Справа № 577/5478/15-а
Суддя: Кущенко М. Ф.
Дата ухвалення: 2015-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 577/5478/15-а
Провадження № 2-а/577/137/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" грудня 2015 р. м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд в складі:

головуючого Кущенка М.Ф.

при секретарі Олійник В.П.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі про визнання дій неправомірними та зобовязання його здійснити перерахунок пенсії та виплату недоплати за період з 26 травня 2015р.,

В С Т А Н О В И В:

Позивач свої вимоги обґрунтовує вимоги тим, що він 11.12.1954р. народження, вийшов на пенсію за віком з 12.12.2014р. При нарахуванні розміру пенсії управління Пенсійного фонду до його трудового стажу не зарахувало період його роботи на ВАТ Конотопський електромеханічний завод із 1 серпня 2004р. по 20 листопада 2007р., що становить 3 роки і 3 місяці.

Відповідно до записів трудової книжки його загальний трудовий стаж становить 41 рік 10 місяців і 6 днів, а пенсія нарахована за стаж 38 років 7 місяців і 1 день. За поясненням відповідача № КЛ-4151210/476 від 27.10.2015р. у Державному реєстрі застрахованих осіб відсутня інформація , що в період з 1.08.2004р. по 20.11.2007р. він працював у ВАТ КЕМЗ. Але в його індивідуальних відомостях про застраховану особу із системи персонифікованого обліку наявна інформація, що ВАТ КЕМЗ у вказаний період йому нараховувало заробітну плату і проводило відрахування із неї в тому числі до пенсійного фонду , однак цей період не враховано при обчисленні його пенсії у звязку із несплатою підприємством страхових внесків до Пенсійного фонду України. Але розрахунково-платіжні листки по його заробітку свідчать, що із його заробітку за період з серпня 2004р. по листопад 2007р. утримувались відрахування до Пенсійного фонду, однак відповідач не бажає брати це до уваги. Це є незаконним, суперечить вимогам ст. 20, п.1 ст. 24, ст. 106 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування згідно яких обчислення страхових внесків застрахованих осіб здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, що підтверджують нарахування заробітної плати , на яку нараховуються страхові внески, які обчислюються виключно в грошовій формі щомісяця і сплачуються в сумі не меншій мінімального страхового внеску. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески , до них застосовуються фінансові санкції, а посадові особи несуть відповідальність. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків. Відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки саме воно перераховує страхові внески із заробітної плати застрахованої особи. В звязку із цим він не повинен нести матеріальну відповідальність у вигляді незарахування до його страхового стажу відповідного періоду роботи і, як наслідок, виплати пенсії в меншому розмірі. Перший раз він отримав пенсію 23.02.2015р. і в цей день офіційно дізнався про невключення до його трудового стажу вказаного періоду роботи, хоч до цього його повідомляли, що вказаний період роботи не буде включеним в його трудовий стаж для нарахування пенсії. Після цього він неодноразово звертався до відповідача і вищестоящих органів про неправомірність вказаних дій, однак на його звернення ніхто уваги не звернув.

Просив визнати дії відповідача неправомірними щодо неврахування його трудового стажу за період з 01.08.2004р. по 20.11.2007р. при нарахуванні його пенсії та відмови у її перерахунку і зобовязати відповідача здійснити такий перерахунок та провести виплату недоплаченого розміру пенсії за період з 12 грудня 2014р. Також просив стягнути із відповідача понесені судові витрати.

В судовому засіданні позивач свої вимоги уточнив і просить визнати неправомірними дії відповідача щодо періоду його роботи за період з 1 серпня 2004р. по 16 листопада 2007р. , оскільки в судовому засіданні було встановлено, що відповідач провів зарахування його стажу за 14 днів листопада 2007р. Також уточнив дату донарахування і виплати недоплаченої йому пенсії - з 26 травня 2015р.

Представник відповідача за дорученням ОСОБА_2 вимоги уточненого позову не визнала і пояснила, що позивачу перше нарахування призначеної йому пенсії було здійснено 18.02.2015р. на підставі Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування і вона не заперечує, що він отримав її 23.02.2015р., перебуваючи на обліку у їхньому управлінні з 12.12.2014р., коли подав заяву про призначення йому пенсії. Відповідно до положень ст. 40 вказаного закону для обчислення пенсії позивачу враховувалася його заробітна плата за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000р. А за бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про його заробіток у період до 1 січня 2016р. Для обчислення пенсії також враховується заробітна плата за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1.07.2000р. незалежно від перерв. І таким чином страховий стаж позивача становить 38 років 7 місяців і 1 день. Із вказаної величини йому і була нарахована пенсія. До страхового стажу позивача незарахований період його роботи з 01.08.2004р. по 16.11.2007р. на ВАТ Конотопський електромеханічний завод, оскільки підприємство хоч і утримувало із заробітку позивача необхідні відрахування на соціальне страхування, однак їх не перераховувало на відповідні рахунки Пенсійного фонду. Вони намагалися стягнути із підприємства вказані кошти, зверталися із відповідними вимогами до господарського суду. Однак постановою господарського суду Сумської області від 12.11.2007р. завод визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Але із-за відсутності ліквідаційної маси банкрута, їхні вимоги залишилися незадоволеними. І ухвалою господарського суду Сумської області від 21.04.2009р. вказане підприємство було ліквідоване без визначення правонаступника. Відповідно до наданих документів позивача його трудовий стаж становить 38 років 07 місяців і 1 день. До страхового стажу позивача не зарахований період його роботи з 01.08.2004р. по 16.11.2007р. За 14 днів листопада 2007р. трудовий стаж позивача для обрахування пенсії врахований, оскільки страхові внески, що утримані із заробітку позивача, вже новим підприємством було перераховане. Представлені позивачем індивідуальні відомості пенсійного фонду на ОСОБА_1 від 12.02.2013р. про перерахування із його заробітку відрахувань за вказаний період, що знаходяться на листах 57-62 видані ними помилково. Вони уточнили ці обставини станом на 03.12.2015р., де на листах 44 - 47 ці дані значаться, як такі, які підприємством на їхні рахунки не були перераховані. І ці дані відповідають дійсності. Просить врахувати пропущення строку позовної давності і відмовити в вимогах позову або залишити його без розгляду. Просить також звільнити їх від сплати понесених позивачем витрат на судовий збір, оскільки коштів на вказані дії їм не виділяють.

Вислухавши сторони та перевіривши матеріали справи, ознайомившись із даними пенсійної справи позивача суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню із слідуючих підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.20 ч.1, 24 ч.1 ,106 ч.10 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. За несвоєчасне перерахування страхових внесків працедавцем , передбачена відповідна відповідальність.

Судом встановлено, що позивач за період з 01.08.2004р. по 16.11.2007р. працював на ВАТ Конотопський електромеханічний завод. За цей період йому нараховувалася заробітна плата і із його заробітку працедавцем були відраховані платежі на соціальне страхування в розмірах визначених діючим законодавством. (л.с.9-15,32-36). Вказані обставини не заперечуються стороною відповідача. Однак із-за неплатежеспроможності підприємства, на якому працював позивач, вирахувані із заробітку позивача кошти на соціальне страхування не були перераховані на відповідні рахунки сторони відповідача. В послідуючому підприємство було визнано банкрутом і ліквідовано без визначення правонаступника. А вимоги відповідача до вказаного підприємства щодо відшкодування неперерахованих утриманих із працівників страхових платежів залишилися незадоволеними господарським судом із-за відсутності відповідної ліквідаційної маси. (л.с.65-66). Вказані обставини стали підставою для незарахування відповідачем до трудового стажу періоду роботи позивача з 01.08.2004р. по 16.11.2007р. , що вплинуло на величину пенсійних виплат. Таким чином відповідач карає позивача за відповідно невиконану роботу підприємством по перерахуванню утриманих із його заробітку коштів на відповідні рахунки відповідача відповідальність за що , згідно діючого законодавства, позивач не несе.

Таким чином відповідач порушує і конституційні положення передбачені ст.ст.1,3,8,19,21,22 Конституції України згідно яких права та свободи людини являються невідчужуваними та непорушними і не можуть бути звужені. А їх забезпечення і утвердження являється головним обовязком держави і її органів. А відповідно до положень ст. 61 Конституції до відповідальності, в тому числі і матеріальної у вигляді невключення до стажу відповідного часу роботи, що впливає на величину виплат, особу можливо притягнути тільки за відповідне правопорушення. Відповідач в судовому засіданні в порушення вимог ст 71 ч.2 КАС не довів, що саме із вини позивача відраховані із його заробітків кошти не були перераховані на їхні рахунки.

Відповідно до позиції Вищого адміністративного суду України, викладеній у інформаційному листі від 18.02.2014р. за № 212/11/14-14, наявність заборгованості перед Пенсійним фондом України зі сплати страхових внесків не може бути підставою для відмови у здійсненні перерахунку пенсії, оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, в якому працює застрахована особа.

Позивач уточнив свої позовні вимоги і вимагає їх задоволення в межах строку визначеного ст. 99 КАС.

Згідно із положеннями ст. 94 ч.1 КАС якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. В звязку із цим понесені витрати позивача на судовий збір підлягають стягненню із відповідача.

Виходячи із викладеного та керуючись ст.ст. 159 - 163 КАС, суд

П О С Т А Н О В И В :

Уточнені позовні вимоги задовільнити.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі щодо неврахування ОСОБА_3 трудового стажу за період з 01 серпня 2004р. по 16 листопада 2007р. для нарахування пенсії за віком. Зобов"язати управління Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі зарахувати вказаний період в трудовий стаж ОСОБА_1 та здійснити перерахунок його пенсії із урахуванням вказаного періоду , зобовязавши здійснити виплату позивачу з 26 травня 2015р. різниці у величині розміру пенсії, що виникла в результаті неврахування стажу з вказаного періоду.

Стягнути із управління Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 487,20 грн. понесених судових витрат

Апеляційне оскарження постанови суду може бути проведене шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Конотопський міськрайсуд протягом 10 днів, з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлений 23 грудня 2015р.

Суддя: ОСОБА_4