Справа № 815/6747/15
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2015-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6747/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2015 року 11 год. 00 хв. м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тарасишиної О.М.,

за участю секретаря Слободянюка К.С.,

За участю сторін:

представника Позивача ОСОБА_1,

представник Відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом Науково-виробничої багатопрофільної фірми «ТЕРРА» у формі ТОВ до ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 07.07.2015 року № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3,

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Науково-виробничої багатопрофільної фірми «ТЕРРА» у формі ТОВ до ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 07.07.2015 року № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3.

Ухвалою від 27.11.2014р. Одеським окружним адміністративним судом відкрито провадження у справі.

У судове засідання представник позивача зявився, позовні вимоги підтримав повністю та просив суд:

скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного Управління Державної фіскальної служби Одеської області від 07 липня 2015 року № НОМЕР_1, яким визначено суму податкового зобовязання за платежем: податок на прибуток в розмірі 421504,50 грн., у т.ч. за основним платежем - 280703 грн., штрафні (фінансові) санкції - 140351.50 грн.;

скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного Управління Державної фіскальної служби Одеської області від 07 липня 2015 року № НОМЕР_2, яким визначено суму податкового зобовязання за платежем: податок на прибуток іноземних юридичних осіб в розмірі 243487,50 грн., у т.ч. за основним платежем - 194790 грн., штрафні (фінансові) санкції - 48697,50 грн.;

скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного Управління Державної фіскальної служби Одеської області від 07 липня 2015 року № НОМЕР_3, яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування на прибуток у розмірі 272728 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що у Акті перевірки наведено незаконні, хибні та безпідставні висновки, які були спростовані як в ході самої перевірки, так і відповідними запереченнями, а вказані незаконні висновки, в свою чергу стали підставою для прийняття відповідачем оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Представник відповідача у судове засідання зявився, проти задоволення позову заперечував, в тому числі посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях наданих суду, зокрема зазначив, що відповідачем, була проведена документальна планова виїзна перевірка позивача. За результатами перевірки було виявлено порушення позивачем приписів Податкового кодексу України, про що був складений акт, на підставі якого було прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення. Представник відповідача зазначив, що перевіряючи діяли на підставі закону, в межах повноважень як під час проведення перевірки так і при прийнятті оскаржуваних рішень, відтак позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами Кодексу адміністративного судочинства України, особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб'єкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. При цьому, обставину дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

В розумінні Кодексу адміністративного судочинства України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Як було встановлено під час розгляду адміністративної справи, відповідно до ст. 77 Податкового кодексу України, посадовими особами ГУ ДФС в Одеській області та ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області була проведена документальна планова виїзна перевірка науково-виробничої багатопрофільної фірми «ТЕРРА» у формі товариства з обмеженою відповідальністю (далі - TOB НВБФ «ТЕРРА») з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період 01.01.2013 по 31.32.2014 року.

За результатами перевірки був складений акт від 23.06.15 № 42/15-32-22-05/21032470 «Про результати документальної планової виїзної перевірки НВБФ «ТЕРРА» у формі TOB () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014» (а.с. 15-56).

Перевіркою встановлено порушення позивачем п.п. 14.1.27 і 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п.п. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України -завищено від'ємне значення з податку на прибуток на суму 272 728 грн. та занижено податок на прибуток на загальну суму 280 703 грн., у т.ч.: за 2013 рік в сумі 212 618 грн., за 2014 рік в сумі 68 085 грн.; п. 198.6 статті 198. п.п. 199.1, 199.2. 199.4 статті 199 ПК України, в результаті чого позивачем занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 39 999 грн., у тому числі за січень 2014 року в сумі 19 828 грн., за лютий 2014 року в сумі 11 838 грн., за травень 2014 року в сумі 8 333 грн.; п.п. 160.1 і 160.2 статті 160 ПК України, в результаті чого занижено податок з доходів нерезидента за 2013рік на суму 194 790 грн. та п. 7 та п. 9 ст. 3 Закону України «Про застосування РРО в сфері торгівлі громадського харчування та послуг».

На підставі Акта перевірки Відповідачем складено податкове повідомлення-рішення від 07 липня 2015 року № НОМЕР_1, яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем: податок на прибуток в розмірі 421504, 50 грн.. у т.ч. за основним платежем - 280703 грн.. штрафні (фінансові) санкції 140351, 50 грн.; податкове повідомлення-рішення від 07 липня 2015 року № НОМЕР_2, яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем: податок на прибуток іноземних юридичних осіб в розмірі 243487,50 грн., у т.ч. за основним платежем - 194790 грн.. штрафні (фінансові) санкції-48697.50 грн.; податкове повідомлення-рішення від 07 липня 2015 року № НОМЕР_3, яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування на прибуток у розмірі 272728 грн. (а.с. 12-14).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вислухавши пояснення сторін у справі, суд дійшов висновку, що у задоволені позовних вимог необхідно відмовити повністю з наступних підстав.

Перевіркою повноти визначення податку на прибуток за перевіряємий період, відповідачем встановлено, що TOB НВБФ «ТЕРРА» в порушення п.п. 14.1.27, 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п.п. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України завищено від'ємне значення з податку на прибуток на суму 272 728 грн. та занижено податок на прибуток на загальну суму 280 703 грн., у т.ч.: за 2013 рік в сумі 212 618 грн., за 2014 рік в сумі 68 085 грн.

Перевіркою відображених у рядку 3 Декларацій «Інші доходи» показників за період з 01.01.2013 по 31.12.2014 у загальній сумі 252893 грн., встановлено, що на формування цих показників мало вплив, переважно, отримання фінансових доходів у вигляді йідсотків банку нарахованих на суму тимчасово вільних грошових коштів юридичної особи, реалізація основних засобів, безоплатне отримання товарів та нарахування дотацій.

Проведеною перевіркою відображеного показника за період з 01.01.2013 по 31.12.2014 в сумі 252 893 грн., на підставі таких документів: головна книга, журнати-ордери та обігові відомості по бухгалтерським рахункам, які підтверджені наданими до перевірки первинними документами (банківські виписки за поточним рахунком, видаткові накладні, договори тощо): 311 «Поточні рахунки в національній валюті», 732 «Відсотки одержані». 71 «Інший операційний доход», 74 «Інші доходи», 79 «Фінансові результати» встановлено заниження задекларованих суб'єктом господарювання показників у рядку 3 Декларацій «Інші доходи» всього на суму 1 298 600 грн., у тому числі за 2013 рік в сумі 1 298 600 грн.

Так, в акті перевірки зазначено, що в ході проведення перевірки TOB НВБФ «ТЕРРА» було встановлено 100% зміну власника у статутному капіталі підприємства на підставі змін до статуту TOB НВБФ «ТЕРРА». Дані зміни були проведені у зв'язку з договором купівлі-продажу від 23 квітня 2013 року частки у статутному капіталі (фонді) НВБФ «ТЕРРА» у формі TOB.

Так згідно вказаного договору Продавці (ОСОБА_3 та ОСОБА_4) передали у власність Покупцю (Компанія з інвестування ресурсів, ЛТД), а Покупець прийняв у власність належні продавцям частки у статутному капіталі НВБФ «ТЕРРА» у формі TOB в загальному розмірі 100% від статутного капіталу товариства, що відповідає вкладам (внескам) до статутного капіталу Товариства в розмірі 200 375 грн. та сплатив продавцям визначену договором їх вартість (ціну) а саме: ОСОБА_3 передав, а Покупець прийняв у власність належну ОСОБА_3 LH. частку в розмірі 75% від статутного капіталу Товариства, що відповідає (внеску) до статутного капіталу Товариства в розмірі 150 281,25 грн. за ціною 1502 81,25 грн., яку Покупець сплатив в день підписання договору на зазначений в цьому договорі рахунок №2276; ОСОБА_4 передала, а Покупець прийняв у власність належну ОСОБА_4 частку в розмірі 25% від статутного капіталу Товариства, що відповідає (внеску) до статутного капіталу Товариства в розмірі 50 093,75 грн. за ціною 50 093,75 грн., яку Покупець сплатив в день підписання договору на зазначений в цьому договорі рахунок № 6295.

Перевіряючими встановлено, що зазначені частки належать Продавцям відповідно до статуту Товариства. Загальний розмір статутного капіталу Товариства складає 200 375 грн. та повністю сплачений. Під частками зазначеними в договорі, розуміється право на статутний капітал Товариства в розмірі відчужуваної частки, а також пропорційно до відчужуваної частки - право на управління та отримання відповідного прибутку, активів у разі ліквідації Товариства відповідно до чинного законодавства України та інші пов'язані із часткою права та обов'язки учасника товариства, які переходять від до Покупця одночасно з переходом до нього права власності на відповідну зазначену в цьому договорі часткою. Право власності на зазначені договорі частки, а також усі права та обов'язки учасників Товариства переходять від Продавців до Покупця з дати укладання цього договору. Продавці зобов'язуються у день підписання цього договору підписати протокол загальних зборів учасників Товариства та усі інші документи для переоформлення на Покупця прав на частки, зазначені в цьому договорі. Договір купівлі-продажу від 23 квітня 2013 року частки у статутному капіталі (фонді) НВБФ «ТЕРРА» у формі TOB набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до повного виконання ними своїх зобов'язань за Договором. Виходячи з умов вищевказаного договору, встановлена зміна власника 100% статутного капіталу НВБФ «ТЕРРА» у формі TOB, що є виходом такого учасника із товариства (а.с. 98-101).

Сторонами не заперечувалось, що оскільки статутом підприємства не було передбачено порядок і спосіб визначення вартості частини майна та порядок і строки її виплати, вартість частини майна товариства, що підлягає виплаті, повинна відповідати вартості чистих активів товариства, що визначається в порядку, встановленому законодавством (стаття 54 Закону України «Про господарські товариства» № 1576 від 19 вересня 1991 року, зі змінами та доповненнями, далі Закон № 1576), пропорційно його частці у статутному капіталі товариства на підставі балансу складеного за звітний рік в якому відбувся вихід учасника із товариства.

Під час проведення перевірки відповідачем встановлено, що згідно фінансового звіту суб'єкта малого підприємництва TOB НВБФ «ТЕРРА» від 20 лютого 2014 року № за 2013 рік відображені наступні показники: Актив: Основні засоби (залишкова вартість) (рядок 30) - 532,3 тис грн.: Виробничі запаси (рядок 100) - 17,3 тис.грн.; Готова продукція (рядок 130) - 1 853,8 тис.грн.; Дебіторська заборгованість за товари, роботи, послуги (рядок 160) - 2,5 тис.грн.; Дебіторська заборгованість за розрахунками з бюджетом (рядок 170) - 35,0 тис.грн.; Інша поточна дебіторська заборгованість (рядок 210) - 292,2 тис.грн.; Грошові кошти та їх еквіваленти в національній валюті (рядок 230) - 177,3 тис.грн.; Інші оборотні активи (рядок 250) - 0,5 тис.грн.; Пасив: Кредиторська заборгованість за товари, роботи, послуги (рядок 530) - 1 405,5 тис.грн.; Поточні зобов'язання за розрахунками з бюджетом (рядок 550) - 0,1 тис.грн.; Інші поточні зобов'язання (рядок 610) - 6,3 тис.грн.; Статутний капітал (рядок 300) - 200,4 тис.грн. Відтак, вартість частини майна товариства (чистих активів товариства), що підлягала виплаті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 при виході їх зі складу учасників товариства склала 1 298 600 грн.

Відтак, відповідачем встановлено, що TOB НВБФ «ТЕРРА» не включено до складу інших доходів суму чистих активів товариства в розмірі 1 298 600 грн., яка не була виплачена (відповідно до статті 54 Закону України «Про господарські товариства» №1576 від 19 вересня 1991 року, зі змінами та доповненнями) на адресу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 У зв'язку з вище викладеним, суд вважає обґрунтованим висновок відповідача, що позивачем було занижено суму інших доходів (рядок 03 Декларації) в сумі 1 298 600 грн., в т.ч. за 2013 рік - в сумі 1 298 600 грн.

Окрім того, перевіркою повноти визначення витрат за період з 01.01.2013 по 31.12.14 встановлено їх завищення у сумі 650980 грн., у т.ч.: за 2014 рік у сумі 650980 грн. Так, перевіркою відображених у рядку 06.2 Декларацій «Витрати на збут» показників за період з 01.01.2013 по 31.12.2014 у загальній сумі 8 217 128 ірн., встановлено, що суб'єкт господарювання здійснював операції з нарахування заробітної плати та внесків на соціальні заходи, нарахування орендної плати, послуги охорони тощо. Проведеною перевіркою відображеного показника на підставі таких документів: головна книга, журнали-ордери та обігові відомості по бухгалтерським рахункам, які підтверджені наданими до перевірки первинними документами (акти виконаних робіт, платіжні доручення, банківські виписки, товарно-транспортні накладні, договори тощо): 13 «Знос (амортизація) необоротних активів», 31 «Рахунки в банках», 47 «Забезпечення майбутніх витрат і платежів», 65 «Розрахунки за страхуванням», 66 «Розрахунки з оплати праці», 685 «Розрахунки з іншими кредиторами», 92 «Адміністративні витрати», 93 «Витрати на збут», 79 «Фінансові результати» встановлено завищення задекларованих суб'єктом господарювання показників у рядку 06.2 Декларацій «Витрати на збут» всього у сумі 471 420 грн., у тому числі за 2014 рік у сумі 471 420 грн.

Документальною перевіркою платника податків встановлено наявність фінансово-господарських взаємовідносин з ПП «Трест Імперіал Континенталь» (). Так, на підставі договору від 1 серпня 2014 року № 01/08/14, укладеного між НВБФ «ТЕРРА» у формі TOB (Замовник) та ПП «Трест Імперіал Континенталь» (Виконавець, в особі директора ОСОБА_5В.), Виконавець надавав Замовнику охоронні послуги на об'єктах Замовника, визначених в розрахунку дислокації (Додаток 1 до даного Договору), а саме:в аптеці № 36 за адресою м. Одеса, вул. Толбухіна, буд. 135 (ТЦ «Мегадом»). Час охорони з 8 по 22 годину;в аптеці № 39 за адресою Одеська область, Комінтернівський район, с. Крижанівка, вул. Генерала Бочарова, буд. 50 (ТЦ «Атріум»). Час охорони з 8 по 22 годину;в аптеці № 41 за адресою м. Одеса, вул. Затонського, буд. 32 (ТЦ «Сіті Центр Котовський»). Час охорони з 8 по 22 годину;в аптеці № 247 за адресою м. Одеса, вул. Преображенського, буд. 61. Час охорони -цілодобово;в аптеці № 3 за адресою м. Одеса, вул. Садова, буд. 11. Час охорони - цілодобово; в аптеці № 7 за адресою м. Одеса, вул. Тираспольська, буд. 32. Час охорони - цілодобово; в аптеці № 4 за адресою м. Одеса, вул. Генерала Петрова, буд. 16. Час охорони -цілодобово;в аптеці № 5 за адресою м. Одеса, вул. Іцхака Рабіна, буд. 2. Час охорони - цілодобово; в аптеці № 8 за адресою м. Одеса, вул. Преображенського, буд. 92 / ОСОБА_6, буд. 113. Час охорони цілодобово (а.с. 108-117).

Відповідно до підпункту 2.1.1 Договору, Виконавець зобов'язувався організувати та направити на об'єкт співробітників у форменому одязі, укомплектованих засобами зв'язку та дозволеними до використання спеціальними засобами захисту. Забезпечити охорону Об'єкта, не допускати проникнення сторонніх осіб на його територію. Здійснити на Об'єкті пропускний режим, контролювати санкціоноване Замовником введення та виведення матеріальних цінностей та територію Об'єкта (підпункту 2.1.2 Договору). Окрім того, забезпечити, за необхідністю, прибуття на Об'єкт власних груп реагування (підпункту 2.1.8 Договору).

Перевіряючими було встановлено, що зважаючи на кількість наданих під охорону Об'єкті (9 аптек), більшість з яких охороняється цілодобово та значний обсяг зобов'язань Виконавця, згідно даних Податкового розрахунку сум доходу, нарахованих (сплачених) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку (Форма № 1ДФ), на підприємстві в період з 01.09.2014 по 31.12.2014 працювало 5 осіб (у т.ч. директор). Разом з тим, згідно наданих платником податків договорів оренди приміщень, укладених із ПП «Навік» (аптека № 41 за адресою м. Одеса, вул. Затонського, буд. 32, ТЦ «Сіті Центр Котовський»), TOB «Нова формація Лімітед» (аптека № 36 за адресою м. Одеса, вул. Толбухіна, буд. 135, ТЦ «Мегадом»), TOB «РІТЕЙЛ-СЕРВІС» (аптека № 39 за адресою Одеська область, Комінтернівський район, с. Крижанівка, вул. Генерала Бочарова, буд. 50, ТЦ «Атріум»), Орендодавці надають послуги охорони ТЦ, а саме організовують охорону ТЦ, забезпечують необхідною кількістю охоронного персоналу та;або установку охоронного відео-устаткування, а також (або) іншого устаткування для забезпечення безпеки.

В свою чергу, сторонами не заперечувалось, що НВБФ «ТЕРРА» у формі TOB 01 липня 2013 року був укладений договір із TOB «Охорона-сервіс-техно» (Виконавець, , ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, стан - « 0» платник податків за основним місцем обліку), згідно якого Виконавець протягом 2013 - 2014 років здійснював охорону майна Замовника, на об'єктах, визначених в розрахунку дислокації, та технічне обслуговування сигналізації на цих об'єктах, а саме: аптеки по вул. Преображенській, буд. 92. Час охорони з 20 до 8 години;аптеки по вул. Генерала Петрова, буд. 16. Час охорони з 20 до 8 години;аптеки по вул. Тираспольській, буд. 32. Час охорони з 20 до 8 години;аптеки по вул. Іцхака Рабіна, буд. 2. Час охорони з 20 до 8 години;аптеки по вул. Садовій, буд. 11. Час охорони з 20 до 8 години. Згідно пункту 10 Інструкції з користування сигналізації (Додаток 3 до даного Договору), перед здачею об'єкта під спостереження уповноважена особа Замовника повинна здійснити наступні дії:ретельно оглянути всі приміщення об'єкта з метою виявлення виправлення сторонніх осіб;закрити вікна, двері, люки, грати, інші конструкції на запори (зі ціпки та замки);ввімкнути передбачене внутрішнє і зовнішнє освітлення, одночасно провести огляд сигналізації з метою виявлення відключених чи вкорочених приладів і датчиків сигналізації;включити сигналізацію в режим «Охорона» у відповідності до правил користування встановлених на об'єкті приладам. Виходячи з приміщення об'єкта і щільно (без ривків) зачинивши за собою двері, уповноважена особа Замовника повинна пересвідчитися по оптичних приладах, що сигналізація знаходиться в режимі «Охорона». Відтак, перевіряючи дійшли обґрунтованого висновку, що вищезазначені обставини унеможливлюють знаходження в приміщеннях (в часи їх охорони, при включені сигналізації в режим «Охорона») будь яких осіб.

Підставою для врахування у складі витрат вартості отриманих послуг слугували надані для перевірки наступні акти виконаних робіт: акт від 31 серпня 2014 року за № 226 на суму 75 660 грн.; акт від 30 вересня 2014 року за № 259 на суму 98 940 грн.; акт від 31 жовтня 2014 року за № 293 на суму 98 940 грн.; акт від 30 листопада 2014 року за № 329 на суму 98 940 грн.: акт від 31 грудня 2014 року за № 364 на суму 98 940 грн. Загальна сума взаємовідносин становила 471 420 грн.

Разом з тим, перевіряючими встановлено, що згідно податкової Декларації платника єдиного податку поданої ПП «Трест Імперіал Континенталь» за 2014 рік, загальна сума доходу за відповідний період складала 253 588,24 грн.

З урахуванням зазначеного, відповідач під час проведення перевірки дійшов обґрунтованого висновку, що надані ТОВ НВБФ «ТЕРРА» документи, на підставі яких до складу витрат включена вартість послуг охорони, не можуть бути достатнім підтвердженням того, що у процесі надання вказаних послуг підприємством проведена певна робота і одержані результати, які замовник може використати в діяльності, що приносить дохід, що призвело до завищення витрат за 2014 рік у сумі 471420 грн., по взаємовідносинам з ПП «Трест Імперіал Континенталь» ().

Окрім того, перевіркою відображених у рядку 06.5 Декларацій «Від'ємне значення об'єкта оподаткування попереднього звітного (податкового) року» показників за період з 01.01.13 по 31.12.14 у загальній сумі 179 560 грн., відповідачем встановлено, що позивачем було перенесено від'ємне значення об'єкта оподаткування попереднього звітного (податкового) в Декларацію за 2014 рік.

Проведеною перевіркою відображеного показника за період з 01.01.2013 по 31.12 2014 в сумі 179 560 грн. на підставі таких документів: головна книга, журнали-ордери та обігові відомості по бухгалтерським рахункам, які підтверджені наданими до перевірки первинними документами (акти списання, нормативні документи тощо): 13 «Знос (амортизація) необоротних активів», 31 «Рахунки в банках», 65 «Розрахунки за страхуванням», 66 «Розрахунки з оплати праці», 685 «Розрахунки з іншими кредиторами», 94 «Інші витрати операційної діяльності». 97 «Інші витрати», 28 «Товари», 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», 90 «Собівартість реалізації», 79 «Фінансові результати» встановлено завищення задекларованих суб'єктом господарювання показників у рядку 06.4 Декларацій «Інші витрати звичайної діяльності та інші операційні витрати» всього на суму 179 560 грн., у тому числі за 2014 рік в сумі 179 560 грн. Відтак, позивачем було занижено доходи за 2013 рік, що призвело до завищення від'ємного значення за 2013 рік на суму 179 560 грн.

Перевіркою повноти визначення суми податку з доходів нерезидента за період з 01.01.2013 по 31.12.2014 встановлено його заниження всього у сумі 194 790 грн., чим порушено п. 160.1, 160.2 ст. 160 ПКУ.

Так, згідно наданого до перевірки договору купівлі-продажу від 23 квітня 2013 року (засвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7), укладеного між ОСОБА_3 (Продавець, реєстраційний номер НОМЕР_4), ОСОБА_4 (Продавець, реєстраційний номер НОМЕР_5) та Компанією з інвестування ресурсів, ЛТД (Покупець, зареєстрована на території Британських Віргінських Островів), Продавці передали у власність Покупця належні їм частки статутного капіталу НВБФ «ТЕРРА» у формі TOB () в розмірі 150 281 грн. (75 відсотків) та 50 093 грн. (25 відсотків), відповідно (а.с. 103-104).

Таким чином, набуті Покупцем права на статутний капітал Товариства, дають йому право на утримання та отримання відповідного прибутку, та інші пов'язані із часткою права та обов'язки учасника Товариства. Отримані активи, які не виплачені та не видані Продавцям корпоративних прав в сумі 1 298 600 грн. є доходом Компанії з інвестування ресурсів, ЛТД (розрахунок вартості частини майна товариства, що підлягала виплаті Покупцям наведено в підпункті 3.1.1 пункту 3.1 розділу 3 акту перевірки).

Підпунктом 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПКУ встановлено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно п. 2 ст. З Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» - бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Тобто, первинні документи по відображенню господарських операцій є основною і для податкового обліку. Статтею 1 вказаного Закону визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Пунктом 1 статті 9 цього Закону встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно п.п. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135 ПКУ до складу інших доходів включають: вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи. Відповідно до п.п. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 ПКУ витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті; інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Згідно п. 138.2 статті 138 ПКУ витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу,

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПКУ не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку. Порядок виходу учасника з господарського товариства регламентовано статтями 126, 148 ЦК, статтями 54, 71 Закону N 1576-ХІІ. Вихід учасника з товариства зумовлює припинення корпоративних відносин між учасником і товариством. Правовим наслідком виходу учасника є виникнення у товариства обов'язків щодо здійснення з ним розрахунків на його вимогу.

Зокрема, ст. 54 Закону N 1576-ХІІ передбачає, що при виході учасника з TOB йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі. Така виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. Учаснику, який вибув, виплачується також належна йому частка прибутку, одержаного товариством в даному році до моменту його виходу. У вирішенні питання про порядок і строки проведення розрахунків з учасником, що виходить з товариства, господарським судам слід мати на увазі, що норми статті 54 Закону України «Про господарські товариства» є спеціальними щодо норм статті 148 ЦК України. Відповідно до частини другої статті 148 ЦК України порядок і строки розрахунків з учасником, що вийшов з товариства, встановлюються статутом і законом. При цьому норми статуту щодо порядку та строків розрахунків з учасником, який вийшов з товариства, повинні відповідати статті 54 Закону України «Про господарські товариства». Передбачений статутом порядок розрахунків з учасником, що вийшов з товариства, може застосовуватись у частині, що не суперечить закону. Пунктом 160.1 статті 160 ПКУ, визначено, що будь-які доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, оподатковуються в порядку і за ставками, визначеними цією статтею.

Для цілей цього пункту під доходами, отриманими нерезидентом із джерелом їх походження з України, розуміються: а) проценти, дисконтні доходи, що сплачуються на користь нерезидента, у тому числі проценти за позиками та борговими зобов'язаннями, випущеними (виданими) резидентом; б) дивіденди, які сплачуються резидентом; в) роялті; г) фрахт та доходи від інжинірингу; ґ) лізингова/орендна плата, що сплачується резидентами або постійними представництвами на користь нерезидента лізингодавця/орендодавця за договорами оперативного лізингу/оренди; д) доходи від продажу нерухомого майна, розташованого на території України, яке належить нерезиденту, у тому числі майна постійного представництва нерезидента; е) прибуток від здійснення операцій із торгівлі цінними паперами, деривативами або іншими корпоративними правами, визначений відповідно до норм цього розділу; є) доходи, отримані від провадження спільної діяльності на території України, доходи від здійснення довгострокових контрактів на території України; ж) винагорода за провадження нерезидентами або уповноваженими ними особами культурної, освітньої, релігійної, спортивної, розважальної діяльності на території України; з) брокерська, комісійна або агентська винагорода, отримана від резидентів або постійних представництв інших нерезидентів стосовно брокерських, комісійних або агентських послуг, наданих нерезидентом або його постійним представництвом на території України на користь резидентів; и) внески та премії на страхування або перестрахування ризиків в Україні (у тому числі страхування ризиків життя) або страхування резидентів від ризиків за межами України; і) доходи, одержані від діяльності у сфері розваг (крім діяльності з проведення державної грошової лотереї); ї) доходи у вигляді благодійних внесків та пожертв на користь нерезидентів; й) інші доходи від провадження нерезидентом (постійним представництвом цього або іншого нерезидента) господарської діяльності на території України, за винятком доходів у вигляді виручки або інших видів компенсації вартості товарів/виконаних робіт/наданих послуг, переданих/виконаних/наданих резиденту від такого нерезидента (постійного представництва), у тому числі вартості послуг із міжнародного зв'язку чи міжнародного інформаційного забезпечення.

Згідно пункту 160.2 статті 160 ПКУ, резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи (крім постійного представництва нерезидента на території України) будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), крім доходів, зазначених у пунктах 160.3 - 160.7 цієї статті, зобов'язані утримувати податок з таких доходів, зазначених у пункті 160.1 цієї статті, за ставкою в розмірі 15 відсотків їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності (в редакції, яка чинна на момент виникнення спірних правовідносин). Пунктом 123.1 ст. 123 ПКУ встановлено, що разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54,3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу. - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

На підставі п. 123.1 ст. 123 ПКУ до TOB НВБФ «Терра» застосовано штрафні санкції з податку на прибуток на суму 140351,50 грн. (280703 грн. х 50%) з урахуванням даних попереднього акту перевірки. Згідно з п. 127.1 ст. 127 ПКУ ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Відтак, суд встановив, що відповідач правомірно та обґрунтовано дійшов висновку, що в порушення: п.п. 14.1.27 і 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п.п. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України позивачем завищено від'ємне значення з податку на прибуток на суму 272 728 грн. та занижено податок на прибуток на загальну суму 280 703 грн., у т.ч.: за 2013 рік в сумі 212 618 грн., за 2014 рік в сумі 68 085 грн.; п. 198.6 статті 198. п.п. 199.1, 199.2. 199.4 статті 199 ПК України, в результаті чого позивачем занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 39 999 грн., у тому числі за січень 2014 року в сумі 19 828 грн., за лютий 2014 року в сумі 11 838 грн., за травень 2014 року в сумі 8 333 грн.; п.п. 160.1 і 160.2 статті 160 ПК України, в результаті чого занижено податок з доходів нерезидента за 2013рік на суму 194 790 грн. та п. 7 та п. 9 ст. 3 Закону України «Про застосування РРО в сфері торгівлі громадського харчування та послуг».

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області правомірно було встановлено порушення позивачем приписів Податкового кодексу України, Закону України «Про застосування РРО в сфері торгівлі громадського харчування та послуг» та винесено оскаржувані податкові повідомлення- рішення.

Відтак, на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідач при прийнятті оскаржуваних рішень діяв згідно приписів чинного законодавства України та в межах своєї компетенції.

Під час розгляду справи судом не встановлено, що відповідачем по справі було порушено приписи положень діючого законодавства, чи проявлена бездіяльність під час виконання покладених на нього обовязків. В свою чергу, позивачем не було доведено обставину дійсного (фактичного) порушення відповідачем його прав, свобод чи інтересів належними та допустимими доказами.

Частиною другою статті 19 Конституції України зобовязано органи державної влади та їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будьякими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

З аналізу вказаної правової норми випливає, що рішення, дії чи бездіяльність субєкта владних повноважень повинні бути прийняті чи здійснені в межах компетенції відповідного органу та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, не порушувати інтересів держави, прав та інтересів фізичних та юридичних осіб, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), відповідати вимогам діючого законодавства.

Встановлення невідповідності діяльності субєкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову, однак лише за умови, що встановлено порушення прав, свобод та інтересів позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 70 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будьякі фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Частиною 1 ст.71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відтак, з урахуванням зазначеного, на підставі встановлених в судовому засіданні фактів та обставин, враховуючи, що докази, наведені позивачем під час розгляду адміністративної справи є недоведеними та безпідставними та не дають адміністративному суду підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію представника відповідача, суд дійшов висновку, що у задоволені позову Науково-виробничої багатопрофільної фірми «ТЕРРА» у формі ТОВ необхідно відмовити.

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 15.12.2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Складення постанови у повному обсязі відкладено, про що згідно вимог ч. 2 ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частин постанови у судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 159 - 163, 167, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені адміністративного позову Науково-виробничої багатопрофільної фірми «ТЕРРА» у формі ТОВ до ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 07.07.2015 року № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № - відмовити повністю.

Судові витрати розподілити у відповідності до ст. 94 КАС України.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо рішення було прийняте у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії такого рішення. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили у відповідності зі статтею 254 КАС України.

Повний текст постанови підписано суддею 21.12.2015 року.

Суддя О.М. Тарасишина

У задоволені адміністративного позову Науково-виробничої багатопрофільної фірми «ТЕРРА» у формі ТОВ до ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 07.07.2015 року № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № - відмовити повністю.

21 грудня 2015 року.