Справа № 803/2425/14
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

803/2425/14

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року

Справа № 803/2425/14

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого – судді Костюкевича С.Ф.,

при секретарі судового засідання Шафранюк І.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Луцької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС до Приватного підприємства «Руфусів» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків,

ВСТАНОВИВ:

01 грудня 2014 року Луцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Волинській області (далі – Луцька ОДПІ) звернулася з позовом до Приватного підприємства «Руфусів» (далі – ПП «Руфусів») про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Ухвалою суду від 26.12.2014 року зупинено провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративної справі №803/2314/14 за позовом Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області до Приватного підприємства «Руфусів» про арешт коштів на рахунках платника податків.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 26.03.2013 року, яка залишена без змін Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.06.2015 року, в задоволенні адміністративного позову Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області до Приватного підприємства «Руфусів» про арешт коштів на рахунках платника податків відмовлено повністю.

Ухвалою суду від 16.12.2015 року провадження у справі поновлено, замінено позивача, Луцьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Волинській області його правонаступником - Луцькою об’єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у зв'язку з наявністю податкового боргу у відповідача і виникненням права податкової застави на його майно Луцькою ОДПІ 29 вересня 2014 року було прийнято рішення № 26 про опис майна платника податків у податкову заставу на підставі статті 89 Податкового кодексу України (ПК України).

Відповідно до пункту 89.3 статті 89 ПК України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим.

Проте, при виїзді податкового керуючого за юридичною адресою ПП «Руфусів»: Волинська область, місто Луцьк, вулиця Дубнівська, 22, відповідачем не було допущено податкового керуючого для здійснення опису майна у податкову заставу і не подано документів, необхідних для такого опису.

Згідно з правилами пункту 89.4 ПК України у разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу.

На виконання вимог закону податковим керуючим 07 листопада 2014 року було складено акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу № 515/25.

Відповідно до підпункту 94.2.7 пункту 94.2 статті 94 ПК України адміністративний арешт майна може бути застосовано, зокрема, якщо платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу.

У зв'язку з наведеним позивач просив підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна платника податків.

16 грудня 2015 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, повністю підтримує позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

У зв’язку з цим, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача або його представника, оскільки судом вжиті всі передбачені заходи для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду судової справи з його участю та реалізації права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Разом з тим, частиною 1 статті 41 КАС України визначено, що у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням наведеного, справу вирішено у відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, проаналізувавши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає, з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Волинського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2014 року у справі № 803/1525/14 за адміністративним позовом Луцької ОДПІ до ПП «Руфусів» про стягнення податкового боргу, яка набрала законної сили 09 вересня 2014 року, стягнуто з відповідача до Державного бюджету України податковий борг в сумі 194 799 грн. 17 коп.

29 вересня 2014 року Луцькою ОДПІ прийнято рішення № 26 про опис майна у податкову заставу.

07 листопада 2014 року податковим керуючим складено акт про відмову платника податків від опису майна у податкову заставу № 515/25.

В подальшому 10 листопада 2014 року Луцькою ОДПІ прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ПП «Руфусів», у зв’язку з чим Луцька ОДПІ звернулася до суду з вищезазначеним позовом.

Згідно з підпунктом 16.1.13 пункту 16.1 статті 16 ПК України до обов'язків платників податків належить допускати посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов'язані з утриманням об'єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно із пунктом 89.1 статті 89 ПК України право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов’язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов’язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Відповідно до пунктів 89.3, 89.4 статті 89 ПК України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, яке предявляється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом державної податкової служби. Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих. У разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу.

Статтею 94 ПК України визначено поняття, умови та порядок застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Відповідно до підпункту 94.2.7 пункту 94.2 статті 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу.

У відповідності до пунктів 94.3, 94.4, 94.10 статті 94 ПК України арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті. Арешт майна може бути повним або умовним. Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов'язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону. Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов'язковому попередньому отриманні дозволу керівника відповідного органу державної податкової служби на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником органу державної податкової служби, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення. Арешт на майно може бути накладено рішенням керівника органу державної податкової служби (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Як вказано у підпункті 94.2.7 пункту 94.2 статті 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу.

Судом встановлено, що Луцька ОДПІ зверталась в суд з аналогічним позовом про арешт коштів на рахунках платника податків на підставі цього ж рішення про опис майна №26 від 29.09.2014 року, що й у даній справі. Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 27.11.2014 року в справі №803/2314/14, яка залишена без змін Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.06.2015 року, в задоволенні адміністративного позову Луцької ОДПІ до ПП «Руфусів» про арешт коштів на рахунках платника податків відмовлено повністю. При розгляді справи контролюючим органом не доведено недопущення платником податків податкового керуючого до опису майна в податкову заставу, тому була відсутня підстава, передбачена підпунктом 94.2.7 пункту 94.2 статті 94 ПК України, для застосування арешту коштів на рахунках платника податків, а тому в задоволенні адміністративного позову слід відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, обов’язковою умовою для застосування арешту є не допуск податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу, отже, зі встановлення судом в справі №803/2314/14 тих обставин, що контролюючим органом не доведено недопущення платником податків податкового керуючого до опису майна в податкову заставу, відпали підстави для адміністративного арешту майна.

З огляду на наведене, суд вважає, що відсутні підстави для підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна ПП «Руфусів», а відтак, позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача безпідставні, не підтверджені матеріалами справи, не доведені у судовому засіданні, а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 2, 11, 17, 41, 71, 72, 158, 159, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі статтей 16, 89, 94 Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Луцької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області до Приватного підприємства «Руфусів» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 21 грудня 2015 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий С.Ф. Костюкевич