Справа № 752/959/15-а
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 грудня 2015 року № 752/959/15-а

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Гарника К.Ю., за участю секретаря судового засідання Непомнящої А.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доДержавної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві
про скасування податкового повідомлення-рішення

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС м. Києва (далі по тексту - відповідач), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 22 грудня 2014 року № .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 червня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі № 752/959/15-а, закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 27 серпня 2015 року.

Згідно з Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 жовтня 2015 року адміністративну справу передано на розгляд судді Гарнику К.Ю.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 жовтня 2015 року адміністративну справу № 752/959/15-а прийнято до провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 10 листопада 2015 року, яке було відкладене судом на 31 листопада 2015 року, у зв'язку з неявкою сторін.

У судовому засіданні 31 листопада 2015 року представник позивача підтримав адміністративний позов, просив суд задовольнити його. Представник відповідача заперечив проти позовних вимог.

Керуючись приписами частини 4 статті 122 та частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, надавши можливість присутнім учасникам судового розгляду у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, та враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд продовжив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що на підставі наказу від 03.12.2014 № 292, згідно підпунктів 78.1.1, 78.1.2 пункту 78.1 статті 78, пунктів 79.1, 79.2 статті 79 Податкового кодексу України відповідачем проведена документальна позапланова невиїзна перевірка своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) за період з 01.01.2011 по 31.12.2011, за результатом якої складено акт перевірки від 10.12.2014 № 28/26-50-17-01-.

Як висновок проведеної перевірки встановлено наступні порушення підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163, підпункту 164.2.10 пункту 164.2 статті 164, пункту 174.3, підпункту 174.2.2 пункту 174.2, пункту 174.6 статті 174, пункту 177.11 статті 177, пункту 179.1 статті 179 Податкового кодексу України, а саме ФОП ОСОБА_1 не подано податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2011 рік до контролюючого органу та не задекларовано дохід у сумі 330866,64 грн. отриманий за договором дарування від фізичної особи, що не є членом сім'ї першого ступеня споріднення та не нараховано і не сплачено до бюджету податок на доходи з фізичних осіб у розмірі 16543,33 грн.

На підставі вищезазначеного висновку прийнято податкове повідомлення - рішення від 22.12.2014 № , яким ФОП ОСОБА_1 збільшено грошове зобов'язання з податку на доходи з фізичних осіб на загальну суму 20849,16 грн., в тому числі: за основним платежем - 16543,33 грн., за штрафними санкціями - 4305,83 грн.

Однак, позивач не погоджується з такою позицією податкового органу та прийнятим податковим повідомленням-рішенням від 22.12.2014 № , а тому звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з даним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно з пунктом 15.1 статті 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 162.1.1 пункту 162.1 статті 162 Податкового кодексу України платниками податку на доходи фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Згідно з пунктом 163.1.1 пункту 163.1 статті 163 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом (пункт 164.1 статті164 Податкового кодексу України).

Згідно з підпунктом 164.2.10 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді вартості успадкованого чи отриманого у дарунок майна у межах, що оподатковується згідно з цим розділом.

Кошти, майно, майнові чи немайнові права, вартість робіт, послуг, подаровані платнику податку, оподатковуються згідно з правилами, встановленими розділом IV Податкового кодексу України для оподаткування спадщини (пункт 174.6 статті 174 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункт 174.1 статті 174 цього Кодексу об'єктом спадщини платника податку є, зокрема, об'єкт нерухомості.

Ставки податку на доходи фізичних осіб, за якими оподатковуються об'єкти спадщини, передбачено пунктами 174.2 та 174.6 статті174 Податкового кодексу України, підпункт "а" підпункту 174.2.1 якого визначено, що за нульовою ставкою оподатковується, зокрема, вартість власності (нерухомого майна), що успадковується членами сім'ї спадкодавця першого ступеня споріднення.

Водночас за ставкою 5%, визначеною Податковим кодексом України, оподатковується вартість будь-якого об'єкта спадщини, що успадковується спадкоємцями, які не є членами сім'ї спадкодавця першого ступеня споріднення (підпункт 174.2.2 пункту 174.2статті 174 Податкового кодексу України), норми щодо чого підлягають застосуванню в даному випадку, оскільки сторони договорів дарування не знаходяться в родинних відносинах.

При цьому відповідно до пункту 174.3 статті 174 Податкового кодексу України особами, відповідальними за сплату (перерахування) податку до бюджету, є спадкоємці, які отримали спадщину.

Дохід у вигляді вартості успадкованого майна (кошти, майно, майнові чи немайнові права) у межах, що підлягає оподаткуванню, включається спадкоємцями до складу загального річного доходу платника податку, зазначається в річній податковій декларації, крім спадкоємців-нерезидентів, які зобов'язані сплатити податок до нотаріального оформлення об'єктів спадщини, та спадкоємців, які отримали у спадщину об'єкти, що оподатковуються за нульовою ставкою податку на доходи фізичних осіб.

Згідно з пунктом 174.4 статті 174 Податкового кодексу України нотаріус щокварталу подає до контролюючого органу за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса інформацію про видачу свідоцтв про право наспадщину та/або посвідчення договорів дарування в порядку, встановленому цим розділом для податкового розрахунку.

У взаємозв'язку з наведеним слід додати, що згідно з пунктом 179.1 статті 179 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Фізична особа зобов'язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в поданій нею податковій декларації (пункт 179.7 статті 179 Податкового кодексу України ).

Матеріали справи свідчать, що під час проведення перевірки, контролюючим органом встановлено факт отримання позивачем доходу в сумі 330866,64 грн. в 4 кварталі 2011 року при отриманні доходу внаслідок прийняття спадщини від фізичної особи, що не є членом сім'ї першого ступеня споріднення.

Так, як зазначено самим позивачем, у 2011 році останньою отримано спадщину від рідної сестри, а саме земельну ділянку на суму 270949,98 грн. та частину будинку на суму 59916,66 грн.

Згідно пп.14.1.263. п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України, членами сім'ї фізичної особи першого ступеня споріднення вважаються її батьки, чоловік або дружина, діти, у тому числі усиновлені. Інші члени сім'ї фізичної особи вважаються такими, що мають другий ступінь споріднення.

Отже, сестра не є членом сім'ї першого ступеня споріднення, а тому позивач, отримавши дохід у вигляді спадщини у 2011 році, повинна була подати до контролюючого органу декларацію про майновий стан і доходи та сплатити податок з доходів фізичних осіб за ставкою визначеною п. 167.2. ст. 167 Податкового кодексу України.

Таким чином, ОСОБА_1 отримавши у спадщину дохід у вигляді об'єкта нерухомості в розмірі 330866,64 грн. повинна була задекларувати цю суму та сплатити податок з доходів фізичних осіб.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, розмір суми податку з доходів фізичних осіб, що підлягав сплаті до бюджету за наслідками отриманого позивачем доходу у 2011 році у сумі 16543,33 грн. сплачений позивачем в повному обсязі, згідно платіжних доручень, наявних в матеріалах справи.

Відтак, враховуючи, що позивач виконав свій обов'язок зі сплати відповідного податкового зобов'язання за наслідками прийняття у спадщину майна, суд приходить до висновку, що позов в цій частині підлягає задоволенню шляхом скасування спірного рішення в частині нарахування основного зобов'язання у розмірі 16543,33 грн.

Що стосується нарахування штрафних санкцій, слід зазначити, що відповідно до положень пункту 123.1 Податкового кодексу України, на яку міститься посилання в акті перевірки та в оскаржуваному рішенні, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

В даному випадку до позивача застосована саме вищезгадана санкція у розмірі 4135,83 грн.

Так, враховуючи несвоєчасність сплати суми податку з доходів фізичних осіб, що підлягала сплаті до бюджету за наслідками отриманого позивачем доходу у 2011 році у сумі 16543,33 грн., суд зазначає про правомірність застосування до позивача суми штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 4135,83 грн.

У свою чергу, відповідно до п. 120.1. ст. 120 Податкового кодексу України, зокрема неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Як вбачається з Розрахунку фінансових санкцій з податку на доходи фізичних осіб до податкового повідомлення-рішення від 22 грудня 2014 року № , контролюючим органом за неподачу Позивачем податкової декларації про майновий стан і доходи за податковий (звітний) 2011 рік накладено на нього 170,00 грн. суми штрафу.

Так, під час розгляду справи, судом встановлено неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за податковий (звітний) 2011 рік до контролюючого органу, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку щодо законності та обґрунтованості оскарженого позивачем податкового повідомлення-рішення від 22 грудня 2014 року № в частині застосування до нього 170,00 грн. суми штрафу.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 94, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2.Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 22 грудня 2014 року № в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем в розмірі 16543,33 грн.

3. В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.Ю. Гарник