Справа № 810/7077/14
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2015-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2015 року №810/7077/14

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Панченко Н.Д., розглянувши у порядку письмового провадження у м. Києві адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЙЧ ЕС БІ ЕС КИЇВ» до Реєстраційної служби Бучанського міського управління юстиції Київської області, третя особа ОСОБА_1, про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕЙЧ ЕС БІ ЕС КИЇВ» (далі позивач або ТОВ «ЕЙЧ ЕС БІ ЕС КИЇВ» ) звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до державного реєстратора Реєстраційної служби Бучанського міського управління юстиції Київської області ОСОБА_2, Реєстраційної служби Бучанського міського управління юстиції Київської області, третя особа ОСОБА_1, у якому, з урахуванням уточнень до позовної заяви від 30.12.2014 (т.1, а.с. 74-83), просить суд:

- визнати протиправними дії державного реєстратора Реєстраційної служби Бучанського міського управління юстиції Київської області ОСОБА_2 щодо прийняття рішення про державну реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:128:0123, загальною площею 1,1881 га, розташовану на території Бучанської міської ради Київської області за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Депутатська, 5-а;

- визнати протиправним та скасувати рішення за індексним номером 5785725 про державну реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:128:0123, загальною площею 1,1881 га, розташовану на території Бучанської міської ради Київської області за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Депутатська, 5-а.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 8 січня 2015 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.

Протокольною ухвалою суду від 15 січня 2015 року відповідача у справі - державного реєстратора Реєстраційної служби Бучанського міського управління юстиції Київської області ОСОБА_2 замінено на належного відповідача - Реєстраційну службу Бучанського міського управління юстиції Київської області.

Ухвалою суду від 15 січня 2015 року провадження у справі було зупинено до надання суду додаткових доказів.

У звязку із закінченням повноважень судді Київського окружного адміністративного суду Шевченко А.В., відповідно до статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України справу прийнято до свого провадження суддею Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ТОВ«ЕЙЧ ЕС БІ ЕС КИЇВ» на підставі договору купівлі-продажу від 17 квітня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрованого у реєстрі за №1240 набуло у власність земельну ділянку з кадастровим номером :01:128:0123, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №246590. Позивач стверджує, що належну йому на праві власності земельну ділянку ТОВ «ЕЙЧ ЕС БІ ЕС КИЇВ» не відчужувало.

Разом з цим, 11 вересня 2013 року державним реєстратором Реєстраційної служби Бучанського міського управління юстиції було прийнято рішення з індексним номером 5785725, відповідно до якого право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:128:0123 зареєстроване за ОСОБА_1

Як зазначає позивач, державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку здійснено на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 20.11.2012 №56, що видане приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області за наслідками торгів, проведених у рамках виконавчого провадження, де боржником був попередній власник земельної ділянки ОСОБА_3

Водночас, рішенням Ірпінського міського суду Київської області у цивільній справі №367/8018/14-ц результати прилюдних торгів за наслідками яких реалізовано земельну ділянку з кадастровим номером :01:128:0123 на користь третьої особи, а також свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 20.11.2012 №56, яке було підставою для здійснення державної реєстрації права власності, - визнані недійсними.

Цим же рішенням земельну ділянку з кадастровим номером :01:128:0123 витребувано на користь ТОВ «ЕЙЧ ЕС БІ ЕС КИЇВ» з незаконного володіння ОСОБА_1

З огляду на викладене, позивач вважає, що наразі відсутні правові підставі для існування зареєстрованого права власності на зазначену земельну ділянку за ОСОБА_1

Відповідач правом надати суду заперечення на позовну заяву не скористався, пояснень по суті спору не надав, явку уповноваженого представника у судові засідання не забезпечив.

Представник третьої особи з приводу позовних вимог заперечив та зазначив, що державна реєстрація права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:128:0123 була проведена в порядку та у спосіб, що визначені чинним законодавством, тому підстав для визнання відповідних дій і рішення протиправними немає.

Зокрема, звертає увагу суду, що на момент вчинення державним реєстратором реєстраційних дій стосовно спірної земельної ділянки відповідний правовстановлюючий документ, а саме свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 20.11.2012 №56 було чинним та не скасованим, що, у свою чергу, спростовує доводи позивача про неправомірність проведеної реєстраційної дії.

У судове засідання, призначене на 14 грудня 2015 року, представники сторін та третьої особи не з'явились. Разом з цим, матеріали справи містять клопотання сторін про розгляд справи за відсутності їх представників.

Представник третьої особи про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

Дослідивши наявні матеріали справи у їх сукупності та враховуючи, що про дату, час та місце розгляду справи сторони та третя особа повідомлені належним чином, зважаючи на відсутність підстав для відкладення судового розгляду, передбачених статтею 128 Кодексу адміністративного судочинства України, беручи до уваги положення частин четвертої та шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

17 квітня 2008 року між ТОВ «ЕЙЧ ЕС БІ ЕС КИЇВ» (Покупець) та ОСОБА_3 (Продавець) укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого Продавець передає у власність Покупця, а Покупець приймає у власність земельну ділянку з кадастровим номером :01:128:0123, загальною площею 1,1881 га, розташовану на території Бучанської міської ради Київської області за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Депутатська, 5-а (т.1, а.с. 31-32).

Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 17 квітня 2008 року посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований у реєстрі за №1240.

18 червня 2008 року на підставі вказаного договору Відділом земельних ресурсів у місті Бучі ТОВ «ЕЙЧ ЕС БІ ЕС КИЇВ» видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №246590 (т.1, а.с. 33-34).

Державний акт на право власності на земельну ділянку зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №08.

11 вересня 2013 року державним реєстратором Реєстраційної служби Бучанського міського управління юстиції Київської області ОСОБА_2 прийнято рішення №5785725 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:128:0123, загальною площею 1,1881 га, розташовану на території Бучанської міської ради Київської області за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Депутатська, 5-а за ОСОБА_1 (т.1, а.с. 116).

Не погоджуючись із реєстрацією права власності на земельну ділянку із кадастровим номером :01:128:0123 за третьою особою, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Правовідносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, а також їх обтяжень, врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року №1952-IV (далі Закон №1952-IV).

У розумінні Закону №1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (стаття 1 Закону №1952-IV).

Статтею 3 Закону №1952-IV встановлено, що державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно статті 4 Закону №1952-IV, обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема, право власності на нерухоме майно.

Відповідно до приписів частини четвертої статті 3 Закону №1952-IV, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

За змістом частини першої статті 6 Закону №1952-IV систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Орган державної реєстрації прав: проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації; забезпечує ведення Державного реєстру прав; надає інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом; забезпечує облік безхазяйного нерухомого майна; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України (стаття 8 Закону №1952-IV).

Порядок проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень закріплено у статті 15 Закону №1952-IV, відповідно до якої державна реєстрація прав та їх обтяжень включає такі етапи:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

В силу положень частини четвертої статті 15 Закону №1952-IV, державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Відповідно до частини сьомої статті 16 Закону №1952-IV, державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом. Частиною третьою цієї ж статті передбачено, що разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії, засвідчені в установленому порядку.

Процедуру проведення державної реєстрації прав, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, станом на момент прийняття оскаржуваного рішення, було визначено Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (далі за текстом Порядок №703).

Пунктом 25 Порядку №703 встановлено, що у разі проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно заінтересованою особою є власник (власники), інший правонабувач (правонабувачі), сторона (сторони) правочину, відповідно до якого виникло право власності та інше речове право.

Відповідно до пункту 26 Порядку №703, для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені цим Порядком.

Перелік документів, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно наведено у пункті 27 Порядку №703, серед яких, зокрема, значиться свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) (підпункт 4 пункту 27 Порядку №703).

Для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на земельну ділянку заявник, крім документів, що зазначені у пунктах 27, 28, 30 і 31 цього Порядку, подає витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (у разі, коли в документах, що зазначені у пункті 27 цього Порядку, відсутні відомості про кадастровий номер земельної ділянки).

Пунктом 16 Порядку №703 встановлено, що за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію та документів, необхідних для її проведення, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або рішення про відмову в такій реєстрації.

Отже, з аналізу наведених вище положень слідує, що державна реєстрація права власності на земельну ділянку здійснюється власником або іншим правонабувачем за умови подання державному реєстратору заяви про державну реєстрацію, документу, що підтверджує виникнення або перехід права власності, документів, що посвідчують особу і повноваження представника, а також витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, якщо правовстановлюючий документ не містить відомостей про кадастровий номер земельної ділянки.

Відсутність наведених документів є підставою для відмови у державній реєстрації прав. У свою чергу, державна реєстрація права власності за відсутності документів, обовязковість яких встановлена законом, або порушення державним реєстратором алгоритму дій передбаченого порядком №703, є свідченням протиправності дій державного реєстратора.

Як вбачається з матеріалів справи, 11 вересня 2013 року державним реєстратором Реєстраційної служби Бучанського міського управління юстиції Київської області за наслідками розгляду заяви про державну реєстрацію прав від 30 квітня 2013 року №1059960 прийнято рішення за №5785725, яким вирішено провести державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:128:0123 за ОСОБА_1.

Відповідно до пункту 17 Порядку №703, на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо об'єкта нерухомого майна, право власності на який заявлено вперше, державний реєстратор відкриває розділ у Державному реєстрі прав, реєстраційну справу та присвоює реєстраційний номер такому об'єкту.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1141 затверджено Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі Порядок №1141).

Згідно з пунктом 55 Порядку №1141, на кожний окремий об'єкт нерухомого майна, право власності на який заявлено вперше, державний реєстратор органу державної реєстрації прав на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень відкриває реєстраційну справу.

Відповідно до пункту 56 Порядку №1141, реєстраційна справа є формою групування документів, що були видані, оформлені або отримані під час проведення державної реєстрації прав на об'єкт нерухомого майна, на який відкрито таку реєстраційну справу, яка включає, зокрема: заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; копії поданих заявником для проведення державної реєстрації прав документів, визначених у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, в інших нормативно-правових актах, прийнятих відповідно до зазначеного Порядку; рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень тощо.

Державний реєстратор із документів, які він долучає до реєстраційної справи, виготовляє їх електронні копії шляхом сканування, які розміщує у відповідному розділі Державного реєстру прав (крім документів, які були ним видані або оформлені під час проведення державної реєстрації прав).

Таким чином, приймаючи рішення про державну реєстрацію права власності державний реєстратор зобовязаний сформувати реєстраційну справу, яка повинна містити копії поданих заявником для проведення державної реєстрації прав документів.

З метою повного та всебічного дослідження обставин прийняття оскаржуваного рішення, суд ухвалою від 15 січня 2015 року витребував у Реєстраційної служби Бучанського міського управління юстиції у Київській області належним чином засвідчені копії документів, що стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення та матеріали реєстраційної справи щодо об'єкта нерухомого майна земельної ділянки з кадастровим номером :01:128:0123.

У відповідь на вказану вимогу суду Реєстраційна служба Бучанського міського управління юстиції Київської області листом від 27 лютого 2015 року №34 повідомила про неможливість надати належним чином завірену копію реєстраційної справи щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:128:0123 у звязку з відсутністю такої реєстраційної справи в архіві Реєстраційної служби Бучанського міського управління юстиції.

Ухвалою суду від 24 червня 2015 року суд зобовязав Реєстраційну службу Бучанського міського управління юстиції Київської області надати підтвердження зникнення матеріалів реєстраційної справи щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:128:0123, зокрема, матеріали службового розслідування, докази звернення до правоохоронних органів тощо.

Листом від 01 грудня 2015 року за №282 Реєстраційна служба Бучанського міського управління юстиції Київської області повідомила, що посадові особи Реєстраційної служби та Головного управління юстиції у Київській області за фактом зникнення реєстраційної справи до правоохоронних органів не звертались, службового розслідування не проводили, а державний реєстратор, який приймав оскаржуване рішення, у Реєстраційній службі не працює.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За змістом статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідно до статей 69, 70 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Разом з цим, копію відповідної реєстраційної справи відповідачем, попри неодноразові вимоги суду, не надано, як і не надано будь-яких належних доказів, що підтверджували б її втрату або зникнення.

За наведених обставин, суд констатує, що матеріали справи не містять належних і достатніх доказів на підтвердження обставин подачі третьою особою повного пакету документів, необхідних для проведення державної реєстрації права власності.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем не доведено, що під час прийняття оскаржуваного рішення державний реєстратор Реєстраційної служби Бучанського міського управління юстиції Київської області діяв на підставі та у спосіб, що передбачені Законом №1952-IV та Порядком №703.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про визнання протиправними дії державного реєстратора Реєстраційної служби Бучанського міського управління юстиції Київської області ОСОБА_2 щодо прийняття рішення про державну реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:128:0123, загальною площею 1,1881 га, розташовану на території Бучанської міської ради Київської області за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Депутатська, 5-а.

Суд також вважає такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про скасування рішення за індексним номером 5785725 про державну реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:128:0123.

Так, згідно з інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, оскаржуване рішення про державну реєстрацію права власності прийнято на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 20 листопада 2012 року №56, видане приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_5 (т.1, а.с. 141).

Судом встановлено, що вказане свідоцтво третій особі видано за результатами проведення прилюдних торгів у рамках зведеного виконавчого провадження ВП№31737356, боржником у якому є попередній власник земельної ділянки з кадастровим номером :01:128:0123 ОСОБА_3.

Зі змісту свідоцтва від 20 листопада 2012 року №56 вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:128:0123, загальною площею 1,1881 га, розташована на території Бучанської міської ради Київської області за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Депутатська, 5-а, що раніше належала ОСОБА_3 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №590212, придбана третьою особою за 645200,00 грн. (т.1, а.с. 141).

У той же час, рішенням Ірпінського міського суду Київської області у цивільній справі №367/8018/14-ц задоволено позов ТОВ «ЕЙЧ ЕС БІ ЕС КИЇВ» до ОСОБА_1, приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_5, Відділу державної виконавчої служби Бучанського міського управління юстиції, треті особи - ОСОБА_3, Реєстраційна служба Бучанського міського управління юстиції Київської області про визнання недійсними результатів прилюдних торгів з реалізації земельної ділянки, визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціону), витребування майна з незаконного володіння (т.3, а.с. 33-44).

Зазначеним рішенням суду визнано недійсними результати прилюдних торгів від 14 листопада 2012 року з реалізації земельної ділянки з кадастровим номером :01:128:0123, загальною площею 1,1881 га, розташовану на території Бучанської міської ради Київської області за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Депутатська, 5-а; визнано недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, видане 20 листопада 2012 року ОСОБА_1 приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_5, зареєстроване у реєстрі за №56; витребувано на користь ТОВ «ЕЙЧ ЕС БІ ЕС КИЇВ» земельну ділянку за кадастровим номером :01:128:0123, загальною площею 1,1881 га, розташовану на території Бучанської міської ради Київської області за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Депутатська, 5-а з незаконного володіння ОСОБА_1.

Приймаючи рішення у цивільній справі №367/8018/14-ц Ірпінський міський суд Київської області зазначив, що прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна від 14 листопада 2012 року, а саме, спірної земельної ділянки кадастровий № :01:128:0123, проведені з порушенням Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 листопада 1999 року за № 745/4038.

Зокрема, суд дійшов висновку, що земельна ділянка не могла бути відчужена з прилюдних торгів, оскільки боржник по зведеному виконавчому провадженню ОСОБА_3 не була на час проведення прилюдних торгів власником цього майна. У свою чергу, державним виконавцем в ході виконання вищезазначеного виконавчого провадження не було належним чином перевірено право власності боржника на спірне нерухоме майно, що призвело до порушення права власності ТОВ «ЕЙЧ ЕС БІ ЕС КИЇВ» на таке майно.

Крім того, Ірпінським міським судом Київської області було встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:128:0123 вибула із володіння ТОВ «ЕЙЧ ЕС БІ ЕС КИЇВ» не з його волі іншим шляхом, товариство не знало та не могло знати про вибуття з його володіння даної земельної ділянки, оскільки не було повідомлене про її відчуження, у звязку з чим суд дійшов висновку про необхідність витребування земельної ділянки на користь ТОВ «ЕЙЧ ЕС БІ ЕС КИЇВ» з незаконного володіння ОСОБА_1

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 21 серпня 2015 року у цивільній справі №367/8018/14-ц залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 11 листопада 2015 року (т.3, а.с. 45-53).

Згідно статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд наголошує, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який, серед іншого, передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

Отже, у суду відсутні сумніви щодо права власності ТОВ «ЕЙЧ ЕС БІ ЕС КИЇВ» на земельну ділянку з кадастровим номером :01:128:0123.

Крім того, суд вважає встановленими обставини, що правовстановлюючий документ, на підставі якого прийняте оскаржуване рішення про державну реєстрацію, а саме свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, видане 20 листопада 2012 року ОСОБА_1 приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_5, зареєстроване у реєстрі за №56 є недійсним.

Відтак, оскільки рішенням суду, яке набрало законної сили, визнано недійсним документ, що став підставою для здійснення державної реєстрації права власності на земельну ділянку за третьою особою, права позивача як власника нерухомого майна підлягають захисту саме шляхом скасування рішення відповідача про державну реєстрацію права власності на нерухоме майна за третьою особою.

Також суд звертає увагу, що згідно абзацу пятого пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року №9 рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації.

Тобто, визнання у судовому порядку недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна, на підставі якого за третьою особою було зареєстровано відповідне право власності та витребування майна з незаконного володіння третьої особи зумовлює наслідок у вигляді скасування реєстрації прав, проведеної на підставі такого свідоцтва.

Тому, приймаючи до уваги, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, що оскаржуване рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11 вересня 2013 року №5785725 прийняте обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також те, що рішенням суду визнано недійсним свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, рішення про державну реєстрацію прав від 11 вересня 2013 року №5785725 підлягає скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України №1952-IV записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Частина друга статті 26 Закону №1952-IV вказує, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Судове рішення у даній справі є підставою для внесення державним реєстратором до Державного реєстру прав запису про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно за третьою особою.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, належних і достатніх доказів, які б спростовували доводи позивача не надав.

З огляду на зазначене та беручи до уваги достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що викладені у позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а його вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії державного реєстратора Реєстраційної служби Бучанського міського управління юстиції Київської області ОСОБА_2 щодо прийняття рішення про державну реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:128:0123, загальною площею 1,1881 га, розташовану на території Бучанської міської ради Київської області за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Депутатська, 5-а.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Бучанського міського управління юстиції Київської області від 11 вересня 2013 року №5785725 про державну реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:128:0123, загальною площею 1,1881 га, розташовану на території Бучанської міської ради Київської області за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Депутатська, 5-а.

Присудити Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕЙЧ ЕС БІ ЕС КИЇВ» (ідентифікаційний код 35743454) документально підтверджені судові витрати у розмірі 219 (двісті девятнадцять) грн. 24 коп. згідно платіжних доручень від 19 грудня 2014 року №1578, №1579, №1580 за рахунок бюджетних асигнувань Реєстраційної служби Бучанського міського управління юстиції Київської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Панченко Н.Д.

Постанову виготовлено у повному обсязі та підписано 14.12.2015