Справа № 806/2035/15
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2015-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сичова О.П.
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
ПОСТАНОВА

іменем України

"17" грудня 2015 р. Справа № 806/2035/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кузьменко Л.В.

суддів: Зарудяної Л.О.

Іваненко Т.В.,

при секретарі Іщенко І.П. ,

за участю позивача, представника відповідача, третьої особи та представника третьої особи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "29" жовтня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області за участю третьої особи ОСОБА_3 визнання дій неправомірними, зобов'язання анулювати актовий запис, винесення окремої ухвали ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в якому з врахуванням уточнених позовних вимог просила:

- визнати дії відділу державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції щодо зміни прізвища малолітньому онуку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 на ОСОБА_5 неправомірними;

- зобов'язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції скасувати зміни в актовому запису про народження ОСОБА_5, №736 від 21.03.2011 р. зокрема: в графі "прізвище дитини" змінити з "ОСОБА_5" на "ОСОБА_5";

- анулювати повторно видане 19.07.2013 р. свідоцтво про народження ОСОБА_5 НОМЕР_2 та видати поновлене свідоцтво про народження ОСОБА_5, чим повернути дитині право на індивідуальність, зокрема, прізвище дитини, отримане при народженні від її батьків - ОСОБА_5;

- постановити окрему ухвалу щодо неправомірних дій службової особи відділу РАЦС реєстраційної служби Житомирського МУЮ Семеній А.В. про притягнення останньої до відповідальності за порушення законодавства, що призвело до порушення прав малолітнього онука та направити матеріали до МВ УМВС В Житомирській області.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що є рідною бабусею малолітнього ОСОБА_5. Після смерті сина - ОСОБА_8 невістка, яка після реєстрації шлюбу з її сином і при народженні дитини носила прізвище ОСОБА_8, змінила своє прізвище на прізвище свого вітчима - ОСОБА_5. Після чого подала заяву до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції про зміну прізвища малолітньому сину і останнім було внесені зміни до актового запису про народження ОСОБА_5.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано дії Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції щодо зміни прізвища малолітньому онуку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 на ОСОБА_5 неправомірними.

Зобов'язано відділ державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції скасувати зміни в актовому запису про народження ОСОБА_5, №736 від 21.03.2011 р. зокрема: в графі "прізвище дитини" змінити з "ОСОБА_5" на "ОСОБА_5"; анулювати повторно видане 19.07.13 р. свідоцтво НОМЕР_2 про народження ОСОБА_5 та видати поновлене свідоцтво про народження ОСОБА_5, чим повернути дитині право на індивідуальність, зокрема, прізвище дитини, отримане при народженні від її батьків - ОСОБА_5.

В решті позову відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, третя особа ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що 21.03.2011 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції до книги реєстрації народжень внесено запис за №736 про народження ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 про що видано свідоцтво про народження НОМЕР_3, де батьками дитини вказані: батько - ОСОБА_8, мати - ОСОБА_3 (а.с.58).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 помер (а.с.12).

01.02.2013 р. ОСОБА_3 звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області з заявою про зміну свого прізвища з "ОСОБА_5" на "ОСОБА_5".

17.04.13 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області складено відповідний актовий запис №51 про зміну імені третьої особи з ОСОБА_3 на ОСОБА_3 про що видано свідоцтво про зміну імені НОМЕР_4 (а.с.17).

Третьою особою також було отримано НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_3 (а.с.57).

11 червня 2013 року ОСОБА_3 звернулася до відділу державної реєстрації актів з заявою про зміну прізвища малолітньої дитини. (а.с.56)

19 липня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області на підставі заяви від 11.06.2013 року та відповідно до ст.148 Сімейного кодексу України були внесені зміни до актового запису про народження ОСОБА_5 №736, складеного 21.03.2011 року, зокрема: в графі "прізвище дитини" змінено прізвище дитини з "ОСОБА_5" на "ОСОБА_5" та було видано повторне свідоцтво про народження дитини НОМЕР_2. (а.с.197).

Судами також встановлено, що 11 лютого 2014 року ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_12 у зв"язку з чим змінила своє прізвище на "ОСОБА_3".

Позивач у справі ОСОБА_4 в позові до суду, з огляду на те, що будучи рідною бабусею малолітнього ОСОБА_5, діючи в інтересах дитини у відповідності до ст.258 СК України, зазначає, що при народженні дитина носила прізвище ОСОБА_5, прізвище ОСОБА_5 є чужим для дитини. Вказує на неправомірність дій відповідача, оскільки будь-яких рішень органу опіки та піклування або ж судових рішень з приводу зміни прізвища дитини не приймалось.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем при внесення змін до актового запису про народження дитини порушено вимоги п. 2.12, п. 2.7 Правил внесення змін до актових записів: відсутній обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану, а також п. 2.1.6.Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян №1269/5 від 24.07.2008.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з огляду на таке.

Частиною першою статі 1 Сімейного кодексу України встановлено, що Сімейний кодекс України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов'язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов'язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім'ї та родичів.

До особистих немайнових прав та обов'язків подружжя Сімейний кодекс України відносить, зокрема, право на ім'я (визначення імені, по батькові та прізвища дитини, їх зміни) (статті 145, 146, 147, 148 та 149 Сімейного кодексу України).

Тобто, правом визначити ім"я дитини, по батькові та прізвище, а також змінити їх наділені батьки.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні від 16.05.2013 року (справа "Гарнага проти України") констатував, що безперечним є як право особи на збереження свого імені, так і право на його зміну, що визнається законодавством України. Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов"язковими для виконання Україною. У статті 17 даного Закону зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположник свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 28 Цивільного кодексу України встановлено, що ім'я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить. Ім'я фізичній особі надається відповідно до закону.

Відповідно до статті 49 наведеного Кодексу державній реєстрації підлягають, зокрема народження фізичної особи та її походження.

При визначенні прізвища, імені та по батькові дитини є ряд важливих правових моментів.

Стаття 7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. визнає за дитиною право на ім'я.

Вибір імені дитини здійснюється за взаємною згодою батьків.

Так, згідно зі статтею 146 Сімейного кодексу України якщо батьки дитини перебувають у шлюбі, ім'я дитини визначається за згодою батьків.

Відповідно до статті 145 Сімейного кодексу України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків.

Якщо батьки мають спільне прізвище, то це прізвище присвоюється і дітям.

Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8, з яким третя особа ОСОБА_3 (у шлюбі ОСОБА_3) перебувала в зареєстрованому шлюбі, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_6.

Від шлюбу третя особа ОСОБА_3 має малолітню дитину - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, з яким проживає разом, батьком дитини відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_5 є ОСОБА_8 (а.с.13).

Відповідно до свідоцтва про зміну імені НОМЕР_4 мати дитини змінила прізвище «ОСОБА_5» на «ОСОБА_5» (а.с.17)

Відповідно до ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" (далі - Закон), актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків.

Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Статтею 6 Закону встановлена компетенція органів державної реєстрації актів цивільного стану за якою Відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Відповідно до ч.5 ст.9 Закону правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України.

На виконання вимог ч. 5 ст. 9 вказаного Закону, наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011р. №96/5, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 14.01.2011р. за №55/18793 затверджені Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання - (далі Правила).

Згідно п. 1.1. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Відповідно до п.2.1. Правил заява про внесення змін до актового запису цивільного стану за формою, наведеною в додатку 1, подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених статтею 53 Сімейного кодексу України, також до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про шлюб при пред'явленні паспорта або паспортного документа.

Згідно ч.4 ст.148 СК України за заявою батьків або одного з них, якщо другий помер, оголошений померлим, визнаний недієздатним або безвісно відсутнім, дитині, яка не досягла чотирнадцяти років та якій при реєстрації народження присвоєне прізвище одного з батьків, може бути змінено прізвище на прізвище другого з батьків.

Відповідно до ч.2 ст.154 СК України батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини.

Діючи згідно до вказаних норм Сімейного кодексу ОСОБА_3 звернулася до відповідача з заявою про зміну прізвища сина ОСОБА_5 з "ОСОБА_5" на "ОСОБА_5" (а.с.56).

Відповідно до п. 2.6 Правил, разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.

Пунктом 2.13. Правил передбачено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є:

- 2.13.8 заява про зміну прізвища малолітньої дитини обох батьків або одного з них, якщо другий помер, оголошений померлим, визнаний недієздатним або безвісно відсутнім, та згода дитини віком від семи до чотирнадцяти років, якій при державній реєстрації народження присвоєне прізвище одного з батьків, згідно з частиною четвертою статті 148 Сімейного кодексу України за формою, наведеною в додатку 5;

- 2.13.9 актовий запис про зміну імені. Цей актовий запис є підставою: для зміни прізвища батьків в актовому записі про народження малолітніх дітей у разі зміни їх прізвища з дотриманням вимог статті 148 Сімейного кодексу України.

На підтвердження достовірності представлених заявником документів про державну реєстрацію актів цивільного стану відділом державної реєстрації актів цивільного стану, додаються до матеріалів справи повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копії відповідних актових записів цивільного стану, на підставі яких вирішується питання щодо необхідності внесення змін або відмови в цьому (п. 2.7 Правил).

Питання про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання розглядається у тримісячний строк з дня подання відповідної заяви до відділу державної реєстрації актів цивільного стану.

Таким чином, зі змісту ч. 4 ст. 148 СК України та приписів вказаних "Правил внесення змін до актових записів цивільного стану" слідує, що за заявою одного з батьків, якщо другий помер, дитині, яка не досягла чотирнадцяти років та якій при реєстрації народження присвоєне прізвище одного з батьків, може бути змінено прізвище на прізвище другого з батьків. Будь-яких застережень щодо необхідності витребування висновку органу опіки та піклування, згоди інших родичів (бабусі, дідуся, тощо) або ж необхідності звернення до суду за отриманням такого дозволу вказані правові норми не містять.

На думку колегії суддів, наявність встановленого факту смерті батька малолітнього ОСОБА_5, зміни прізвища матір"ю дитини на ОСОБА_5, про що відповідачем було внесено відповідні зміни до актового запису, є достатньою підставою для відповідача для внесення змін до актового запису про народження ОСОБА_5 та зміни прізвища дитини з ОСОБА_5 на ОСОБА_5 .

Суд першої інстанції помилково розцінив наявні у реєстраційній справі №169 (а.с.55-79) документи - витяги з Державного реєстру актів цивільного стану як недотримання відповідачем приписів п. 2.12, п. 2.7 Правил внесення змін до актових записів.

Що стосується покликань позивача на обов"язок відповідача щодо складання обґрунтованого висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану, то суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Відповідно до п. 2.15 Правил висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану складається, зокрема:

- 2.15.8 - при зміні батьком або матір'ю прізвища відповідно до статті 53 Сімейного кодексу України та необхідності внесення змін до актового запису про народження їх дитини (висновок складається з урахуванням вимог, зазначених у статті 148 Сімейного кодексу України).

Колегія суддів звертає увагу на те, що у спірних правовідносинах зміна матір"ю дитини прізвища з ОСОБА_5 на ОСОБА_5 проведено не в порядку ст.53 СК України, оскільки з матеріалів справи вбачається, що подружжя в шлюбі носило спільне прізвище "ОСОБА_5", тому доводи позивача щодо обов"язковості висновку про внесення змін до актового запису про народження дитини є неспроможними.

Суд першої інстанції також безпідставно зобов"язав відділ державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції видати поновлене свідоцтво про народження ОСОБА_5, оскільки це суперечить приписам розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року N 52/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за N 719/4940 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24 грудня 2010 року N 3307/5), ст.144 СК України зі змісту яких слідує, що документ, що засвідчує факт народження дитини видається лише батькам за їх зверненням.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.91 р. N 789-XII) та ч. 7 та ч. 8 ст. 7 СК України усі дії щодо дітей та регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Колегія суддів вважає, що позивачем у справі не надано переконливих доказів щодо того, що мати дитини змінивши власне прізвище на ОСОБА_5 діяла всупереч інтересам дитини при звернення до відповідача щодо зміни прізвища малолітнього сина ОСОБА_5 на прізвище ОСОБА_5.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень суд перевіряє чи вчинені вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією і законами України.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що дії відділу державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції при вчиненні реєстраційної дії щодо зміни прізвища малолітньому ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 на ОСОБА_5 є правомірними. Відтак, відсутні підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "29" жовтня 2015 р. скасувати.

Прийняти нову постанову.

В задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Л.О. Зарудяна

Т.В. Іваненко

Повний текст cудового рішення виготовлено "18" грудня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_4 АДРЕСА_3

3- відповідачу: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області м-н Соборний,1,м.Житомир,10014

4-третій особі: ОСОБА_3 - АДРЕСА_1,10009

5- представник третьої особи ОСОБА_14 АДРЕСА_2