Справа № 162/690/15-а, 2а-162/1176/15
Суддя: Левицька Наталія Георгіївна
Дата ухвалення: 2015-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2015р. Справа № 876/5532/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Левицької Н.Г.,

судді Обрізка І.М.,

судді Сапіги В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області

на постанову Любешівського районного суду Волинської області від 14.04.2015р. у справі №162/690/15-а

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області

про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

27.03.2015р. позивач: ОСОБА_1 звернулась до Любешівського районного суду Волинської області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії, просила визнати дії управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області щодо відмови в проведенні перерахунку позивачу пенсії зі збільшенням на один відсоток заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років неправомірними; зобовязати управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за період в межах визначеного Законом строку позовної давності, відповідно до вимог ч.2 ст.56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожен рік роботи понад встановлений стаж 15 років; звернути постанову в частині стягнення за 1 місяць до негайного виконання.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилалась на те, що їй як особі, яка віднесена до 3-ої категорії осіб, постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС, у відповідності до вимог ч.2 ст.56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, повинна нараховуватись та виплачуватись доплата до пенсії у розмірі 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений стаж 15 років.

Постановою Любешівського районного суду Волинської області від 14.04.2015р. у справі №162/690/15-а позовні вимоги задоволено частково, визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з її збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років відповідно до положень ч.2 ст.56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; зобовязано управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області, починаючи з 11.02.2015р., провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч.2 ст.56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75% заробітку; в решті позовних вимог відмовлено; постанову у межах суми стягнення за один місяць звернуто до негайного виконання; стягнуто з Державного бюджету України в користь ОСОБА_1 73,08грн. судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, його оскаржив відповідач у справі: управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області, який у поданій апеляційній скарзі, посилаючись на те, що при винесенні даного рішення судом неповністю зясовано обставини, які мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що перерахунок пенсії позивачу необхідно проводити згідно із вимогами Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а не згідно ч.2 ст.56 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Закон №796-XII). Крім того, апелянт (відповідач у справі) вказує на те, що позивач зверталась з аналогічним позовом до суду в 2013р., та у задоволенні позовних вимог позивача було відмовлено, оскільки пенсія позивачу була призначена відповідно до вимог Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

09.06.2015р. на адресу Львівського апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшло заперечення на апеляційну скаргу, в якому позивач у справі зазначила, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення залишити без змін.

Колегія суддів, у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у матеріалах справи доказами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на апеляційну скаргу у їх сукупності, встановивши обставини справи та відповідні їм правовідносини, колегією суддів встановлено наступне:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 є потерпілою від Чорнобильської катастрофи та віднесена до 3-ї категорії, що підтверджується відповідним посвідченням.

Статтею 15 Закону України Про пенсійне забезпечення (далі Закон №1788-XII) визначено, що громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, мають право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, що встановлюються або цим Законом або законом, який регулює особливості статусу таких громадян.

Таким чином, цією нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом №1788-XII або спеціальним Законом №796-XII.

Поряд з цим, ст.55 Закону №796-XII визначено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій. Призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування (далі Закон №1058-IV) і цього Закону.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачу 02.01.2007р. призначена пенсія відповідно до Закону №1058-IV зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону №796-ХІІ, як потерпілому від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії.

20.02.2015р. позивач звернулась до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області із заявою, в зазначила, що обирає умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, встановлені відповідно до Закону №796-ХІІ, та просила провести перерахунок пенсії відповідно до вимог ч.2 ст.56 Закону №796-ХІІ.

Листом від 27.02.2015р. за №181/ф-01 управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області відмовило позивачу у проведенні такого перерахунку.

Отже, обставини справи свідчать про те, що позивач обрала умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, встановлені спеціальним Законом №796-ХІІ.

Пільги щодо обчислення стажу роботи для призначення пенсії визначені ст.56 Закону №796-XII. Зокрема, за змістом ч.2 цієї норми, право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки 20 років, жінки 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 відсотків заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком №1, чоловіки 10 років і більше, жінки 7 років 6 місяців і більше не вище 85 відсотків заробітку.

Аналіз викладеного положення закону свідчить про те, що для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок обчислення стажу роботи має пільговий характер та визначений в ч.2 ст.56 Закону №796-ХІІ.

Вказана позиція апеляційного суду узгоджується з рішенням Верховного Суду України, зокрема, з постановою від 07.07.2015р. у справі №21-727а15.

Відповідно до вимог ч.1 ст.244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 ч.1 ст.237 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Водночас порядок перерахунку пенсій Законом №796-ХІІ не встановлений, що є підставою для застосування судом при розгляді цього публічно-правового спору аналогії закону на підставі ч.7 ст.9 КАС України.

Ознакам, передбаченим вказаною процесуальною нормою, відповідає абзац 2 ч.1 ст.28 Закону №1058-IV, зі змісту якого випливає, що за кожний повний рік страхового стажу понад установлений законом мінімальний трудовий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком, остання збільшується на 1% визначеної законом її розрахункової величини.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в ч.2 ст.56 Закону №796-ХІІ як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи. Згідно з цим Законом, вона дорівнює мінімальному розміру пенсії за віком, який згідно з абзацом 1 ч.2 ст.28 Закону №1058-IV встановлений у розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Згідно із ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, оскільки особа обрала умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, встановлені спеціальним Законом №796-ХІІ, перерахунок її пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років для жінок і 20 років для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1% заробітку за рік, але не вище 75 відсотків заробітку.

Оскільки функції з призначення, нарахування та виплати пенсії позивача здійснює УПФ, відповідний обовязок слід покласти на відповідача у справі.

Разом з тим, суд першої інстанції, задоволюючи позовні вимоги та зобовязуючи відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії, не правильно зазначив дату, з якої слід здійснювати такий перерахунок та виплату.

Відповідно до вимог ч.3 ст.45 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Згідно із вимогами п.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005р., днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Як зазначено вище, із заявою про переведення з одного виду пенсії на інший та перерахунок пенсії позивач звернулась 20.02.2015р., тому оскаржувану постанову суду слід змінити в частині визначення дати, вказавши дату, з якої позивачу слід здійснити такий перерахунок, саме з 20.02.2015р. (з часу звернення до відповідача із заявою).

Відповідно до вимог ч.1 ст.198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду суд апеляційної інстанції має право, зокрема, змінити постанову суду.

За вимогами ч.1 ст.201 КАС України, підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно вирішено спір по суті, але із помилковим застосування норм процесуального права, тому у відповідності до вимог ст.201 КАС України, оскаржувану постанову слід змінити.

Керуючись вимогами ст.ст.160, 195, 197, 198, 200, 201, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області на постанову Любешівського районного суду Волинської області від 14.04.2015р. у справі №162/690/15-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії, - задоволити частково.

2. Абзац третій резолютивної частини постанови Любешівського районного суду Волинської області від 14.04.2015р. у справі №162/690/15-а, - змінити в частині визначення дати, з якої слід повести перерахунок та виплату пенсії, зобовязавши управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області, починаючи з 20.02.2015р., провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч.2 ст.56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75% заробітку.

3. В іншій частині постанову Любешівського районного суду Волинської області від 14.04.2015р. у справі №162/690/15-а, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Н.Г. Левицька

Суддя І.М. Обрізко

Суддя В.П. Сапіга