Справа № 22-а-20990/11
Суддя: Карнаух В.В.
Дата ухвалення: 2011-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Категорія 10.3.3 (ІV) ОСОБА_1
Доповідач Карнаух В.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 квітня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Карнаух В.В.

суддів: Барильської А.П., Ляховської І.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Кривому Розі адміністративну справу за апеляційними скаргами Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради м.Кривого Рогу та ОСОБА_2 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 23 грудня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради міста ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними , зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2009 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу (наділі УПСЗН) про визнання дій неправомірними , зобовязання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог зазначила що 24 вересня 2006 року вона народила доньку Марію, у звязку із чим перебувала на обліку у відповідача та їй виплачувалась допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років у сумі меншій ніж передбачено законодавством, у звязку із чим просила суд: визнати неправомірними дії відповідача про відмову їй в нарахуванні і виплаті їй допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років в розмірі прожиткового мінімуму , передбаченого для дітей віком до 6 років, стягнути з УПСЗН на її користь суму недоотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007 рік в розмірі 4272,66 грн., за 2008 рік 4 923 грн., за січнень-травень 2009 року - 2135 грн., зобовязати відповідача в період з квітня 2009 року здійснювати нарахування та виплату державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років у розмірі прожиткового мінімуму на дитину до 6 років, встановленому Законом України «Про державний бюджет України на 2009 рік», стягнути судові витрати.

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 23 грудня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті ради м.Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними, зобовязання здійснити перерахунок та виплатити недоотриману суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті ради м.Кривого Рогу Дніпропетровської області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати ОСОБА_2 сум державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007 рік.

Зобовязано Управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті ради м.Кривого Рогу Дніпропетровської області здійснити перерахунок і виплатити ОСОБА_2 недоплачену держану допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007 рік у розмірі, передбаченому ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого законом про державний бюджет України на 2007 рік.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_2 3,40 грн. державного мита за рахунок державного бюджету.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 ставить питання про скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про задоволення позовних вимог у повному обсягу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що судом не враховано, норми чинного законодавств , та їй повинна бути нарахована та виплачена допомога по догляду за дитиною до трьох років з лютого 2007 року , за 2008 рік та 2009 рік.

В апеляційній скарзі відповідач УПСЗН ставить питання про скасування постанови суду та постановлення ухвали про залишення позову без розгляд, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, судом першої інстанції не враховано, що відповідач, як розпорядник бюджетних коштів, проводив позивачу виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом на рік й в розмірі, передбаченому ст. 56 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік», при цьому кошти на виплату допомоги у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, починаючи з 01.11.2007 року в нього відсутні й оскільки законодавчо це питання не врегульовано, то він не є належним відповідачем по справі, судом не прийнято до уваги пропуск позивачем строку звернення до суду за захистом порушених прав.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених позовних вимог за наявними у справі матеріалами колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга УПСЗН підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_2 - підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2М у звязку з народженням доньки Марії , 24.09.2006 року , перебувала на обліку УПСЗН виконкому Саксаганської районної у місті ради та отримувала щомісячно соціальну державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 в частині визнання протиправними дій УПСЗН щодо нарахування, призначення виплати позивачу щомісячної державної соціальної по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007 рік та зобовязуючи відповідача донарахувати та виплатити їй недоотриману у період за 2007 рік державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем за вказаний період здійснювалась виплата допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в заниженому розмірі.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем оскаржується встановлене судом право позивача на отримання державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» в редакції до 01.01.2008р., допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Згідно з ч. 1 ст. 14 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», допомога виплачується щомісяця з дня призначення допомоги по день досягнення дитиною трьох років.

Пунктом 14 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», який набрав чинності 01.01.2007 року, дію ч. 1 ст. 15 Закону України та п.3 розділу VIII «Прикінцеві положення» «Про державну допомогу сімям з дітьми» зупинено на 2007 рік та правовідносини врегульовані абз. 3 ч.2 ст. 56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», відповідно до якого допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку визначається як різниця між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 положення абз. 3 ч. 2 ст. 56, та п. 14 ст. 71 втратили чинність, як такі, що визнані неконституційними, у звязку з чим було поновлено дію ст. 1 ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» в редакції до 01.01.2008р.

Згідно ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлюється з 01 квітня 2007 року - у розмірі 463 грн., з 01 жовтня 2007 року - у розмірі 470 грн.

Однак, УПСЗН, продовжуючи застосовувати приписи абз. 3 ч.2 ст. 56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», нараховувало та виплачувало позивачу допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з липня по грудень 2007 року в розмірах нижчих ніж передбачено законодавством, що підтверджується довідкою відповідача.

Приймаючи до уваги викладене, суд першої інстанції правильно визначив, що саме з 09.07.2007 року, тобто з дня ухвалення Рішення Конституційним Судом України, по 31.12.2007 року - до кінця поточного року, дії відповідача щодо несвоєчасного перерахунку та виплати позивачу допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, передбаченому ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», права позивача порушено.

Доводи апеляційної скарги позивача , щодо її вимог про визнати неправомірними дії відповідача про відмову в нарахуванні і виплаті їй допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років в розмірі прожиткового мінімуму за 2008,2009 роки , передбаченого для дітей віком до 6 років, стягннення з УПСЗН на її користь суму недоотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2008 рік 4 923 грн., за січнень-травень 2009 року - 2135 грн., не підлягають задоволенню, оскільки не ґрунтуються на законі.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у визнані дій відповідача щодо нарахування та виплати позивачу допомоги по догляду за дитиною за 2008 ,2009 роки та стягнення не донарахованих, на думку позивача, суми такої допомоги.

Оскільки, в період 2008-2009 роки позивачу нараховувалась та сплачувалась допомога в порядку та у розмірі, визначеному в ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» з урахуванням змін, внесених до неї Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 01.01.2008 року і відповідно до якого мінімальний розмір державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, починаючи з січня 2008 року, повинен складати не менше 130 грн.

Крім цього, відповідно до ст. 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» від 26 грудня 2008 року № 835-VI допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 22 Порядку призначення та виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 встановлено, що відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується у розмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 р. - 50 відсотками, з 1 січня 2009 р. - 75 відсотками, з 1 січня 2010 р. - 100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менш як 130 гривень.

Оскільки положення вищевказаних Законів в цій частині неконституційними не визнавалися, то відповідачем правомірно, з урахуванням приписів ст. 19 Конституції України, застосовано положення діючої на момент виплати позивачеві державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку редакції Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» й визначено та виплачено встановлену чинним законодавством суму грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2008 -2009 роки .

Правомірність дій відповідача підтверджується й довідкою, відповідно до якої ОСОБА_2, починаючи з січня 2008 року по грудень 2008 року отримувала щомісячно допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі по 130,00 грн. (а.с. 6).

Однак, відповідано до ч. 1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Відповідно до ст. 99 КАС України в діючій на той час редакції, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом 15 червня 2009 року, тобто із пропуском встановленого строку, відносно її вимог про визнання дій відповідача неправомірними щодо нарахування та виплати їй державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та зобовязання та зобовязання здійснити перерахунок та виплатити на її користь зазначені виплати за 2007 рік.

Пропущений строк звернення до суду позивач поновити не просила, а відповідач в запереченнях на позов просив застосувати наслідки такого пропуску (а.с. 12).

Однак суд першої інстанції не врахував вищенаведеного й не застосував положень ст.ст. 99, 100 КАС України, дійшовши помилкового висновку про те, що позивач має право на задоволення позову в цій частині .

За таких обставин колегія суддів вважає, що постанова суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2М підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови , відповідно до п.4 ч.1 ст.102 КАС України, про відмову в задоволенні цієї частини позовних вимог.

В іншій частині постанова суду не оскаржена.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 207 КАС України колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ОСОБА_3 ради задовольнити частково.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 23 грудня 2009 року в частині задоволення позовних вимог - скасувати та ухвалити нову постанову про відмову ОСОБА_2 в задоволені позовних вимог до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради міста ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними , зобовязання вчинити певні дії.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: