Справа № 826/15663/15
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2015-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 грудня 2015 року 14:43 № 826/15663/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі суддів Кобилянського К.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Корнієнка Вадима Івановича
до 1) Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» Волкова Олександра Юрійовича
2) Прокурора Київської області
про визнання протиправними дій (бездіяльності), скасування рішень та зобов'язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

Корнієнко Вадим Іванович (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича (далі - відповідач-1), прокурора Київської області (далі - відповідач-2), в якій просить суд:

1. визнати неправомірними (протиправними) дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» Волкова О.Ю. щодо безпідставної відмови у розгляді по суті адвокатського запиту від 30.06.2015 і наданні витребовуваних у запиті інформації та копій документів;

2. зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» Волкова О.Ю. розглянути адвокатський запит від 30.06.2015 по суті, надати відповідь на порушені у запиті питань, витребувану інформацію та копії документів;

3. визнати неправомірними (протиправними) дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» Волкова О.Ю. щодо визнання нікчемними наступних правочинів (згідно повідомлення № 5116/01 від Уповноваженої особи ФГВФО до ТОВ «СБС»):

- правочин з перерахування грошових коштів в сумі 7 000 000,00 (сім мільйонів гривень 00 кой.) з призначенням платежу «Надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги, згідно Договору №3 від 19.03.2015 р. без ПДВ з поточного рахунку НОМЕР_2, який відкрито у Банку та належить ОСОБА_4 на поточний рахунок № 001, який відкрито у Банку та належить ТОВ «СБС»;

- правочин з перерахування грошових коштів в сумі 6 558 310,00 (шість мільйонів п'ятсот п'ятдесят вісім тисяч триста десять гривень 00 коп.) з рахунку № 001, який належить ТОВ «СБС» та відкрито у ПАТ «Банк «Київська Русь» на погашення заборгованості за Кредитним договором № 19062-20/9-1 від 07.11.2014 року з призначенням платежу - погашення кредитної заборгованості, згідно кредитного договору № 19062-20/9-1 від 07.11.2014 року, без ПДВ;

5. скасувати неправомірні рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» Волкова О.Ю. щодо визнання нікчемними наступних правочинів (згідно повідомлення № 5116/01 від Уповноваженої особи ФГВФО до ТОВ «СБС»):

- правочин з перерахування грошових коштів в сумі 7 000 000,00 (сім мільйонів гривень 00 коп.) з призначенням платежу «Надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги, згідно Договору №3 від 19.03.2015 р. без ПДВ» з поточного рахунку НОМЕР_2, який відкрито у Банку та належить ОСОБА_4 на поточний рахунок № 001, який відкрито у Банку та належить ТОВ «СБС».

- правочин з перерахування грошових коштів в сумі 6 558 310,00 (шість мільйонів п'ятсот п'ятдесят вісім тисяч триста десять гривень 00 коп.) з рахунку № 001, який належить ТОВ «СБС» та відкрито у ПАТ «Банк «Київська Русь» на погашення заборгованості за Кредитним договором № 19062-20/9-1 від 07.11.2014 року з призначенням платежу - погашення кредитної заборгованості, згідно кредитного договору № 19062-20/9-1 від 07.11.2014 року, без ПДВ;

6. визнати неправомірними (протиправними) дії прокурора Київської області щодо безпідставної відмови у розгляді по суті адвокатського запиту від 30.06.2015, перенаправлення запиту до Уповноваженої особи ФГВФО (особи, дії якої оскаржуються), невжиття заходів прокурорського реагування і ненадання витребовуваних у запиті інформації та копій документів.

7. зобов'язати прокурора Київської області розглянути адвокатський запит від 30.06.2015 по суті, надати відповідь на порушені у запиті питання, витребовувану інформацію та копії документів, вжити до Уповноваженої особи ФГВФО відповідні заходи реагування передбачені Законом України "Про прокуратуру", спрямовані на поновлення прав і законних інтересів ТОВ "СБС".

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неправильне застосування відповідачами в межах спірних правовідносин Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Закону України «Про доступ до публічної інформації», Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що, на переконання позивача, зумовило невмотивований не розгляд його адвокатських запитів по суті.

Відповідачі заперечили по суті заявлених позовних вимог, посилаючись на те, що подані позивачем запити не відповідали вимогам, які визначені чинним законодавством до адвокатського запиту, внаслідок чого такі запити були розглянуті відповідно до Закону України «Про звернення громадян».

Справа розглянута в порядку письмового провадження, у відповідності до положень ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, за відсутності необхідності заслуховувати свідків чи експертів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

30 червня 2015 позивач звернувся до відповідача-1 із адвокатським запитом, в якому просив:

1. Особисто розглянути даний адвокатський запит по суті та вжити заходів, щодо усунення порушень з боку уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» вимог і положень Цивільного кодексу України, Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», які порушують права і законні інтереси ТОВ «СБС».

2. Невідкладно скасувати неправомірні рішення та припинити будь-які незаконні дії в частині, що стосуються повідомлення за № 5116/01 до ТОВ «СБС» від Уповноваженої особи ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь» щодо визнання вказаних у ньому правочинів нікчемними.

3. У разі відмови виконати цілком обґрунтовані вимоги, викладені у п. 2 адвокатського запиту, з метою захисту прав і законних інтересів ТОВ «СБС» шляхом оскарження неправомірних дій (бездіяльності), звернення до судочинних і правоохоронних органів, відшкодування завданої товариству матеріальної шкоди, надати інформацію про осіб, які особисто або колегіально приймали незаконні рішення та копії всіх документів, що були підставами для визнання Уповноваженою особою ФГВФО нікчемними наступних «правочинів»:

- правочин з перерахування грошових коштів в сумі 7 000 000,00 (сім мільйонів гривень 00 коп.) з призначенням платежу «Надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги, згідно Договору №3 від 19.03.2015 р. без ПДВ» з поточного рахунку НОМЕР_2, який відкрито у Банку та належить ОСОБА_4 на поточний рахунок № 001, який відкрито у Банку та належить ТОВ «СБС».

- правочин з перерахування грошових коштів в сумі 6 558 310,00 (шість мільйонів п'ятсот п'ятдесят вісім тисяч триста десять гривень 00 коп.) з рахунку № 001, який належить ТОВ «СБС» та відкрито у ПАТ «Банк «Київська Русь» на погашення заборгованості за Кредитним договором № 19062-20/9-1 від 07.11.2014 року з призначенням платежу - погашення кредитної заборгованості, згідно кредитного договору № 19062-20/9-1 від 07.11.2014 року, без ПДВ.

4. Направити на адресу Корнієнка В.І. відповідь про прийняті рішення і вжиті заходи щодо розгляду даного запиту разом із копіями витребуваних документів.

Листом від 07.07.2015 № 5953/16 відповідач-1 повідомив позивача, окрім іншого, про те, що запит складено з перевищенням повноважень, визначених Законами України «Про адвокатуру адвокатську діяльність» та Законом України «Про банки і банківську діяльність», внаслідок чого банк не має правових підстав для надання запитуваної інформації та документів.

Крім того, 30.06.2015 позивач звернувся до прокурора Київської області зі скаргою щодо недотримання вимог і положень Закону України «Про систему гарантування вкладів» фізичних осіб», Цивільного кодексу України, Закону України «Про банки і банківську діяльність», що привели до порушення прав і законних інтересів ТОВ «СБС», в якій просив:

1. Особисто розглянути скаргу по суті, всебічно перевірити викладені факти, надати їм належну правову оцінку та вжити заходів прокурорського реагування, спрямовані на усунення порушень з боку уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» вимог і положень Цивільного кодексу України, Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», які порушують права і законні інтереси ТОВ «СБС».

2. Невідкладно направити до Уповноваженої особи ФГВФО подання з метою усунення порушень закону, причин та умов, що їм сприяли; притягнення осіб до передбаченої законом відповідальності; припинення незаконних дій та бездіяльності Уповноваженої особи ФГВФО, інших посадових і службових осіб, винних у порушенні прав і законних інтересів ТОВ «СБС», із вимогою скасувати неправомірні рішення та припинити будь-які незаконні дії в частині, що стосуються повідомлення за № 5116/01 від 17.06.2015, направлене до ТОВ «СБС» від Уповноваженої особи ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь» щодо визнання вказаних у ньому правочинів нікчемними.

3. У разі відмови виконати цілком обґрунтовані вимоги, викладені у п. 2 скарги, з метою захисту прав і законних інтересів ТОВ «СБС» шляхом оскарження неправомірних дій (бездіяльності), звернення до судочинних і правоохоронних органів, відшкодування завданої товариству матеріальної шкоди, витребувати (зобов'язати Уповноважену особу ФГВФО надати) інформацію про осіб, які особисто або колегіально приймали незаконні рішення та копії всіх документів, що були підставами для визнання Уповноваженою особою ФГВФО нікчемними наступних «правочинів»:

- правочин з перерахування грошових коштів в сумі 7 000 000,00 (сім мільйонів гривень 00 коп.) з призначенням платежу «Надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги, згідно Договору №3 від 19.03.2015 р. без ПДВ» з поточного рахунку НОМЕР_2, який відкрито у Банку та належить ОСОБА_4 на поточний рахунок № 001, який відкрито у Банку та належить ТОВ «СБС».

- правочин з перерахування грошових коштів в сумі 6 558 310,00 (шість мільйонів п'ятсот п'ятдесят вісім тисяч триста десять гривень 00 коп.) з рахунку № 001, який належить ТОВ «СБС» та відкрито у ПАТ «Банк «Київська Русь» на погашення заборгованості за Кредитним договором № 19062-20/9-1 від 07.11.2014 року з призначенням платежу - погашення кредитної заборгованості, згідно кредитного договору № 19062-20/9-1 від 07.11.2014 року, без ПДВ.

4. Направити на адресу скаржника відповідь про прийняті рішення і вжиті заходи щодо розгляду даного запиту разом із копіями витребуваних документів.

Листом від 10.07.2015 № 05/1-2350 вих. 15 прокуратура Київської області повідомила Корнієнка В.І. про те, що на підставі ч. 3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» звернення адвоката Корнієнка В.І. в інтересах ТОВ «СБС» щодо правомірності дій уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Київська Русь» та з інших питань, направлено Виконавчій дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Позивач вважає, що внаслідок неправильного застосування відповідачами в межах спірних правовідносин Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Закону України «Про доступ до публічної інформації», Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», його звернення та скарга невмотивовано не були розглянуті відповідачами по суті.

За таких обставин, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Так, 06.07.15 до прокуратури Київської області надійшла скарга від 30.06.15 адвоката Корнієнка В.І. в інтересах ТОВ «СБС» щодо недотримання вимог і положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Цивільного кодексу України, Закону України «Про банки і банківську діяльність», що привели до порушень прав і законних інтересів ТОВ «СБС» з боку уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Київська Русь», яка в подальшому на підставі ч. 3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» направлена для розгляду до виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

У пункті 1 частини 1 статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» закріплено право адвоката під час здійснення адвокатської діяльності вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).

Згідно із визначенням, наведеним у статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатський запит - це письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об'єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.

Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов'язані не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

У вищевказаній скарзі Корнієнко В.І. посилався на положення Закону України «Про прокуратуру», які втратили чинність з 14.10.14 року.

При цьому, подана скарга не дає можливість ідентифікувати її як адвокатський запит, в розумінні статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», з огляду на відсутність в ній будь-яких аргументів щодо необхідності отримання документів і інформації для надання правової допомоги клієнту.

До вказаної скарги також не додано визначеного у абз. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» документу, зокрема, не надано ордер.

Доводи позивача щодо порушення прокуратурою Київської області вимог ч. 4 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» при направленні скарги 06.07.15 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є необґрунтованими, адже вказана скарга прокуратурою Київської області була направлена для розгляду до виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а не до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині, що стосується прокуратури Київської області, є необґрунтованими.

Стосовно визнання неправомірними (протиправними) дій уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» Волкова О.Ю., щодо безпідставної відмови у розгляді по суті адвокатського запиту від 30.06.2015 і наданні витребовуваних у запиті інформації та копій документів, суд зазначає наступне.

Як вже зазначалось, правовий статус адвокатського запиту встановлено ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об'єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.

Як вбачається з переліку додатків до адвокатського запиту, позивачем не виконано вимоги ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» в частині не додання до адвокатського запиту ордеру, або його посвідченої копії, внаслідок чого уповноваженою особою Фонду лист Корнієнко В.І. від 30.06.15 року розглянуто у відповідності до Закону України «Про звернення громадян» та надана відповідь листом від 07.07.15 вих. №5953/16.

Враховуючи зазначене, позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості позовних вимог в частині визнання неправомірними та скасування рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» Волкова О.Ю. щодо визнання нікчемними правочинів (згідно повідомлення № 5116/01 від Уповноваженої особи ФГВФО до ТОВ «СБС», суд зазначає наступне.

Постановою Правління Національного банку України від 19 березня 2015 року № 190 «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 19.03.2015 прийнято рішення № 61 про запровадження з 20.03.2015 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ».

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» призначено Волкова Олександра Юрійовича.

Тимчасову адміністрацію в ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» запроваджено строком на 3 місяці з 20 березня 2015 по 19 червня 2015 року включно.

Рішенням ФГФВО № 116 від 15.06.15 строк тимчасової адміністрації продовжено до 19.07.15 року включно.

29 вересня 2014 між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ОСОБА_4 укладено договір банківського вкладу в іноземній валюті «Супер - вклад» № 108971-44.7.

У відповідності до пункту 2.1. договору, вкладник надає банку, а банк приймає від вкладника на зберігання грошові кошти в формі депозитного вкладу в сумі 264 338,00 дол. США. Термін повернення вкладу - 29.04.15 року. Процентна ставка встановлюється у розміні 11 % річних.

19 березня 2015 до банку надійшла заява з вимогою про дострокове повернення частини коштів в сумі 289 938,00 дол. США згідно договору банківського вкладу № 108971-44.7 від 29.09.14 року.

В подальшому, грошові кошти у сумі 7 000 000 грн., які були зараховані на рахунок НОМЕР_2, відкритий у ПАТ «Банк «Київська Русь» та належить ОСОБА_4, були перераховані на поточний рахунок № 001, який відкрито у банку та належить ТОВ «СБС».

За рахунок частини коштів, які перераховані на користь ТОВ «СБС», останнє здійснило дострокове погашення заборгованості за кредитним договором № 19062-20/9-1 від 07.11.2014 в сумі 6 558 310,00 грн.

Як вбачається зі змісту листа уповноваженої особи Фонду від 17.06.2015 № 5116/01, єдиною підставою для визнання вказаних вище правочинів нікчемними стало те, що кінцевий строк погашення заборгованості за кредитним договором № 19062-20/9-1 - 15 травня 2017, в той час як ТОВ «СТС», шляхом залучення коштів позивача, погасило заборгованість по кредиту перед банком достроково - 19.03.2015.

На думку уповноваженої особи, дана обставина є належною підставою для визнання правочинів нікчемними.

Втім, суд не може погодитись з такою позицією уповноваженої особи, враховуючи наступне.

Положеннями частин 1 та 2 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду.

Уповноважена особа Фонду має право:

1) вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку;

2) укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом;

3) продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій;

4) повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів;

5) заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи;

6) звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку;

7) залучати до роботи у процесі здійснення тимчасової адміністрації за рахунок банку на підставі цивільно-правових договорів інших осіб (радників, аудиторів, юристів, оцінювачів та інших) у межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду. Такі договори можуть бути розірвані в односторонньому порядку у день повідомлення уповноваженою особою Фонду другої сторони про таке розірвання з наслідками, встановленими цивільним законодавством;

8) призначати проведення аудиторських перевірок та юридичних експертиз з питань діяльності банку за рахунок банку в межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду;

9) приймати на роботу, звільняти з роботи чи переводити на іншу посаду будь-кого з керівників чи працівників банку, переглядати їх службові обов'язки, змінювати розмір оплати їх праці з додержанням вимог законодавства України про працю;

10) зупиняти розподіл капіталу банку чи виплату дивідендів у будь-якій формі;

11) вчиняти дії, спрямовані на виконання плану врегулювання, відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Фонду.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Частина 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначає, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»;

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідачем-1 не визначено конкретної підстави нікчемності правочину неплатоспроможного банку, що передбачені у ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та не наведено причин, з яких договори позивача мають ознаки нікчемного правочину.

В той же час, в листі від 17.06.2015 № 5116/01 відповідач-1 посилається на те, що досліджувані в рамках даної справи правочини є нікчемними в силу положень ст. 228 Цивільного кодексу України, як такі, що суперечать інтересам держави.

Частина 1 ст. 203 Цивільного кодексу України встановлює, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч.1 ст. 228 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Згідно з ч.2 ст. 228 Цивільного кодексу України правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Частина третя цієї статті визначає, що у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Для застосування санкцій, передбачених статтею 228 Цивільного кодексу України, необхідним є наявність умислу на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, наприклад, вчинення удаваного правочину з метою приховання ухилення від сплати податків чи з метою неправомірного одержання з державного бюджету коштів шляхом відшкодування податку на додану вартість у разі його несплати контрагентами до бюджету.

Доказами в адміністративному судочинстві, за визначенням частини першої ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У відповідності до частин першої та четвертої статті 70 цього Кодекс, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідачем-1 не наведено, а судом встановлено відсутність підстав для визнання нікчемними правочинів в рамках спірних правовідносин. Відповідачем-1 також не надано доказів, які свідчили б, що зазначені правочин є такими, що порушують публічний порядок чи спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави.

Крім того, в силу положень ч. 3 ст. 228 Цивільного кодексу України питання недійсності правочину у разі недодержання вимоги щодо його відповідності інтересам держави і суспільства, його моральним засадам вирішується виключно судом.

В той час, такого судового рішення про визнання недійсними правочинів, сторонами не надано.

Таким чином, відповідачем-1 не доведено правомірності визнання правочинів нікчемними, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в цій частині.

В контексті зазначеного вище, суд також вважає за необхідне зазначити наступне.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.12.2015 витребувано від уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича засвідчену належним чином копію рішення щодо визнання нікчемними наступних правочинів: 1) правочину з перерахування грошових коштів в сумі 7 000 000,00 (сім мільйонів гривень 00 коп.) з призначенням платежу "Надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги, згідно Договору №3 від 19.03.2015 р. без ПДВ з поточного рахунку НОМЕР_2, який відкрито у Банку та належить ОСОБА_4 на поточний рахунок № 001, який відкрито у Банку та належить ТОВ "СБС"; 2) правочину з перерахування грошових коштів в сумі 6 558 310,00 (шість мільйонів п'ятсот п'ятдесят вісім тисяч триста десять гривень 00 коп.) з рахунку № 001, який належить ТОВ "СБС" та відкрито у ПАТ "Банк "Київська Русь" на погапіення заборгованості за Кредитним договором № 19062-20/9-1 від 07.11.2014 року з призначенням платежу - погашення кредитної заборгованості, згідно кредитного договору № 19062-20/9-1 від 07.11.2014 року, без ПДВ.

На виконання вимог ухвали суду від 04.12.2015 відповідачем надано належним чином завірені копії наступних повідомлень про нікчемність: № 4744/01 від 08.06.2015 та № 511/01 від 17.06.2015.

Як вище встановлено судом, позивач, обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, посилається на повідомлення № 5116/ від 17.06.2015.

Натомість, матеріали справи свідчать про те, що про існування повідомлення № 4744/01 від 08.06.2015, позивачу не відомо, адже відповідач не надав жодних доказів направлення/вручення даного повідомлення позивачу.

В той же час, зі змісту повідомлення № 4744/01 від 08.06.2015 вбачається, що відповідачем-1 також визнані нікчемними наступні правочини:

- правочин з дострокового повернення вкладу в сумі 285 170,80 доларів США на рахунок НОМЕР_1, на підставі меморіального ордеру №3524 від 19 березня 2015, проведено конверсію цієї суми у гривню;

- правочин з перерахування грошових коштів в сумі 6 588 903,15 грн. (шість мільйонів п'ятсот вісімдесят вісім тисяч дев'ятсот три гривні) з призначенням платежу «Зарахування гривні на поточний рахунок згідно Постанови НБУ №160 та заяви від 19.03.2015 з рахунку 6 на поточний рахунок НОМЕР_2, який відкрито у банку та належить ОСОБА_4.

З урахуванням фактичних обставин справи, та з метою всебічного і повного захисту порушених прав позивача, суд вважає за доцільне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним та скасувати рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» Волкова О.Ю. щодо визнання нікчемними наступних правочинів (згідно повідомлення № 4744/01 від 08.06.2015 Уповноваженої особи ФГВФО до ТОВ «СБС»):

- правочин з дострокового повернення вкладу в сумі 285 170,80 доларів США на рахунок НОМЕР_1, на підставі меморіального ордеру №3524 від 19 березня 2015, проведено конверсію цієї суми у гривню;

- правочин з перерахування грошових коштів в сумі 6 588 903,15 грн. (шість мільйонів п'ятсот вісімдесят вісім тисяч дев'ятсот три гривні) з призначенням платежу «Зарахування гривні на поточний рахунок згідно Постанови НБУ №160 та заяви від 19.03.2015 з рахунку 6 на поточний рахунок НОМЕР_2, який відкрито у банку та належить ОСОБА_4.

Стосовно позовної вимоги про визнання неправомірними (протиправними) дій уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» Волкова О.Ю. щодо визнання нікчемними правочинів (згідно повідомлення № 5116/01 від Уповноваженої особи ФГВФО до ТОВ «СБС»), суд зазначає наступне.

Обов'язковою ознакою дій суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер. У цьому випадку самі по собі дії щодо визнання нікчемними договорів і транзакцій є правом Уповноваженої особи Фонду, внаслідок чого відсутні порушені права позивача, які підлягають захисту. Права позивача можуть бути порушені відповідачем-1 внаслідок прийняття за результатами перевірки актів індивідуальної дії, які можуть бути оскаржені в судовому порядку. Оскільки за результатами перевірки відповідності правочинів позивача вимогам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» було прийнято рішення, оформлене листом № 5116/01 від 17.06.2015, яке в рамках даної справи визнано протиправним та скасовано, то позивачем невірно обрано спосіб захисту порушеного права в частині позовної вимоги про визнання протиправними дій, внаслідок чого позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими.

Частиною 2 ст. 9 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись статтями 2-7, 69-71, 94, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1) Адміністративний позов Корнієнка Вадима Івановича - задовольнити частково.

2) Визнати протиправним та скасувати рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» Волкова О.Ю. щодо визнання нікчемними наступних правочинів (згідно повідомлення № 5116/01 від Уповноваженої особи ФГВФО до ТОВ «СБС»):

- правочин з перерахування грошових коштів в сумі 7 000 000,00 (сім мільйонів гривень 00 коп.) з призначенням платежу «Надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги, згідно Договору №3 від 19.03.2015 р. без ПДВ» з поточного рахунку НОМЕР_2, який відкрито у Банку та належить ОСОБА_4 на поточний рахунок № 001, який відкрито у Банку та належить ТОВ «СБС».

- правочин з перерахування грошових коштів в сумі 6 558 310,00 (шість мільйонів п'ятсот п'ятдесят вісім тисяч триста десять гривень 00 коп.) з рахунку № 001, який належить ТОВ «СБС» та відкрито у ПАТ «Банк «Київська Русь» на погашення заборгованості за Кредитним договором № 19062-20/9-1 від 07.11.2014 року з призначенням платежу - погашення кредитної заборгованості, згідно кредитного договору № 19062-20/9-1 від 07.11.2014 року, без ПДВ.

3) Визнати протиправним та скасувати рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» Волкова О.Ю. щодо визнання нікчемними наступних правочинів (згідно повідомлення № 4744/01 від 08.06.2015 Уповноваженої особи ФГВФО до ОСОБА_4):

- правочин з дострокового повернення вкладу в сумі 285 170,80 доларів США на рахунок НОМЕР_1, на підставі меморіального ордеру №3524 від 19 березня 2015, проведено конверсію цієї суми у гривню;

- правочин з перерахування грошових коштів в сумі 6 588 903,15 грн. (шість мільйонів п'ятсот вісімдесят вісім тисяч дев'ятсот три гривні) з призначенням платежу «Зарахування гривні на поточний рахунок згідно Постанови НБУ №160 та заяви від 19.03.2015 з рахунку 6 на поточний рахунок НОМЕР_2, який відкрито у банку та належить ОСОБА_4.

4) В решті позову - відмовити.

5) Стягнути судові витрати в сумі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп. на користь Корнієнка Вадима Івановича шляхом їх безспірного списання з рахунків Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за рахунок бюджетних асигнувань.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя К.М. Кобилянський