Справа № 8450/12/2070
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"22" грудня 2015 р. Справа № 8450/12/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бадюкова Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю Харківреконструкція, ОСОБА_2 приватне підприємство фірма Апіс, Товариство з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія Іванов про визнання дій неправомірними та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1М.) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області (далі по тексту відповідач, ІДАБК у Харківській області, ІДАБК), треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю Харківреконструкція (далі по тексту третя особа 1, ТОВ Харківреконструкція), ОСОБА_2 приватне підприємство фірма Апіс (далі по тексту третя особа 2, МППФ «Апіс»), Товариство з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія Іванов (далі по тексту третя особа 3, ТОВ «БК Іванов») в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд:

- визнати неправомірними дії Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області щодо реєстрації 19.04.2012 року за № ХК3 Декларації про готовність об'єкта до експлуатації;

- скасувати рішення про реєстрацію 19.04.2012 року за № ХК3 Декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що мешкає у АДРЕСА_1. у двоповерховому будинку і вхід в її квартиру розташований з двору на рівні другого поверху. Напроти виходу з квартири на прибудинковій території існувала камяна огорожа з кованою металевою решіткою, яка відокремлювала прибудинкову територію від вулиці. На цій території нею була влаштована клумба, на якій висаджені рослини.

У 2006 році ОСОБА_3 та працівники МППФ Апіс без будь-яких дозвільних документів знесли капітальну огорожу, знищили зелене насадження на клумбі та встановили на його місці торговий кіоск. Згодом цей обєкт був декілька переміщений, реконструйований та перетворений з обєкту малої архітектурної форми у нежитлове приміщення магазину.

19 квітня 2012 року ІДАБК у Харківській області зареєстрована декларація про готовність вказаного обєкту до експлуатації.

Вважає, що ІДАБК у Харківській області зареєструвала декларацію про готовність обєкту до експлуатації без дотримання вимог чинного законодавства, оскільки в ній наведені неправдиві відомості про цей обєкт. Крім того, це нежиле приміщення не відповідає будівельним нормам і правилам та його експлуатація через незначний розрив між будівлями створює для неї та членів її сім'ї підвищену пожежну небезпеку, що порушує її права на безпечні умови проживання у власній квартирі. Просила задовольнити позов з підстав та мотивів, викладених у позовній заяві, письмових поясненнях до справи.

Відповідач направив до суду письмові заперечення, в яких зазначив на необґрунтованість позову у звязку із тим, що подана на реєстрацію Декларація була перевірена на повноту даних, зазначених у ній та була заповнена без порушень установлених вимог, як-то передбачено п.п. 21, 22 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, а тому були відсутні підстави для її повернення та не було правових підстав для відмови у реєстрації декларації, поданої замовником МППФ «Апіс». Просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, в якій підтримав позовні вимоги.

Відповідач та треті особи, представників в судове засідання не направили, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, заяви про розгляд даної справи без їх участі не надали.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд визнає можливим справу розглянути без участі в судовому засіданні представників сторін на підставі наявних у ній доказів.

Згідно вимог ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 КАС України під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які приймають участь у справі, фіксування судового засідання по справі за допомогою звукозаписувального пристрою згідно ст. ст. 12, 41 КАС України не здійснюється.

Дослідивши подані сторонами документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 мешкає у м. Харкові по вул. Ярославській, б. 1, кв. 3, що розташована на другому поверсі і вихід з неї влаштований на рівні другого поверху на придворову територію та включена до майнового комплексу (житлові будинки, споруди, огорожі), який рахується на балансі КП «Жилкомсервіс», що підтверджується копією довідки від 23.05.2012 р. дільниці № 27 КП «Жилкомсервіс».

Як вбачається з матеріалів справи, замовником МППФ Апіс були подані до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Харківській області два примірника Декларації про готовність до експлуатації об'єкта Реконструкція нежитлової будівлі літ. А-1 під магазин продовольчих товарів за адресою: вул. Ярославська, 1-А, м. Харків», яка, на підставі службової записки від 19.04.2012 року щодо реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації, головного державного інспектора Логачова Р.О., погодженої начальником відділу ОСОБА_4, перевіреної головним спеціалістом відділу видачі дозвільних документів та ліцензування ОСОБА_5,- була зареєстрована Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Харківській області від 19 квітня 2012 року № ХК 3.

У зазначеній Декларації, відповідач вказує на те, що нежитлова будівля літ «А-1» під магазин продовольчих товарів знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Ярославська, 1-а. Водночас, у п. 11 цієї ж Декларації «Інформація про обєкт» зазначено місцезнаходження обєкта: вул. Чеботарська, ріг вул. Ярославської в м. Харків. Таким чином, у Декларації містяться розбіжності щодо місцезнаходження обєкта.

Крім того, у п. 11-1 «Інформація про документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договір суперфіцію» вказаної Декларації вказаний договір оренди землі від 30.12.2009 року № 06.

Дослідивши зазначений договір на предмет правомірності вказання його у Декларації, суд зазначає про те, що згідно пунктів 1 та 2 договору оренди землі в оренду передається земельна ділянка площею 0, 0020 га, яка знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Чеботарська, ріг вул. Ярославської, а не м. Харків, вул. Ярославська, 1-а.

Крім того, у п. 8 договору оренди землі від 30.12.2009 року № 06 встановлено строк дії договору до 28.08.2010 року.

Відповідачем та третіми особами до суду не надано, а судом при виконанні вимог ст. 11 КАСУ не виявлено доказів продовження дії строку договору оренди землі від 30.12.2009 року № 06 та доказів його чинності на момент прийняття оскаржуваного рішення та вчинення дій субєктом владних повноважень. Навпаки, Управління земельних відносин листом від 14.01.2011 року № Ко-6-25161/1-10.08-39 повідомило ОСОБА_6 про те, що термін дії договору землі № 06 скінчився, право користування зазначеною земельною ділянкою не поновлено.

Крім того, як вбачається з п. 15 договору оренди землі від 30.12.2009 року № 06, земельна ділянка передається в оренду для розміщення малої архітектурної форми (кіоск для продажу продуктів харчування) для здійснення підприємницької діяльності в той час як у п. 12 Декларації зазначений опис обєкта нежитлова будівля літ. «А-1» відносно будівництва якої, відсутні документи про виділення земельної ділянки.

У висновку по матеріалам технічної документації із землеустрою щодо оформлення документів, що посвідчують право на земельну ділянку МПП фірми «Апіс» по вул.. Чеботарській, ріг вул. Ярославської для розміщення малої архітектурної форми з метою здійснення підприємницької діяльності (кіоск для продажу продуктів харчування_ у Ленінському районі м. Харкова Управління містобудування та архітектури від 27.05.2008 року № 5045/0/27-08 зазначено, що на використання цієї земельної ділянки було встановлено обмеження містобудівного характеру: заборона стаціонарного будівництва.

Згідно із положеннями статей 110, 111 Земельного кодексу України на земельну ділянку можуть бути встановлені обмеження щодо її використання. Обмеження встановлюються законом або документом виконавчого органу влади.

Отже, відповідач при прийнятті рішення щодо реконструйованого МППФ Апіс ОСОБА_2, був обізнаний про недотримання забудовником вимог містобудівного та земельного законодавства, але здійснив реєстрацію декларації про готовність обєкта до експлуатації, в яку внесені недостовірні дані щодо обєкту будівництва.

Крім того, в матеріалах справи міститься висновок № 1737 від 23.06.2011 року судової будівельно технічної експертизи, проведеної Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_2, по цивільній справі № 2-71/11 за позовом ОСОБА_3 до МПП «Апіс», Харківської міської ради, третя особа ТОВ «Аскона» про визнання дійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності, відповідно до якого: «Досліджувана споруда стаціонарна мала архітектурна форма (МАФ), тимчасова одноповерхова споруда торговельного призначення для провадження підприємницької діяльності, виготовлена з полегшених конструкцій, встановлена тимчасово без закладення фундаменту, з самовільно улаштованим тамбуром і облицюванням з фасадної сторони тильного фасаду самонесучою стіною з керамічної (червоної) цегли на фундаменті». Згідно п. 2 висновку споруда, що розташована по вул. Ярославська, 1-А в м. Харкові не відповідає будівельним нормам та правилам.

25.01.2012 року ОСОБА_6 на імя начальника ІДАБК був направлений лист з додатками ухвалою Ленінського райсуду м. Харкова від 08.12.2011 року, висновок № 1737 судової будівельно-технічної експертизи, які згідно листа ІДАБК від 23.02.2012 року № 7/20-881 були прийняті до уваги.

Зазначені вище обставини свідчать про невідповідність даних, як у тексті самої Декларації, так і невідповідність даних щодо права користування земельною ділянкою, на якій розташовано обєкт.

Крім того, як вбачається з листа Харківського міського управління Головного управління МНС України в Харківській області від 20.01.2011 року № 47/340 при перевірці з виходом на місце зясовано, що кіоск за вказаною адресою встановлений на підставі акту технічної комісії про прийняття стаціонарної малої архітектурної форми до експлуатації від 18.09.2007 року. На теперішній час місце розташування кіоску змінено власником у звязку з чим, не дотримуються протипожежні відстані до житлового будинку по вул.. Ярославська, 1 та нежитлових приміщень літ. «Г-1» та «Д-1» (згідно вимог таб.1 дод 3.1 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування та забудова міських та сільських поселень» відстань повинна бути не менш ніж 10 метрів).

Листом від 31.05.2012 року № 23/031/2393 Головним управлінням Держтехногенбезпеки у Харківській області ОСОБА_6 та начальника Ленінського РВ м. Харкова ГУ Держтехногенбезпеки у Харківській області було повідомлено про те, що при перевірці з виходом на місце зясовано, що за вказаною адресою, розташований кіоск з недотриманням протипожежних відстаней до житлового будинку по вул. Ярославській, 1 в м. Харкові (згідно вимог таб.1 дод 3.1 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування та забудова міських та сільських поселень» відстань повинна бути не менш ніж 10 метрів).

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України від 20 травня 1999 року № 687-ХІV Про архітектурну діяльність (із змінами та доповненнями) будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до державних стандартів, норм і правил.

Відповідно до статті 4 Закону України від 05 листопада 2009 року №1704-УІ Про будівельні норми (із змінами та доповненнями) державна політика у сфері нормування у будівництві базується, зокрема, на принципі створення безпечних умов для життя та здоров'я людини.

Суд зазначає, що відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктами 1, 3 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 08 квітня 2011 року № 439/11, Державна архітектурно-будівельна інспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства. Основними завданнями Державної архітектурно-будівельної інспекції України є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства, а саме: здійснення в межах своїх повноважень державного контролю за дотриманням законодавства, стандартів, нормативів, норм, порядків і правил із зазначених питань, виконання дозвільних та реєстраційних функцій у будівництві, ліцензування господарської діяльності, пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури тощо.

Пунктами 2, 5 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, визначено, що Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок за дотриманням: вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції, порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт, виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи та інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об'єкта будівництва.

Проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації згідно із пунктом 7 цього Порядку може бути предметом позапланової перевірки, яка здійснюється протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів.

Відповідно до частин першої, сьомої статті 39 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до І - III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів затверджений Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, яким передбачено, що прийняття в експлуатацію об'єктів, які належать до І - III категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Абзацом першим пункту 18 цього Порядку передбачено, що для прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів замовник (його уповноважена особа) подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення до Інспекції два примірники декларації за встановленою формою. Згідно з пунктом 21 та пунктом 22 Порядку Інспекція перевіряє протягом десяти робочих днів з дати подання (надходження) до неї декларації повноту даних, зазначених у ній, та реєструє декларацію. У разі, коли декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Харківській області повертає її на доопрацювання з обґрунтуванням підстав повернення у строк, передбачений для її реєстрації.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що Державні архітектурно-будівельні інспекції при реалізації наданих їм повноважень щодо реєстрації декларацій про готовність до експлуатації обєктів зобовязані й здійснювати відповідні перевірки повноти та відповідності даних, зазначених у цих деклараціях, у тому числі й шляхом обстеження самого обєкта будівництва.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Суд зазначає, що відповідач, в порушення вимог ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, не довів правомірність та обґрунтованості вчинених дій та прийнятого рішення, у звязку із чим такі дії є неправомірними, а прийняте рішення підлягає скасуванню, а відтак позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю Харківреконструкція, ОСОБА_2 приватне підприємство фірма Апіс, Товариство з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія Іванов про визнання дій неправомірними та скасування рішення задовольнити в повному обсязі.

Визнати неправомірними дії Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області щодо реєстрації 19.04.2012 року за № ХК3 Декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Скасувати рішення Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області про реєстрацію 19.04.2012 року за № ХК3 Декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Бадюков Ю.В.