Справа № 22-а-21335/11
Суддя: Турік В.П.
Дата ухвалення: 2011-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Категорія - 10.3.2 (ІV) ОСОБА_1
Доповідач Турік В.П.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 травня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Турік В.П.

суддів: Савіної Г.О., Братіщевої Л.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Кривому Розі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 26 січня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради про визнання незаконною бездіяльності субєкта владних повноважень, зобовязання проведення перерахунку на оздоровлення громадянину, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, -

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2008 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради (наділі УПСЗН виконкому Жовтневої районної у місті ради) про визнання незаконною бездіяльності субєкта владних повноважень, зобовязання проведення перерахунку на оздоровлення громадянину, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, посилаючись на те, що відповідач, в порушення ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виплачував йому, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, інваліду 3-ї групи щорічну допомогу на оздоровлення з 2000 по 2007 роки не в повному обсязі.

Просив суд визнати незаконними дії відповідача по несплаті йому щорічної одноразової допомоги на оздоровлення в розмірах, передбачених ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобовязати відповідача здійснити перерахунок по виплаті щорічної одноразової допомоги на оздоровлення за 2000-2007р.р., стягнути на його користь недоплачену суму такої допомоги за вказаний період в розмірі 6983 грн., зобовязати відповідача здійснювати надалі на його користь нарахування такої допомогу в законом визначеному розмірі та стягнути з відповідача витрати на правову допомогу.

Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 26 січня 2010 року задоволено частково позов ОСОБА_2

Визнано протиправною бездіяльність УПСЗН виконкому Жовтневої районної у місті ради по несплаті ОСОБА_2 щорічної одноразової допомоги оздоровлення в розмірах, передбачених ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 2000 року по 2005 рік включно та за 2007 рік.

Зобовязано УПСЗН виконкому Жовтневої районної у місті ради здійснити ОСОБА_2 виплату щорічної одноразової допомоги на оздоровлення в порядку ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»

Зобовязано УПСЗН виконкому Жовтневої районної у місті ради провести перерахунок виплат щорічної одноразової допомоги на оздоровлення ОСОБА_2 за період з 2000 року по 2005 рік включно та за 2007 рік, виходячи з кратності мінімальних заробітних плат на час виплати даної компенсації з вирахуванням частково сплачених сум.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з УПСЗН виконкому Жовтневої районної у місті ради на користь ОСОБА_2 витрати за надання юридичної допомоги в сумі 400 грн., а також на користь держави судовий збір в сумі 3,40 грн.

В апеляційній скарзі відповідач УПСЗН виконкому Жовтневої районної у місті ради у місті ради ставить питання про скасування постанови суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позову в цій частині, посилаючись на неповне зясування обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, судом першої інстанції не враховано, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом, а також те, що відповідач, як розпорядник бюджетних коштів, проводив позивачу виплату щорічної допомоги на оздоровлення в порядку та розмірах, визначених Постановами Кабінету Міністрів України. Крім того, відповідач вважає, що судом безпідставно стягнуто з нього на користь позивача витрати на правову допомогу та на користь держави судовий збір.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами законність та обґрунтованість постанови суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга УПСЗН виконкому Жовтневої районної у місті ради підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є особою, що постраждала внаслідок ліквідації наслідків катастрофи на ЧАЕС та має статус учасника ліквідації аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, інваліда 3-ї групи.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з доведеності факту протиправної бездіяльності відповідача відносно виконання за період з 2000 року по 2005 рік включно та за 2007 рік ним приписів ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що призвело до порушення прав позивача, як учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, інваліда 3-ї групи на своєчасне нарахування та отримання щорічної одноразової допомоги на оздоровлення у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат, й з обовязку відповідача у звязку з цим здійснити перерахунок у відповідності до вищевказаного Закону та виплатити відповідні суми допомоги на його користь.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вирішуючи спір, суд першої інстанції невірно застосував норми процесуального права.

Так, відповідно до ст. 99 КАС України в чинній на той час редакції, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 КАС України в чинній на той час редакції, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна зі сторін.

Отже, у публічно-правових спорах, що становлять предмет розгляду справ адміністративного судочинства, передбачений строк давності звернення до суду, яким обмежується звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом прав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом 04.03.2008 року, тобто з пропуском строку звернення до суду, передбаченого ст. 99 КАС України (а.с. 1).

При розгляді справи відповідач просив застосувати наслідки пропуску строку звернення до суду (а.с. 21-23), в той час, як позивач ОСОБА_2 поновити цей строк не просив.

На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув, дійшовши хибного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що порушені права позивача не підлягають захисту у звязку з пропуском строку звернення до суду з позовом, й відповідно до положень п.4 ч.1 ст. 202 КАС України скасовує постанову суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та стягнені судових витрат з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову в цій частині.

В частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 постанова суду не оскаржується.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, п.4 ч.1 ст. 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 26 січня 2010 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту про визнання протиправною бездіяльності по несплаті щорічної одноразової допомоги оздоровлення за період з 2000 року по 2005 рік включно та за 2007 рік, зобовязання здійснити виплату щорічної одноразової допомоги на оздоровлення за вказаний період, виплачувати надалі таку допомогу в законом встановленому розмірі, а також стягненні судових витрат скасувати й прийняти в цій частині нову постанову.

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради про визнання протиправною бездіяльності по несплаті щорічної одноразової допомоги оздоровлення за період з 2000 року по 2005 рік включно та за 2007 рік, зобовязання здійснити виплату щорічної одноразової допомоги на оздоровлення за вказаний період, виплачувати надалі таку допомогу в законом встановленому розмірі та в стягненні судових витрат.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: