що є предметом даного спору.

Так, в ОСОБА_3 перевірки зазначено, що ПАТ "ЧеЗаРа" до податкового кредиту за листопад та грудень 2014 року включено ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ "БРОН ПЛЮС" () у сумі 228 000,0 грн. та у сумі 247 600 грн. В зв'язку з тим, що перевіркою не визнано реальність здійснення господарських відносин ПАТ "ЧеЗаРа" із ТОВ "БРОН-ПЛЮС", ДПІ у м. Чернігові вказала на порушення п.44.6 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.6, ст.198, п.200.2 ст.200, п.201.10 ст.201 п.11 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет на загальну суму 475 600 грн.

Перевіряючи правильність проведення відповідачем перевірки ПАТ "ЧеЗаРа" слід зазначити, що вона проведена відповідно до вимог п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, згідно якого органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Поняття та порядок проведення документальної планової виїзної перевірки, визначені пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 та ст. 77 Кодексу, дотримано. Строки проведення виїзних перевірок, встановлені ст. 82 Кодексу, не порушено.

Досліджуючи фактичні обставини нарахування податкового зобов'язання, судом враховано, що згідно пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи із врахуванням визначення терміну "податкове зобов'язання", вказаного в пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Кодексу. При цьому, оскільки в силу пп. 9.1.3 п. 9.1 ст. 9 Кодексу податок на додану вартість відноситься до загальнодержавних податків та зборів, та враховуючи, що податок на додану вартість непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу (пп. 14.1.178 п. 14.1 ст. 14 Кодексу), саме пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Кодексу визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Крім того, із врахуванням пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 та ст. 139 Податкового кодексу України, якими визначені поняття "господарська діяльність" та перелік витрат, що не враховуються при визначенні оподатковуваного прибутку, в т.ч. витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку, слід зазначити п. 44.1 ст. 44 Кодексу, яким встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Відповідно, враховуючи визначення виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту, встановленого абзацом "а" п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України, необхідно врахувати п. 198.2 ст. 198 Кодексу, якою встановлено дату виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту.

При цьому, слід зазначити п. 198.3 ст. 198 Кодексу, яким визначається податковий кредит звітного періоду та п. 200.1, п. 200.2, п. 200.3 ст. 200 Кодексу щодо визначення та розрахунку суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України, і врахувати, що за п. 198.6 ст. 198 Кодексу не відноситься до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

Також суд враховує, що відповідно до п. 201.7 ст. 201 Кодексу податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п. 201.10 ст. 201 Кодексу).

Сукупний аналіз вищезазначених норм Податкового кодексу України свідчить про те, що право на податковий кредит виникає у платника податків лише після одержання податкової накладної, оскільки це єдиний документ первинного бухгалтерського та податкового обліку, що містить у собі суму ПДВ, яку можливо відобразити в податкових деклараціях з ПДВ дана обставина представниками відповідача не оспорювалась.

Так, в ході судового розгляду встановлені наступні взаємовідносини ПАТ "ЧеЗаРа" із ТОВ "БРОН ПЛЮС":

21.11.2014 для придбання блоків управління (з метою наступного виконання ПАТ "ЧеЗаРа" ремонтних робіт блоку управління і контролю Бу-25-2С) між позивачем та ТОВ "БРОН ПЛЮС" був укладений Договір №17112014 (а.с. 55-56);

15.12.2014 між ПАТ "ЧеЗаРа" та ТОВ "БРОН ПЛЮС" було укладено договір №15122014 на поставку продукції верстатів.

На виконання умов вищезазначених договорів від 21.11.2014 №17112014 та від 15.12.2014 №15122014 ТОВ "БРОН ПЛЮС" передало у власність ПАТ "ЧеЗаРа" блоки управління і комутації БУ-25-2С (1 категорії) в кількості 16 штук загальною вартістю 1 368 000 грн, в т.ч. ПДВ (відповідно до специфікації від 21.11.2014 р. №1 до договору від 21.11.2014р. №17112014 а.с.57) та поставило продукцію на загальну вартість 1 485 600 грн (зокрема верстат координаторно-розточний 2Б420, верстат координаторно-розточний 2А430, верстат координаторно-розточний 2431, верстат фрезерний 6Р82Г, верстат фрезерний 6Р12Б, верстат фрезерний FU32, верстат фрезерний Ф2250, прес КД 2326Е, прес КД 2330, прес КД 2330Б, прес Д 2430Б, прес П483).

Згідно з умовами вказаних договорів, ТОВ "БРОН ПЛЮС" зобов'язалось передати у власність ПАТ "ЧеЗаРа" продукцію, а ПАТ "ЧеЗаРа" зобовязалось прийняти та оплатити продукцію по найменуваннях, у кількості та за ціною, зазначених в специфікації, що є невідємною частиною Договору.

При цьому, на момент укладення правочину ПАТ "ЧеЗаРа" та контрагент ТОВ "БРОН ПЛЮС" у відповідності до вимог чинного законодавства були зареєстровані як юридичні особи, установчі документи ТОВ "БРОН ПЛЮС" не були визнані в судовому порядку недійсними та був відсутній вирок суду щодо можливих зловживань з боку його посадових осіб.

Для виконання договорів від 21.11.2014 №17112014 та від 15.12.2014 №15122014, ТОВ "БРОН ПЛЮС" було поставлено товар, що підтверджує позивач товарно-транспортними накладними (а.с. 64-66, 92-99).

В результаті приймання придбаного товару були складені та підписані сторонами видаткові накладні на товар (а.с. 58, 59, 81, 82). Факт надходження товару на підприємство та його наступне оприбуткування підтверджується приходними ордерами (а.с.60-61), а товар, отриманий згідно договору від 15.12.2014 введений в експлуатацію та використовується у власній господарській діяльності, що також підтверджується актами прийняття-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів (а.с.100-129).

Поставлений товар, було оплачено ПАТ "ЧеЗаРа", що підтверджується платіжними дорученнями від 11.12.2014 №4814, від 15.12.2015 №4881, від 16.12.2014 №4909 від 25.12.2014 №5069, від 03.02.2015 №185 та №213, від 05.02.2015 №228. Вказані операції підтверджуються також оборотно-сальдовою відомістю за рахунком 20.2 (а.с. 73) та відомостями по постачальникам за рахунком 63.1.7 та 63.1.3 (а.с.74, 134).

На підтвердження реальності здійснення вказаних господарських операцій по зазначеним договорам позивач також посилається на податкові накладні ТОВ "БРОН ПЛЮС", виписані позивачу (від 26.11.2014 №28 на суму 684 000 грн, в т.ч. ПДВ 114 000 грн та від 27.11.2014 №26 на суму 684 000 грн, в т.ч. ПДВ 114 000 грн (а.с.62,63), від 29.12.2014 №377 на суму 993 600 грн, в т.ч. ПДВ 165 600 грн, від 29.12.2014 №378 на суму 492 000 грн, в т.ч. ПДВ 82 000 грн.) (а.с.83-85). В порядку та строки, передбачені чинним податковим законодавством, податкові накладні були зареєстровані ТОВ "БРОН ПЛЮС" в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Належним чином завірені копії всіх вищезгаданих документів, якими позивач підтверджує здійснення господарських операцій між ПАТ "ЧеЗаРа" та ТОВ "БРОН ПЛЮС" надавались ДПІ у м. Чернігові під час проведення перевірки, про що також зазначено в ОСОБА_3 перевірки та представником відповідача не заперечувалось.

Вказані документи формально відповідають вимогам, встановленим до первинних документів, які предявляються п. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та п. 2 Положення про документальне - забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88. Також документи містять відомості про зміст господарської операції, порядок її виконання та учасників.

Однак в ОСОБА_3 перевірки зазначено, що згідно наданих до перевірки товарно-транспортних накладних Замовником на перевезення товару вказано ПАТ "ЧеЗаРа", при цьому згідно умов договору, а саме п. 2.1. Поставка продукції здійснюється (якщо інше не буде визначено Сторонами при підписанні відповідної Специфікації) за рахунок Постачальника. Як встановлено, згідно наданих до перевірки товарно-транспортних накладних (ТТН) Замовником на перевезення товару вказане ПАТ "ЧеЗаРа", в той час як документи на підтвердження взаємовідносин ПАТ "ЧеЗаРа" та перевізника - ТОВ "Крокус прайм" під час проведення перевірки не надавались (ТТН: пункт навантаження - м. Бровари, вул. Кутузова, 131, пункт розвантаження - м. Чернігів, вул. Одинцова, 25, замовник - ПАТ "ЧеЗаРа"). Також посадовими особами ПАТ "ЧеЗаРа" надано до перевірки журнал реєстрації довіреностей, згідно якого отримання товару здійснювалось згідно довіреностей: ОСОБА_3, довіреність від 24.12.2014 №1728.

В сукупності факти невідповідності дають підстави вважати, що в ОСОБА_3 перевірки зроблено правомірний висновок про те, що ТТН, які надані підприємством до перевірки, не можливо вважати належно оформленими, так як ставиться під сумнів факт перевезення товару ТОВ "БРОН-ПЛЮС".

Окрім цього зазначено, що Договір та Специфікація підписані: ТОВ "БРОН ПЛЮС" - директором ОСОБА_4, ПАТ "ЧеЗаРа" - директором ОСОБА_5

Податкові накладні підписані: ТОВ "БРОН-ПЛЮС" - директор ОСОБА_6

Видаткові накладні підписані: ТОВ "БРОН-ПЛЮС" - директором ОСОБА_6, від ПАТ "ЧеЗаРа" - значиться підпис без розшифровки (не зазначено ПІБ, особи що здійснила підпис, а отже не можливо визначити повноваження особи на отримання товару, та хто саме отримав товар).

Крім того в ОСОБА_5 перевірки зазначено, що ПАТ "ЧеЗаРа" не надано документи (накази про відрядження, посвідчення про відрядження, дорожні листи, звіти про використання коштів, виданих на відрядження та інші), що підтверджують перебування вповноваженої особи в м. Києві під час отримання товару згідно видаткових накладних від 29.12.2014 №2412/17, від 29.12.2014 №2412/9 (місце складання видаткових накладних - м. Київ).

Згідно оборотно-сальдової відомості по рахунку 631 станом на 01.11.2014 кредитні та дебетові залишки відсутні, станом на 31.03.2015 залишок по кредиту становить 788 128,00грн.

Наявність незавершених розрахунків ПАТ "ЧеЗаРа" з ТОВ "БРОН ПЛЮС" свідчить про порушення умов договору, а саме "Покупець зобовязується здійснити оплату у розмірі 100 % від вартості поставленої продукції (обсяги партії продукції та її вартість встановлені у специфікації до цього Договору) протягом 30 (тридцяти) банківських днів з дня отримання продукції".

Також суд враховує наступне.

Відповідно до Інформаційної бази "АІС Податковий блок" дата реєстрації ТОВ "БРОН ПЛЮС" () - 07.10.2014 за №5. Засновником, директором та головним бухгалтером є ОСОБА_4, статутний фонд 1000 грн.

Основний вид діяльності ТОВ "БРОН ПЛЮС" - 46.90 неспеціалізована оптова торгівля.

Свідоцтво платника податку на додану вартість від 19.11.2014 №200196926 анульовано 15.05.2015 по ініціативі податкового органу, у звязку з відсутністю за місцезнаходженням. ТОВ "БРОН ПЛЮС" має стан "7" (до ЄДР внесено запис про відсутність підтвердження відомостей).

В ході відпрацювання даного субєкта господарювання 09.02.2015 в м. Червонозаводське старшим оперуповноваженим ОУ ДПІ у м. Чернігові отримано пояснення від керівника підприємства ТОВ "БРОН ПЛЮС" гр. ОСОБА_6, який повідомив, що відношення до здійснення господарської діяльності ТОВ "БРОН ПЛЮС" не має. Ніяких фінансово-господарських операцій з ПАТ "ЧеЗаРа" не здійснював. Довіреностей на представлення інтересів в органах влади та організаціях також не видавав (а.с.148).

Також старшим оперуповноваженим відділу ВРСА ПДВ ОУ ДПІ у м. Полтаві було складено протокол допиту свідка гр. ОСОБА_6, де зазначені вище пояснення було повністю підтверджено (а.с.145-147).

За встановлених обставин, суд також враховує, що ДПІ у м. Чернігові отримано лист від 18.02.2015 №515/7/10-06-22-01 від Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області з податковою інформацією по взаємовідносинах ТОВ "БРОН ПЛЮС" () з підприємствами-постачальниками та підприємствами-покупцями за грудень 2014оку, згідно якої: "Зустрічну звірку не проведено у звязку з тим, що ТОВ "БРОН ПЛЮС" має "9" стан "направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням".

Враховуючи вищезазначену інформацію про ТОВ "БРОН-ПЛЮС" () за листопад-грудень 2014 року по господарських відносинах із ПАТ "ЧеЗаРа" (), суд прийшов до висновку, що позивачем на порушення п.198.1, п.198.2, п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України завищено суму податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму 475 600грн., у т.ч.: за листопад 2014 року на суму ПДВ 228 000 грн., за грудень 2014 року на суму ПДВ 247 600 грн.

Отже, суд погоджується із сумою нарахованого грошового зобовязання по ПДВ в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні на тій підставі, що в силу п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відноситься до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Також суд враховує, що згідно з пп.«а» п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) у паперовому вигляді. Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п. 201.10 ст. 201 ПК України).

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: порядковий номер податкової накладної; дата виписування податкової накладної; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник ПДВ, - продавця товарів/послуг; податковий номер платника податку (продавця та покупця); місцезнаходження юридичної особи-продавця або податкова адреса фізичної особи-продавця, зареєстрованої як платник податку; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник ПДВ, - покупця (отримувача) товарів/послуг; опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; ціна постачання без урахування податку; ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; вид цивільно-правового договору; код товару згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (п. 201.2 ст. 201 ПК України).

На виконання вказаної норми Податкового кодексу України Міністерство фінансів України наказом від 01.11.2011 №1379 затвердило форму податкової накладної та Порядок заповнення податкової накладної (був чинним на час заповнення податкових накладних у спірних відносинах; далі - Порядок).

Згідно з пунктом 1 Порядку податкову накладну заповнює особа, яка зареєстрована як платник податку в податковому органі та якій присвоєно індивідуальний податковий номер платника ПДВ.

Податкова накладна вважається недійсною у разі її заповнення іншою особою, ніж зазначена у цьому пункті.

За правилами заповнення податкової накладної, встановленими у пункті 16 Порядку, усі складені примірники податкової накладної підписуються особою, уповноваженою платником податку здійснювати поставку товарів (послуг), та скріплюються печаткою такого платника податку - продавця.

З огляду на встановлене, суд приходить до висновку про те, що виписані від імені контрагента - ТОВ "БРОН ПЛЮС" податкові накладні (від 26.11.2014 №28 на суму 684 000 грн, в т.ч. ПДВ 114 000 грн та від 27.11.2014 №26 на суму 684 000 грн, в т.ч. ПДВ 114 000 грн (а.с.62,63), від 29.12.2014 №377 на суму 993 600 грн, в т.ч. ПДВ 165 600 грн, від 29.12.2014 №378 на суму 492 000 грн, в т.ч. ПДВ 82 000 грн.) (а.с.83-85) не можна вважати належно оформленими та підписаними повноважною особою документами, які мали б посвідчувати факт віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту, оскільки обставини, на які посилається відповідач, знайшли обґрунтування в ході судового розгляду та підтверджуються поясненнями керівника ТОВ "БРОН ПЛЮС" ОСОБА_7, який заперечує свою участь у створенні та діяльності цього суб'єкта господарювання, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів. Відповідно, перевірка та встановлення такої обставини має значення для правильного вирішення спору.

Отже, позивачем включено до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість, сплачені в ціні придбаних товарів і послуг у ТОВ "БРОН ПЛЮС", на підставі податкових накладних, які не можна визнати належними, оскільки підписані не уповноваженою особою, тобто оформлені з порушенням вимог Податкового кодексу України.

Зазначене також узгоджується з практикою Верховного суду України. У постанові Верховного Суду України від 05.03.2012 (справа №21-421а11) міститься правовий висновок, відповідно до якого податкові накладні, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані від імені осіб, які заперечують свою участь у створенні та діяльності контрагентів платника податків, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним.

При цьому, на спростування інших посилань податкового органу щодо відсутності факту здійснення господарської операції, суд зазначає, що з огляду на принцип персональної відповідальності платника податку, право на податковий кредит не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами. Тобто, якщо контрагент не виконав свого зобовязання щодо сплати податку до бюджету або подання податкової звітності, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи, а тому сама по собі несплата податку контрагентом чи неподання ним звітності не може бути підставою для відмови у праві платника податку на податковий кредит за наявності факту здійснення господарських операцій.

Попри те, що податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, від перебування постачальника за юридичною адресою, а також від його господарських та виробничих можливостей, оскільки питання віднесення певних сум ПДВ до податкового кредиту поширюється виключно на окремо взятого платника та не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб, суд вважає, що податковим органом правомірно винесено податкове повідомлення-рішення від 07.07.2015 №, оскільки податкові накладні ТОВ "БРОН ПЛЮС", які стали підставою для формування позивачем податкового кредиту, зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних не встановленими особами від імені особи - керівника ТОВ "БРОН ПЛЮС" ОСОБА_7, отже, оформлені з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу.

Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, враховуючи ст. 19 Конституції України та ч. 1 ст. 11, ст.ст. 71, 72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Л.О. Житняк