Справа № 2-а-321/11
Суддя: Богуславська і. А.
Дата ухвалення: 2011-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2а-249/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21січня2011 року Жовтневий районний суд м.Маріуполя в складі:головуючого судді Богуславської І.А., при секретарі Зал Т.І., розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ВДАІ Волноваського району ГУМВС України в Донецькій областіпро скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, посилаючись на те, що працівником ДАІ 07.12.2010р.було винесено постанову серії АН №944685 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у розмірі 255 гривень. Просить скасувати зазначену постанову, оскільки факт правопорушення був встановлений за допомогою технічного приладу Беркут, який не є автоматичним приладом фіксації, будь-які фотографії відсутні, що робить неможливим визначити, хто саме перевищив швидкість руху, чиї показники руху зафіксовані, оскільки поруч з ним рухалися й інші автомобілі, тому просить скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення.

У судове засідання позивачне зявився, надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутності, наполягав на задоволенні позову.

Представник відповідача в судове засідання не зявився по невідомим суду причинам. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми суд розглянув справу у відсутності сторін.

Дослідивши надані докази, матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АН1 №459100від 07.12.2010 року цього ж дня о 17:50 год. у населеному пункті, а саме м.Донецьку,водій автомобіля Фіат, держномер АН 9372ЕА, ОСОБА_1 рухався зі швидкістю 96 км/год, чим перевищиввстановлену швидкість руху на 36 км/год та порушила п.12.4 Правил дорожнього руху України, здійснивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КпАП України.

Відповідно до ст. 14-1 КУпАП, до адміністративної відповідальності за правопорушення сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів. За наявності обставин, які свідчать про вчинення порушення іншою особою, власник (співвласник) транспортного засобу може протягом десяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу повідомити про відповідні обставини (транспортний засіб знаходився у володінні чи користування іншої особи, вибув з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб тощо) орган (посадову особу) , що виніс постанову про накладення адміністративного стягнення. На період зясування та перевірки цих обставин виконання постанови про накладення адміністративного стягнення зупиняється до моменту встановлення особи, яка вчинила це правопорушення.

Відповідно до ст. 288 КУпАП, постанову уповноваженого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних та юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч.6 ст.258 КУпАП у разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом трьох днів з дня винесення такої постанови.

Так, як встановлено судом, фіксування порушення відбулося приладом Беркут, а не за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів. Прилад, яким проводився нагляд за дорожнім рухом з метою фіксації порушень ПДР України, не є автоматичним засобом фото- чи відео фіксації, оскільки він знаходиться у співробітника ДАІ, керується ним безпосередньо або через компютер. Між тим ст.14-1КУпАП передбачає, що для її застосування необхідно, щоб фіксація велася саме засобами фото-, кіно- або відео зйомки, які працюють в автоматичному режимі. За таких умов, така фіксація не відповідає вимогам закону, до того ж, не сприяє виконанню основних завдань міліції і, зокрема ДАІ по профілактиці та припиненню правопорушення.

До того ж, у постанові відсутні вказівки на те, хто саме проводив фото фіксацію. Між тим, це повинне бути зафіксоване, тим більше, що у відповідності до п.13.2 Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України (затверджено Наказом МВС від 13.11.2006р. №1111), до використання спеціальних засобів нагляду за дорожнім рухом допускаються лише співробітники, які вивчили інструкцію та склали заліки з використання цих приладів. Тому при оцінці як законності, так і достовірності фіксації порушень необхідно мати відомості про цих співробітників.

Крім того, з постанови про накладення адміністративного стягнення не вбачається, де саме було скоєне правопорушення, немає привязки до місця, не додані фотографії, відсутні пояснення свідків, тому немає можливості визначити, ким саме була перевищена швидкість руху.

Згідно з ч.2 ст.70 КАС України, що визначає належність та допустимість доказів, докази, одержані з порушенням закону, судом до уваги не беруться.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, обовязок доказування правомірності своїх дій в даному випадку покладено на відповідача.

За таких обставин, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушеннясерії АН №944685 від 07.12.2010 року, винесенавідносно ОСОБА_1,підлягає скасуванню.

На підставі ст.ст. 14-1, 280 КУпАП, керуючись ст.10, ст.69 ст.71, ст.158 ст.163, ст.167, 1712КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ВДАІ Волноваського району ГУМВС України в Донецькій областіпро скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АН №944685 від 07.12.2010 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст.122 ч.1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова судує остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Копія справжня: