Справа № 821/3717/15-а
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/3717/15-а
16 год. 30 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Кисильової О.Й.,

при секретарі: Дудар Е.І.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення,

встановив:

ОСОБА_3 (далі позивач) звернулася до суду із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі відповідач, ДПІ), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомленнярішення від 24.11.2015р. № НОМЕР_1, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 440486,10 грн., в тому числі за основним платежем 352388,88 грн. та за штрафними санкціями 88097,22 грн.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Суду пояснив, що 04.04.2007 р. між ОСОБА_3 та АТ "Укрсиббанк" укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 на суму 150000 дол. США. Банком прийнято рішення про анулювання позивачу боргу у сумі 189646,39 дол. США. Позивач не погоджується із висновком податкового органу, викладеним в акті перевірки щодо отримання позивачем "додаткового блага" у розмірі 133935,39 дол. США (еквівалентний 2090071,00 грн.), оскільки податковим законодавством до "додаткового блага" віднесено дохід, отриманий платником податку у вигляді основної суми боргу. Отже, проценти та інші платежі відносяться до вигоди виключно кредитодавця. При визначенні ОСОБА_3В розміру "додаткового блага" відповідачем не враховано, що відповідно Кредитного договору термін "прострочена сума основного боргу" розуміється як - сума кредиту, що надана Позичальнику за договором та станом на певну дату не повернена останнім до Банку у терміни її погашення згідно умов Договору. Позивачем було повернуто Банку суму коштів у розмірі 143572,56 дол. США, що складає 97% від загальної суми кредиту (без урахування процентів та інших платежів). У свою чергу, відповідач в акті перевірки не визначив отримання саме позивачем "додаткового блага", тому, посилаючись на викладене, представник позивача просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні, заперечуючи проти позову, зазначив, що позивачем 02.02.2015 р. подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2014 рік. Перевіркою достовірності відображених у податковій декларації відомостей щодо "додаткового блага" встановлено, що позивачем не відображено в податковій декларації отримання нею "додаткового блага" у сумі 2 090071,00 грн., що призвело до заниження платником податку загального річного оподатковуваного доходу та донарахування податку на доходи фізичних осіб у сумі 352388,88 грн. Просив відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

30.09.2015р. Державною податковою інспекцією у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області проведено документальну позапланову перевірку з питання отримання платником податків ОСОБА_3 додаткового блага у вигляді суми боргу, анульованого кредитором за період з 10.01.2014 р. по 31.12.2014 р.

За результатами перевірки складено акт № 634/2103-1707/НОМЕР_2, яким зафіксовано порушення позивачем пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України.

На підставі акту перевірки відповідачем винесене податкове повідомлення-рішення від 24.11.2015 р. № НОМЕР_1 про збільшення суми податкового зобовязання ОСОБА_3 з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування на 440 486,1 грн., в тому числі за основним платежем 352 388,88 грн. та за штрафними санкціями 88 097,22 грн.

Надаючи оцінку доводам позивача про незаконність спірного ППР, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

4 квітня 2007 року між ОСОБА_3 та акціонерним комерційним банком "УкрСиббанк" укладено договір про надання споживчого кредиту №0 (далі Договір) терміном на 20 років. Сума кредиту складала 150 000 дол. США.

Позивачем на виконання договірних зобовязань сплачено АТ "Укрсиббанк" суму коштів у розмірі - 143 572,56 дол. США., у тому числі: за період із квітня 2007 року по вересень 2012 року включно 93 572, 56 дол. США, а 28.11.2014 р. - 50 000,00 дол. США.

Як слідує зі змісту повідомлення АТ "Укрсиббанк" про анулювання боргу від 28.11.2014 р. №31-4-53/521, станом на 28.11.2014 р. за ОСОБА_3 обліковувалась кредитга заборгованість у сумі 189 646,39 дол. США (еквівалентна 2 838 437,52 грн.), у тому числі по основному боргу - 133 935,29 дол. США та по нарахованим процентам - 55 711,10 дол. США.

Судом встановлено, що з дня укладення Договору - 04.04.2007 р. до дня його припинення - 28.11.2014 р. сума боргу збільшена на 39 646,39 дол. США.

Згідно довідки АТ "Укрсиббанк" від 19.11.2015 р. № 56-4/13-13-637 сума коштів у розмірі 50000,00 дол. США, що була сплачена ОСОБА_3 28.11.2014 р., зарахована та направлена Банком на погашення прострочених відсотків, відповідно до черговості, що встановлена кредитним договором.

Слід відмітити, що в результаті договірних правовідносин між АТ "Укрсиббанк" та позивачем останньою було повернуто Банку суму коштів у розмірі 143 572,56 дол. США, що складає 97% від загальної суми кредиту (без урахування процентів та інших платежів).

Відповідно до підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі ПК України) додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

За приписами пункту 163.1 ст. 163 ПК України об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду (п. 164.1 ст.164 ПК України).

Згідно із підпунктом 14.1.56 пункту 14.1 статті 14 ПК України доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Додаткові блага у розумінні податкового законодавства відносяться до доходів загалом, зокрема, ними є матеріальні та нематеріальні цінності, кошти та інші активи, які безпосередньо отримані платником податку та які збільшують загальний майновий стан цього платника і забезпечують приріст його активів у тій чи іншій формі.

Відповідно до підпункту "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податків включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов'язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов'язаний виконати всі обов'язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа(кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Споживчий кредит це кредит, що надається споживачеві на придбання продукції для особистих потреб, які безпосередньо не повязані з підприємницькою діяльністю або виконанням обовязків найманого працівника. Отримання кредиту передбачає обовязок позичальника повернути у встановлені кредитним договором строки основну суму боргу (суму, яка була отримана від банку), а також сплатити проценти за користування кредитом. Крім цього, умовами кредитного договору часто передбачається необхідність здійснення позичальником інших платежів, повязаних з отриманням, обслуговуванням та погашенням кредиту, як на користь банку (комісії за відкриття поточного/карткового рахунку, здійснення розрахунково-касового обслуговування, забезпечення обслуговування кредитної заборгованості, що, наприклад, повязано з бажанням позичальника отримувати виписки за кредитним/картковим рахунком, здійснення валютно-обмінних операцій, надання консультаційних, у тому числі юридичних, послуг тощо), так і на користь третіх осіб (страхові платежі, платежі за послуги нотаріусів, інших осіб, біржові збори тощо).

Із аналізу наведених вище правових норм слідує, що "додаткове благо" включає тільки основну суму боргу, а проценти та інші платежі відносяться до вигоди виключно кредитодавця - АТ "Укрсиббанк".

Відповідачем при визначенні ОСОБА_3В розміру "додаткового блага" не враховано, що Договором від 04.04.2007 р. термін "прострочена сума основного боргу" визначено як сума кредиту, що надана Позичальнику за договором та станом на певну дату не повернена останнім до Банку у терміни її погашення згідно умов Договору.

Зі змісту акту перевірки вбачається, що відповідач "додаткове благо" позивача визначив виходячи не з основного боргу кредиту (150 000 дол. США), а з урахуванням доходу АТ "Укрсиббанк" у вигляді різних видів процентів інших платежів та штрафних санкцій нарахованих за Договором від 04.04.2007 р., який не можна вважати доходом позивача в разі анулювання заборгованості по кредиту разом з процентами.

Таким чином, оскільки відповідачем не визначено у акті перевірки отримання за 2014 рік "додаткового блага" саме ОСОБА_3, суд погоджується із позицією позивача, що отримана нею сума 133 935,39 дол.США (еквівалентна 2 090 071,00 грн.) не може вважатися складовою основної суми боргу (кредиту), отриманого позивачем (150 000 дол. США).

Отже, висновки відповідача про збільшення майнового стану чи приросту активів позивача у тому розмірі, що визначений відповідачем у акті перевірки, є безпідставними.

Як зазначено вище, позивач сплатила Банку 28.11.2014 р. суму по кредиту у розмірі 50 000,00 дол. США. Анульована Банком сума боргу згідно його листа становить 189 646,39 дол. США, що еквівалентно 2 838 437,52 грн. по курсу НБУ станом на 28.11.2014 р. та складається з: основного боргу 133 935, 39 дол. США; процентів за користування кредитом 5 711,10 дол. США.

Пунктом першим частини 2 статті 258 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідачем не зазначено в акті перевірки, що списання (анулювання) боргу 28.11.2014 р. АТ "Укрсиббанк" за Договором від 04.04.2007 р. відбулось до закінчення строку позовної давності і ця сума боргу, відповідно до вимог пункту "д" пп. 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України є "додатковим благом" позивача.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2015 р. у справі № К/800/7119/15.

За таких обставин суд дійшов висновку про неправильне застосування відповідачем норм податкового законодавства, що призвело до необгрунтованих висновків, а тому скасовує податкове повідомленнярішення від 24.11.2015 р. № НОМЕР_1.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України судові витрати належать до відшкодування на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163, 167 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомленнярішення від 24.11.2015р. № НОМЕР_1 ДПІ у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області, яким ОСОБА_3 збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 440486,10 грн.

Стягнути з Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 4404,87 (чотири тисячі чотириста чотири) грн. 87 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 21 грудня 2015 р.

Суддя Кисильова О.Й.

кат. 8.3.2