Справа № 820/2585/15
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2015-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

14 грудня 2015 р. справа № 820/2585/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мельникова Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Цибульник Г.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Агросвіт" до державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення, визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, визнання незаконним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Агросвіт" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, в якому просить суд

- скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області № НОМЕР_1 від 04.03.2015р., яким ТОВ ТД Агросвіт зменшено розмір залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (ряд 24 Декларації) за червень 2014 року на суму 17966,00грн.;

- визнати протиправними дії ДПІ у Київському районі м. Харкова Головного управлінні Міндоходів у Харківській області щодо формування висновків посадових осіб ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області, які викладені в Акті перевірки від 18.02.2015р. № 472/20-31-22-03-07/38158635, щодо порушення ТОВ «ТД «Агросвіт» п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, ст. 44, ст. 185. ст. 187. п.198.2. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, 200.2, 200.3 ст. 200, ст. 201 Податкового кодексу України, внаслідок визнання правочинів між ТОВ «ТД «Агросвіт», і підприємством - покупцем ТОВ «Торгівельний будинок «АМСТОР», по ланцюгу в обсягах і згідно номенклатури поставки товару від постачальника ТОВ "Світ Олія», згідно отриманого від Світловодського ОП1 ГУ Міндоолів у Кіровоградській області акту «Про результати проведення зустрічної звірки ТОВ «Світ Олія», (код за ), з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «ЮВЕНТУС-ГРУП» () за березень 2014 року» від 19.08.2014р. № 235/2200/380660/68, в частині отриманого підприємством ТОВ -ТД «Агросвіт», податкового кредиту від ТОВ «Світ Олія», (код за ), які включені підприємством ТОВ «ТД «Агросвіт», до декларації з податку на додану вартість за червень 2014 року, встановлено завищення податкових зобов'язань за березень 2014 року на загальну суму 248703,00грн. та завищення податкового кредиту за червень 2014 року на загальну суму 248703,00грн.;

- зобов'язати ДПІ у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області виключити з Інформаційних баз даних, особової картки ТОВ «Торгівельний Дім «Агросвіт» та єдиній базі співставлення податкових зобов'язань платників податків висновки, що містяться у Акті перевірки від 18.02.2015р. № 472/20-31-22-03-07/38158635, щодо порушення ТОВ «ТД «Агросвіт» п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, ст. 44, ст. 185, ст. 187, п.198.2. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, 200.2, 200.3 ст. 200, ст. 201 Податкового кодексу України, внаслідок визнання правочинів між ТОВ «ТД «Агросвіт», і підприємством - покупцем ТОВ «Торгівельний будинок «АМСТОР», по ланцюгу в обсягах і згідно номенклатури поставки товару від постачальника ТОВ «Світ Олія», згідно отриманого від Світловодського ОПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області акту «Про результати проведення зустрічної звірки ТОВ «Світ Олія», (код за ), з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «ЮВЕНТУС-ГРУП» () за березень 2014 року» від 19.08.2014р. № 235/2200/380660/68, в частині отриманого підприємством ТОВ «ТД «Агросвіт», податкового кредиту від ТОВ «Світ Олія», (код за ), які включені підприємством ТОВ «ТД «Агросвіт», до декларації з податку на додану вартість за червень 2014 року, встановлено завищення податкових зобов'язань за березень 2014 року на загальну суму 248703,00грн. та завищення податкового кредиту за червень 2014 року на загальну суму 248703,00грн.;

- визнати незаконним та скасувати наказ в.о. начальника ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області Кравченко А.1. № 168 від 06.02.2015р. «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ТД «Агросвіт»;

- визнати протиправними дії ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області з проведення виїзної позапланової документальної перевірки ТОВ «Торгівельний Дім «Агросвіт» () по взаємовідносинам з ТОВ «Світ Олія» () з питань правильності визначення, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість за період з 01.06.2014р. по 30.06.2014р. та подальшому ланцюгу постачання, за результатами якої було складено Акт перевірки від 18.02.2015р. № 472/20-31-22-03-07/38158635.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що контролюючим органом було проведено перевірку ТОВ "ТД "Агросвіт", за результатами якої складено Акт № 472/20-31-22-03-07/38158635 від 13.06.2014 року. На підставі даного акту, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 04.03.2015 року. Позивач зазначає, що проведення перевірки товариства є неправомірною, а прийняте спірне податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню, оскільки контролюючий орган дійшов до неправомірного висновку про порушення позивачем вимог діючого законодавства, крім того у позивача наявні всі первині документи які підтверджують факт взаємовідносин із контрагентами.

Представник позивача в судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, з підстав зазначених у позовній заяві.

Представник відповідачів в судовому засіданні заперечував проти позову, посилаючись на те, що перевірка та встановлені за її наслідком порушення позивачем вимог діючого законодавства є правомірними, та як наслідок, прийняте спірне податкове повідомлення-рішення є законним, а тому позов не підлягає задоволенню.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на повному, всебічному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів вбачається, що ТОВ ТД "Агросвіт" зареєстроване як юридична особа 10.04.2012 року № 0052773 за адресою: м. Харків, вул. М. Бажанова, 5 літ. Б-3 та взято на облік в ДПІ у Київському районі м. Харкова 11.04.2012 року за № 44997, .

Судом встановлено, що на підставі наказу начальника ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області, було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "ТД "Агросвіт" (), за результатами якої складено акт.

Відповідно до акту від 18.02.2015 року № 472/20-31-22-03-07/38158635 "Про результати виїзної позапланової документальної невиїзної позапланової перевірки ТОВ "ТД "Агросвіт" по взаємовідносинам з ТОВ "Світ Олія" () з питань правильності визначення, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість за період з 01.06.2014 року по 30.06.2014 року та подальшому ланцюгу постачання було встановлено порушення, а саме:

- п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, ст. 44, ст. 185, ст. 187, ст. 201 ПК України, внаслідок визнання правочинів між ТОВ "ТД "Агросвіт" () і підприємством-покупцем ТОВ "ТД "Амстор" () по ланцюгу в обсягах і згідно номенклатури поставки товару від постачальника ТОВ "Світ Олія" () згідно отриманого від Світловодської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області акту "Про результати проведення зустрічної звірки ТОВ "Світ Олія" з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ "Ювентус-Груп" () за березень 2014 року від 19.08.2014 року № 235/2200/38066068 в частині отриманого підприємством ТОВ "ТД "Агросвіт" податкового кредиту від ТОВ "Світ Олія", які включені підприємством ТОВ "ТД "Агросвіт" до декларації з податку на додану вартість за червень 2014 року, встановлено завищено податкових зобов'язань за березень 2014 року на загальну суму 248703,00 грн.;

- п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, ст. 44, п. 198.2, 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 п. 200.2, п. 200.3 ст. 200, ст. 201 ПК України, внаслідок визнання правочинів між ТОВ "ТД "Агросвіт" () і підприємством-покупцем ТОВ "ТД "Амстор" () по ланцюгу в обсягах і згідно номенклатури поставки товару від постачальника ТОВ "Світ Олія" () згідно отриманого від Світловодської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області акту "Про результати проведення зустрічної звірки ТОВ "Світ Олія" з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ "Ювентус-Груп" () за березень 2014 року від 19.08.2014 року № 235/2200/38066068 в частині отриманого підприємством ТОВ "ТД "Агросвіт" податкового кредиту від ТОВ "Світ Олія", які включені підприємством ТОВ "ТД "Агросвіт" до декларації з податку на додану вартість за червень 2014 року, встановлено завищено податкового кредиту за червень 2014 року на загальну суму 248703,00 грн.;

- п.п. 200.1, п.п. 200.3, п.п 200.4 (б) ст. 200 ПК України підприємством завищено "залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (ряд 24 Декларації) за червень 2014 року на суму 17966,00 грн..

За результатами проведеної перевірки, податковим органом було прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 04.03.2014 року, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 17966,00 грн..

Суд зазначає, що згідно п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити:1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; 2) для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок та в інших випадках, передбачених статтею 39 цього Кодексу; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної;5) у разі проведення зустрічної звірки; 6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Платники податків та інші суб'єкти інформаційних відносин зобов'язані подавати інформацію, визначену у запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом). У разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

З матеріалів справи вбачається, що на запит податкового органу від 15.09.2014 року за № 13423/10/20-31-22-03-14 про надання пояснень та їх документального підтвердження, ТОВ "ТД "Агросвіт" була надана відповідь від 20.10.2014 року № 863 та надано пояснення із долученням відповідних первинних документів.

Суд зауважує, що статтею 78 Податкового кодексу України чітко визначені обставини, з якими закон пов'язує виникнення права у податкового органу на проведення документальної позапланової перевірки.

Відповідно до п. 78.1. ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема: за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Пунктом 78.4 ст. 78 ПК України визначено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Судом встановлено, що керуючись пп. 78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України в.о. начальника ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області винесено наказ від 06.02.2015 року № 168 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ТД "Агросвіт".

Суд зазначає, що факт надання платником податків інформації та документів на запит податкового органу сам по собі не виключає призначення перевірки, якщо податковий орган в ході їх оцінки дійде висновку про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової інспекції.

Сам по собі факт проведення перевірки не може безпосередньо заподіяти майнову чи іншу шкоду особі, не призводить до настання невідворотних негативних наслідків, проведення перевірки є лише процедурою встановлення обставин, які необхідні для контролю за правильністю нарахування і сплати податків та інших обов'язкових платежів, а також є реалізацією свого права на проведення перевірок контролюючим органом. Законний інтерес платника податків в проведенні органом державної податкової інспекції перевірки його діяльності з дотриманням умов, встановлених законом, захищений наділенням його правом не допустити посадових осіб органу державної податкової служби до перевірки.

В разі коли платник податків не скористався цим правом і перевірка проведена, платник податків має право оскаржити рішення органу державної податкової служби, прийняте за результатами перевірки, з підстав не відповідності рішення закону чи компетенції органу державної податкової служби.

Слід зазначити, що спірний наказ є формою реалізації суб'єкта владних повноважень своїх владних управлінських функцій, який надає право на проведення перевірки та на підставі якого така проводиться. В даному випадку усі умови законодавства в межах спірних правовідносин з боку відповідача були дотримані.

Виходячи з правової природи рішення податкового органу про призначення перевірки, яке викладається у формі наказу, наказ є правовим актом індивідуальної дії, який розрахований на певне коло осіб та вичерпує свою дію виконанням, тобто наказ в.о. начальника ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області № 168 від 06.02.2015р. "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ТД "Агросвіт" вичерпав свою дію виконанням, є реалізованим, у зв'язку з чим не підлягає скасуванню.

Крім того, акт перевірки - це службовий документ, який стверджує факт проведення невиїзної документальної або виїзної планової чи позапланової перевірки фінансово-господарської діяльності суб'єкта господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання. Вказаний акт не є правовим актом індивідуальної дії, оскільки не є актом застосування норм права та не встановлює конкретні приписи, звернені до окремої особи. Такий акт є лише передумовою прийняття суб'єктом владних повноважень правових актів індивідуальної дії та встановлює факти, які самі по собі не є актом застосування норм права та не встановлюють конкретні приписи до позивача. Також, слід зазначити, що акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених порушень законодавства та не є остаточним документом, що зобов'язує до вчинення будь-яких дій, оскільки акт перевірки не носить обов'язкового характеру для особи, яка перевіряється, не встановлює, припиняє або змінює правовідносини, права та обов'язки осіб, не породжує правових наслідків. Права та обов'язки для суб'єкта господарювання, перевірку якого проведено, породжує саме рішення, прийняте на підставі складеного за результатами перевірки акта.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку що при проведенні перевірки ТОВ "ТД "Агросвіт" податковий орган діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб передбачений чинним законодавством, у зв'язку з чим позовні вимоги щодо визнання протиправними дії ДПІ у Київському районі м. Харкова Головного управлінні Міндоходів у Харківській області з формування висновків, які викладені в Акті перевірки від 18.02.2015р. № 472/20-31-22-03-07/38158635, визнання незаконними та скасування наказу в.о. начальника ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області № 168 від 06.02.2015р. "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ТД "Агросвіт", визнання протиправними дії ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області з проведення виїзної позапланової документальної перевірки ТОВ "Торгівельний Дім "Агросвіт", за результатами якої було складено Акт перевірки від 18.02.2015р. № 472/20-31-22-03-07/38158635 не підлягають задоволенню.

Що стосується реальності господарських відносин ТОВ "ТД "Агросвіт" з ТОВ "Світ Олія" та подальшому ланцюгу постачання ТОВ "Амстор", суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ "ТД "Агросвіт" та ТОВ "Світ Олія" укладено договір № 0901П від 09.01.2014 року та специфікації № 1 від 09.01.2014р., № 2 від 30.01.2014р. та № 3 від 12.02.2014р. до договору, відповідно до якого ТОВ ТД "Агросвіт" придбало у ТОВ "Олія Світ" соняшникову олію на умовах СРТ Дніпробузький Морський порт ТОВ МП "Термінал-Укрхарчозбутсировина" м. Миколаїв.

Виконання умов договору підтверджується податковими накладними № 52 -54 від 08.03.2014р, № 55-57 від 09.03.2014р., № 58 від 10.03.2014р, № 61, 3РК, № 63-64 від 11.03.2014р., № 65-71, 4(РК) від 12.03.2014р., № 92 від 16.03.2014р., № 170 від 26.03.2014р., № 206 від 31.03.2014р. разом на суму 9747408,00 грн. у т.ч. ПДВ 1624568,00 грн., видатковими накладними № 57-59 від 08.03.2014р., № 60-62 від 09.03.2014р., № 63 від 10.03.2014р., № 79-80, 83 від 11.03.2014р., № 81-82, 84, 85, 98, 99 від 12.03.2014р., № 100, 101, 107 від 13.03.2014р., № 117-120, 135 від 14.03.2014р., №122, 123, 144 від 15.03.2014р., №133, 134, 145 від 16.03.2014р., № 259, 278, 279 від 28.03.2014р., № 337 від 30.03.2014р., № 373 від 31.03.2014р..

В подальшому, між ТОВ "ТД "Агросвіт" та ТОВ "ТД "Амстор" укладено договір поставки № 303 МІ від 03.03.2014 року, відповідно до якого постачальник зобов'язується передати у власність покупця олію соняшникову нерафіновану, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар відповідно до умов договору. Придбана олія за місцем придбання була реалізована ТОВ "ТД "Амстор" на умовах СРТ Дніпробузький Морський порт ТОВ МП "Термінал-Укрхарчозбутсировина" м. Миколаїв.

Виконання умов договору підтверджується податковими накладними № 40 від 08.03.2014р., №42 від 09.03.2014р., №44 від 10.03.2014р., № 57 від 11.03.2014р., №59 від 12.03.2014р., № 68 від 13.03.2014р., №70 від 14.03.2014р., № 72 від 15.03.2014р., № 74 від 16.03.2014р., № 123 від 28.03.2014р., № 127 від 30.03.2014р., № 129 від 31.03.2014р, видатковими накладними № 080303 від 08.03.2014р., № 090301 від 09.03.2014р., № 100301 від 10.03.2014р., №110310 від 11.03.2014р., №120306 від 12.03.2014р., №130306 від 13.03.2014р., № 140303 від 14.03.2014р., №150301 від 15.03.2014р., № 160302 від 16.03.2014р., № 280302 від 28.03.2014р., № 300301 від 30.03.2014р., № 310303 від 31.03.2014р., реєстром відвантажень товару по договору № 303 МІ від 03.03.2014 року.

Згідно п. 11.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 року за № 128/2568 (далі - Правила) основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна.

Відповідно до абз.27 п.1 Правил товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

На підтвердження реальності виконання умов Договорів по транспортуванню ТМЦ, позивач надав копії відповідних товаро-транспортних накладних № 381051 від 31.03.2014р., №380762 від 27.03.2014р., № 380462 від 27.03.2014р., № 381057 від 27.03.2014р., №381056 від 30.03.2014р.

Підтвердження факту оплати вартості придбаного товару підтверджується платіжними дорученнями за № 349, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3 від 11.03.2014р., № 100869685, № 343-346, № 354 від 12.03.2014р., № 396, № НОМЕР_4 від 18.03.2014р., № 463 від 26.03.2014р., № 516-517, № НОМЕР_5 від 01.04.2014р. на загальну суму 9747408,00 грн..

Відповідно до листа Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року № 742/11/13-11 "Щодо однакового застосування адміністративними судами окремих приписів Податкового кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України" визначено, що з метою встановлення факту здійснення господарської операції, протиправності формування витрат та податкового кредиту для цілей визначення об'єкта оподаткування належить з'ясувати, зокрема, такі обставини, як: рух активів у процесі здійснення господарської операції, установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції та установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

При розв'язанні відповідних спорів судам варто враховувати принцип офіційного з'ясування обставин справи, передбачений частинами четвертою та п'ятою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України (лист Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011 року №1936/11/13-11 "Щодо підтвердження даних податкового обліку").

Перевіряючи обґрунтованість висновків податкового органу, та як наслідок правомірність визначення позивачу суму грошового зобовязання на підставі оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до положень 14.1.36 ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно п. 22.1. ст. 22 ПК України обєктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об'єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов'язує виникнення у платника податкового обов'язку.

Згідно п.138.2 ст.138 ПК України - витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов'язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді. Платник податку для визначення об'єкта оподаткування має право на врахування витрат, підтверджених документами, що складені нерезидентами відповідно до правил інших країн.

Відповідно до пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України, витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку. У разі втрати, знищення або зіпсуття зазначених документів платник податку має право письмово заявити про це органу державної податкової служби та здійснити заходи, необхідні для поновлення таких документів. Письмова заява має бути надіслана до/або разом із поданням розрахунку податкових зобов'язань за звітний податковий період. Платник податків зобов'язаний відновити втрачені, знищені або зіпсовані документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження такої заяви до органу державної податкової служби, митного органу. Якщо платник податку поновить зазначені документи в наступних податкових періодах, підтверджені витрати включаються до витрат за податковий період, на який припадає таке поновлення.

Таким чином, при складанні податкової звітності з метою правильного відображення господарської операції повинні враховуватись відповідні документи первинного обліку, а саме по зазначених операціях придбання результатів робіт (товарів) повинні бути в наявності як і акти виконаних робіт, так і результати таких виконаних робіт (товарів).

Згідно п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 ПК України, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку, окрім іншого, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України. Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, або дата відвантаження товарів. База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

Відповідно до п. 200.1, п. 200.3, п. 200.4 (б) ст. 200 ПК України визначено: 200.1 . Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. В свою чергу, право на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно п. 198.1 ст. 198 виникає, окрім іншого, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. При цьому, відповідно до п. 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за встановленою ставкою, протягом такого звітного періоду, окрім іншого, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 Кодексу). 200.3. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник зп попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а у разі відсутності податкового боргу-зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду. 200.4 (б). Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована с п. 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного періоду.

Також, відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податку.

Відповідно до абзацу 11 вищезазначеної статті Закону первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до вимог п.1.2 ст. 1, п.2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 р. за № 168/704, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 зазначеного Положення господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Суд зазначає, що всі перелічені суми податкового кредиту підтверджені відповідними податковими накладними, які не мають недоліків та відповідають вимогам п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України. В свою чергу, ці податкові накладні складені на підставі договорів, видаткових накладних, товарно-транспортних накладних.

Згідно із приписами п.п. 14.1.181 ст.14, п.198.3, п. 198.6. ст.19 ПК України визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду в тому числі у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Законом передбачено чіткий перелік підстав, які дають право на податковий кредит. Ці підстави дотримані позивачем в повному обсязі.

Оцінивши зазначені вище первинні документи за правилами ст.86 КАС України, суд зазначає, що зміст оглянутих документів містить назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; особистий підпис особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції; первинні документи виписані реально існуючими субєктами права.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оглянуті документи не мають дефектів форми або змісту, які в силу ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст.44 Податкового кодексу України, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704; далі за текстом Положення №88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, призвели до зміни в структурі активів платника податків, а відтак сприймаються судом як належні та допустимі докази реальності вчинення господарських операцій.

У ході розгляду справи відповідачем за правилами ч.2 ст.71 КАС України не спростовано достовірності відомостей цих первинних документів.

Окрім того, матеріали справи не містять жодних доказів наявності між позивачем та його контрагентами при укладанні і виконанні договорів, взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад. Таких доказів суду відповідачем не надано, а судом при виконанні вимог ст.11 КАС України не виявлено.

Виходячи з наведеного, фактичні обставини справи об'єктивно засвідчують здійснення господарської діяльності між позивачем та контрагентам і правомірність визначення позивачем складу витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, та податкового кредиту з податку на додану вартість з урахуванням первинних бухгалтерських документів та податкових накладних, які виписані відповідно до положень податкового законодавства.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про правомірність віднесення позивачем до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування сум по господарським операціям із контрагентами та формування на їх підставі податкового кредиту з податку на додану вартість, в зв'язку з чим, спірне податкове повідомлення-рішення від 04.03.2015 № НОМЕР_1 є незаконним та підлягає скасуванню.

Що стосується вимог щодо зобов'язання ДПІ у Київському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області виключити з Інформаційних баз даних, особової картки ТОВ "Торгівельний Дім "Агросвіт" та єдиній базі співставлення податкових зобов'язань платників податків висновки, що містяться у Акті перевірки від 18.02.2015р. № 472/20-31-22-03-07/38158635, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно підпункту 62.1.2 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України, податковий контроль здійснюється шляхом інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів.

Приписами пункту 71.1 статті 71 Податкового кодексу України встановлено, що інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Наказом Державної податкової служби України № 1197 від 24.12.2012 року "Про введення в експлуатацію інформаційної системи "Податковий блок" (далі - Наказ № 1197) з 01.01.2013 року введено в експлуатацію ІС "Податковий блок" в органах державної податкової служби всіх рівнів".

Згідно пункту 2.1 Наказу № 1197, існуючі інформаційні системи, в тому числі АС "Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматичного співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України", експлуатувалися паралельно з інформаційною системою "Податковий блок" до 31.01.2013 року.

Наказом ДПС України № 1198 від 24.12.2012 року "Про введення в дію Тимчасового регламенту експлуатації інформаційної системи "Податковий блок" (далі - Наказ № 1198), з 01.01.2013 року затверджено та введено в дію Тимчасовий регламент експлуатації інформаційної системи "Податковий блок".

Положенням підпункту 14.1.171 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що у цьому Кодексі поняття податкова інформація - вживається у значенні, визначеному Законом України "Про інформацію".

Згідно статті 16 Закону України № 2657-ХІІ від 02.10.1992 року "Про інформацію" (далі - Закон № 2657-ХІІ), податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Правовий режим податкової інформації визначається Податковим кодексом України та іншими законами.

Відповідно до статті 74 Податкового кодексу України, податкова інформація, зібрана відповідно до Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та завдань.

Відповідно до довідки ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 14.12.2015 року № 2091/9/20-31-22-05 зазначено, що дані податкової звітності ТОВ "ТД "Агросвіт" відображені в автоматизованій інформаційній системі "Податковий блок" в показниках, які самостійно задекларовані ТОВ "ТД "Агросвіт" в податкових деклараціях. Перевіряючим органом не вносилось до системи "Податковий блок" відхилення, коригування та зміни показників податкової звітності платника податків, які було задекларовано останнім за період з 01.06.2014 року по 30.06.2014 року. У підсистемі "Податковий аудит" АІС "Податковий блок" відображені дані про складання відповідачем акту від 18.02.2015р. № 472/20-31-22-03-07/38158635.

Позивачем не надано до суду доказів та судом під час розгляду справи не встановлено внесення відповідачем в інформаційній системі "Податковий блок" коригувань даних податкової звітності з податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Агросвіт", а відтак позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині скасування повідомлення-рішення від 04.03.2015 № НОМЕР_1, винесене державною податковою інспекцією у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Агросвіт" до державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення, визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, визнання незаконним та скасування наказу - задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення-рішення від 04.03.2015 № НОМЕР_1, винесене державною податковою інспекцією у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Агросвіт" (61002, м. Харків, вул. Маршала Бажанова, буд. 5, літера "Б-3", ідентифікаційний код юридичної особи 38158635) судовий збір у розмірі 1753 (одна тисяча сімсот п'ятдесят три) грн. 82 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 18 грудня 2015 року.

Суддя Р.В. Мельников