Справа № 2а/0370/3713/12
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2015-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 р. Справа № 876/3252/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Яворського І. О., Кухтея Р. В.;

за участю секретаря судового засідання Мельничук Б. Б.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної інспекції сільського господарства у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2015 року в справі за позовом державного підприємства «Володимир-Волинське лісомисливське господарство» до Державної інспекції сільського господарства у Волинській області про скасування приписів, -

ВСТАНОВИВ:

06 листопада 2012 року Волинським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву державного підприємства «Володимир-Волинське лісомисливське господарство» до Державної інспекції сільського господарства у Волинській області про скасування приписів Державної інспекції сільського господарства у Волинській області № 000438 від 13 вересня 2012 року, № 000651 від 13 вересня 2012 року, № 000652 від 13 вересня 2012 року, № 000655 від 18 вересня 2012 року (з урахуванням заяв про зміну позовних вимог та про уточнення позовних вимог).

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що відповідачем під час проведення перевірки земельного законодавства не враховано те, що відповідно до проекту землеустрою від 2011 року на земельних ділянках позивача відсутній родючий шар ґрунту. Також вказано, що у листі Державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель у Волинській області від 21 червня 2006 року № 6-8-996/560.572 зазначено, що ґрунтовий покрив земельних ділянок, який не відповідає вимогам та показникам, встановленим у ГОСТах, не є родючим і не підлягає землюванню, а тому дозвіл на зняття та перенесення покриву (родючого шару ґрунту) земельних ділянок отримувати не потрібно. Крім того жодних доказів того, що підприємством під час ремонту дороги було знято родючий шар ґрунту немає.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2015 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано приписи Державної інспекції сільського господарства у Волинській області № 000438 від 13 вересня 2012 року, № 000651 від 13 вересня 2012 року, № 000655 від 13 вересня 2012 року, та № 000652 від 18 вересня 2012 року.

Зазначену постанову мотивовано тим, що Державною інспекцією сільського господарства у Волинській області неправомірно, необґрунтовано та не відповідно до вимог чинного законодавства було винесено оспорювані приписи, тобто відповідач діяв не в спосіб та не в межах, визначених Конституцією України та Законами України.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідачем Державною інспекцією сільського господарства у Волинській області, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Встановлено, що Державною інспекцією сільського господарства у Волинській області на виконання листа Державної фінансової інспекції у Волинській області № 03-070-14-14/6468 від 03 вересня 2012 року та направлення від 06 вересня 2012 року № 632 про проведення перевірки було проведено перевірку щодо дотримання вимог земельного законодавства в ДП «Володимир-Волинське лісомисливське господарство» за 2011 рік - звітний період 2012 року.

За результатами перевірки державним інспектором Державної інспекції сільського господарства у Волинській області ОСОБА_1 складено акти перевірки дотримання суб'єктом господарювання вимог земельного законодавства від 13 вересня 2012 року та від 18 вересня 2012 року, акти обстеження земельних ділянок № 6 від 13 вересня 2012 року, № 7, 8, 9 від 18 вересня 2012 року, видано приписи про усунення порушень земельного законодавства від 13 вересня 2012 року № 000438, № 000651, № 000655, від 18 вересня 2012 року № 000652, складено протоколи про адміністративне правопорушення № 000562 від 13 вересня 2012 року, № 000563 від 13 вересня 2012 року, № 000568 від 18 вересня 2012 року, та здійснено розрахунки розміру шкоди, заподіяної зняттям та перенесенням родючого шару ґрунту від 13 вересня 2012 року на суму 13965,25 грн., 30182,91 грн., 41325,46 грн., всього на загальну суму 85473,62 грн., та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 24 вересня 2012 року № 3.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну інспекцію сільського господарства України, затвердженого Указом Президента України № 459/2011 від 13 квітня 2011 року (далі - Положення) Державна інспекція сільського господарства України (Держсільгоспінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрі України через Міністра аграрної політики та продовольства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Відповідно до покладених завдань Держсільгоспінспекція України організовує та здійснює державний нагляд (контроль) у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, в тому числі за веденням державного обліку і реєстрації земель, достовірністю інформації про наявність та використання земель (пп. 1 п. 4 Положення).

Крім того, згідно з п. 5 Положення Держсільгоспінспекція України та її посадові особи в межах своїх повноважень мають право складати акти перевірок, протоколи про адміністративні правопорушення та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, давати обов'язкові для виконання приписи (розпорядження), а також подавати в установленому законодавством порядку до відповідних органів матеріали перевірок для притягнення винних осіб до відповідальності.

Згідно частини 6 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (чинного на час виникнення спірних правовідносин) за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт.

Отже, Державна інспекція сільського господарства України через свої територіальні підрозділи здійснює державний нагляд (контроль) у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності.

В ході проведення перевірки дотримання позивачем вимог земельного законодавства за 2011 рік та протягом 2012 року державним інспектором Держсільгоспінспекції у Волинській області Багликом М.С. 13 вересня 2012 року складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства, яким зафіксовано наявність акту на право користування землею від 16 грудня 1959 року Ішівського лісництва площею 6 601,04 га. Згідно форми 6-зем землі на території даного лісництва становлять 4278,6 га, але згідно даних, поданих ДП «Володимир-Волинське ЛМГ» землі становлять 5312,0 га, що вказує на необхідність виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки Ішівського лісництва, чим порушено ст.ст. 92, 125, 126, 211 Земельного Кодексу України.

Частиною 7 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» зазначено, що на підставі акта, який складено за результатами здійснення планового заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, протягом п'яти робочих днів з дня завершення заходу складається припис, розпорядження або інший розпорядчий документ про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Відповідно до частини 8 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» припис - це обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства.

Частина 9 статті 4 вказаного Закону передбачає, що невиконання приписів, розпоряджень та інших розпорядчих документів органу державного нагляду (контролю) тягне за собою застосування штрафних санкцій до суб'єкта господарювання згідно із законом.

Статтею 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» передбачено, що державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право, зокрема: давати обов'язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання законодавства про охорону земель відповідно до їх повноважень; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у вказаній сфері та розглядати відповідно до вимог чинного законодавства про адміністративні правопорушення.

Наведена норма права також кореспондує з приписами частини 1 статті 144 Земельного кодексу України, відповідно до якої у разі виявлення порушення земельного законодавства державний інспектор сільського господарства, державний інспектор з охорони довкілля складає протокол про порушення та видає особі, яка допустила порушення, вказівку про його усунення у 30-денний строк. Якщо особа, яка допустила порушення земельного законодавства, не виконала протягом зазначеного строку вказівки державного інспектора щодо припинення порушення земельного законодавства, державний інспектор сільського господарства, державний інспектор з охорони довкілля відповідно до закону накладає на таку особу адміністративне стягнення та повторно видає вказівку про припинення правопорушення чи усунення його наслідків у 30-денний строк.

В процесі перевірки виявлено наявність у позивача актів на право користування землею УРСР та інших документи.

Розпорядженнями голови Волинської обласної державної адміністрації № 40 від 25 лютого 2010 року, № 109 від 12 березня 2011 року надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та вказано обласному Управлінню лісового та мисливського господарства на забезпечення виготовлення правовстановлюючих документів в установленому порядку.

13 вересня 2012 року директору ДП «Володимир-Волинського ЛМГ» винесено припис № 000651 про усунення порушення земельного законодавства, яким приписано виготовити правовстановлюючі документи згідно діючого законодавства.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 92 Земельного Кодексу України (далі - ЗК України) право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності.

З матеріалів справи вбачається, що в користуванні ДП «Володимир-Волинське лісомисливське господарство» на території Микитичівської сільської ради знаходяться земельні ділянки площею 4584,00 га., з яких 4278 га ділянки вкритті рослинністю (лісові ділянки) та 306 га ділянки, які не вкриті рослинністю (рілля, пасовища, тощо).

Розпорядженням Володимир-Волинської державної адміністрації Волинської області № 187 від 24 травня 2006 року ДП «Володимир-Волинське лісомисливське господарство» надано земельну ділянку площею 728 га та надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок лісового фонду в постійне користування.

На виконання вищевказаного розпорядження позивачем було розроблено планово-картографічні матеріали лісовпорядкування, за якими площа в розмірі 5312 га була віднесена до Ішівського лісництва.

Згідно п. 5 Прикінцевих положень Лісового Кодексу України до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

Не відображення в статистичній звітності форми 6-зем обліку земель (т.2 а.с.179-180), що перебувають в користуванні Ішівського лісництва на території Микитичівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області земельної ділянки площею 728 га, наданої згідно вищевказаного розпорядження не може вказувати на необхідність позивачу виготовити технічну документацію із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки даного лісництва, а вказує на необхідність внесення змін у статистичну звітність.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що відповідачем під час проведення перевірки земельного законодавства не було взято до уваги вищевказані обставини, а тому припис № 000651 від 13 вересня 2012 року є необґрунтований та таким, що підлягає скасуванню.

Також, державним інспектором Держсільгоспінспекції у Волинській області Багликом М. С. у присутності провідного інженера ДП «Володимир-Волинське лісомисливське господарство» ОСОБА_2, лісничого Ішівського лісництва ОСОБА_3, з додатковим залученням державного інспектора Держсільгоспінспекції Каховича В. А., сільського голови Микитичівської сільської ради ОСОБА_4 було обстежено земельні ділянки Ішівського лісництва та виявлено кар'єр для забору піску площею 0,9232 га на землях лісогосподарського призначення на території Микитичівської сільської ради, який використовувався для будівництва автомобільної дороги на землях вищевказаного лісництва, що є порушенням ст.ст. 166, 168, 211 Земельного кодексу України, оскільки землекористувач здійснював зняття ґрунтового покриву «родючого шару ґрунту» без спеціального дозволу та проекту землеустрою щодо рекультивації порушених земель.

13 вересня 2012 року державним інспектором Держсільгоспінспекції у Волинській області Багликом М. С. складено акт перевірки від 13 вересня 2012 року, акт обстеження земельної ділянки № 6 від 13 вересня 2012 року, припис від 13 вересня 2012 року № 000438, розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок зняття ґрунтового покриву без спеціального дозволу від 13 вересня 2012 року на суму 13965,26 грн.

Аналогічне порушення встановлено щодо кар'єру на території Микитичівської сільської ради Ішівського лісництва площею 1,9953 га, про що складено акт перевірки від 13 вересня 2012 року, акт обстеження земельної ділянки № 7 від 13 вересня 2012 року, припис від 13 вересня 2012 року № 000655, розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок зняття ґрунтового покриву без спеціального дозволу від 13 вересня 2012 року на суму 30182,91 грн.

В ході перевірки позивача також встановлено, що при будівництві автомобільної дороги ДП «Володимир-Волинське ЛМГ» на території Микитичівської сільської ради Ішівського лісництва площею 2,7319 га, в порушення вимог ст. 166, 168, 211 ЗК України підприємством знято та перенесено грантовий покрив без дозволу, про що 18 вересня 2012 року складено акт перевірки від 18 вересня 2012 року, акт обстеження даної земельної ділянки № 9 від 18 вересня 2012 року, винесено припис № 000652 від 18 вересня 2012 року, та проведено розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок зняття ґрунтового покриву без спеціального дозволу від 18 вересня 2012 року на суму 41325,46 грн.

При перевірці 18 вересня 2012 року виявлено будівництво автомобільної дороги в напрямку села Мосир Любомльського району ДП «Володимир-Волинське ЛМГ» на території Микитичівської та Стенжаричівської сільських рад Володимир-Волинського району на землях лісогосподарського призначення орієнтовною площею 7,0 га з порушенням ст. ст. 166, 168, 211 ЗК України.

Позивачеві приписано у 30-денний термін усунути порушення земельного законодавства, про що повідомити до 13 жовтня 2012 року та 18 жовтня 2012 року Державну інспекцію сільського господарства у Волинській області.

Згідно з ч. 2, та ч. 3 ст. 168 ЗК України власники земельних ділянок та землекористувачі не мають права здійснювати зняття та перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок без спеціального дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі. При здійсненні діяльності, пов'язаної з порушенням поверхневого шару ґрунту, власники земельних ділянок та землекористувачі повинні здійснювати зняття, складування, зберігання поверхневого шару ґрунту та нанесення його на ділянку, з якої він був знятий (рекультивація), або на іншу земельну ділянку для підвищення її продуктивності та інших якостей.

На підставі п. «и» ч. 1 ст. 211 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за таке порушення, зокрема, як невиконання умов знімання, збереження і нанесення родючого шару ґрунту.

Встановлено, що будівництво дороги лісогосподарського призначення у Ішівському лісництві (від км. 0+000 до км. 2+800) та (від км. 2+800 до км. 5+059) проводилося ДП «Володимир-Волинське ЛМГ» по осі вже існуючої ґрунтової дороги (Дорога ґрунтова - профільована ґрунтова дорога або дорога, проїзна частина якої поліпшена каркасними добавками (гравій, шлак та ін.). Роботи виконувалися згідно відповідного робочого проекту розробленого Волинським відділом комплексного проектування ДП «Укрдіпродор».

Згідно з листів Волинського відділу комплексного проектування ДП «Укрдіпродор» № 79 від 13 грудня 2012 року та № 80 від 19 грудня 2012 року вбачається, що в робочих проектах будівництва автомобільної дороги лісогосподарського призначення в Ішівському лісництві ДП «Володимир-Волинське ЛМГ» зняття родючого ґрунту передбачалося лише при влаштуванні частини роз'їздів, зняття родючого шару по узбіччях існуючої дороги даними проектами не передбачалась.

Також суд звертає увагу на те, що при розробленні проекту землеустрою щодо розробки для власних потреб піщаного ґрунту та рекультивації земель у 2011 році, відповідно до договору № 48 від 07 вересня 2011 року, розробленого ПП «Владар», було проведено топографічну зйомку на земельних ділянках, які були обстеженні вищевказаним інспектором та описані в складених ним документах, вони являють собою піщані підвищення рельєфу, потужність піщаних відкладів, представлених дрібнозернистими пісками з рідкими вкрапленнями кремнію, кристалічних порід та глинозему змінюється від 1,0м до 2-Зм, іноді і більше, родючий шар ґрунту на ділянках відсутній.

Крім того, вищезгадані землі, згідно матеріалів лісовпорядкування, відповідають типам лісо-рослинних умов В2 і 33, згідно таблиці «Погребняка» дана категорія земель являє собою бідні, піщані ґрунти, а не ґрунтовий шар ґрунту (родючий шар).

З листа Волинського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері від 17 грудня 2012 року № 34-112 вих.12 вбачається, що прокуратурою було проведено перевірку з приводу зняття та перенесення родючого шару ґрунту ДП «Володимир-Волинське ЛМГ» в ході якої не встановлено факти зняття ґрунтового покрову (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу саме на площах вказаних в актах перевірки Державної інспекції сільського господарства у Волинській області від 13 вересня 2012 року.

Таким чином, жодних доказів зняття позивачем ґрунтового покрову (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу відповідачем не надано та факт зняття родючого ґрунту позивачем при будівництві лісової дороги не доведено.

Відповідно до частини 8 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» припис - це обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Абзацом 3 частини 1 статті 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» встановлено, що державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право, зокрема, давати обов'язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що державним інспектором Державної інспекції сільського господарства у Волинській області ОСОБА_1 при проведенні перевірки 13 вересня 2012 року та 18 вересня 2012 року ДП «Володимир-Волинське ЛМГ» та обстеженні земельних ділянок площею 1,9953 га, 2,7319 га та 0,9232 га на землях Микитичівської сільської ради, зроблено висновок про факт зняття родючого шару ґрунту, разом з тим, даний висновок зроблено ним на тільки на підставі проектно-кошторисної документації, яка за своєю суттю є плановим документом.

З актів перевірки дотримання суб'єктом господарювання вимог земельного законодавства від 13 вересня 2012 року та від 18 вересня 2012 року, актів обстеження земельних ділянок вбачається, що в них відсутні будь-які фактичні дані щодо виду ґрунтів на земельних ділянках площею 1,9953 га, 2,7319 га, та 0,9232 га, глибини, площі та кількості зняття родючого шару ґрунту ДП «Володимир-Волинським ЛМГ» у відповідній місцевості.

В оскаржуваних приписах Державної інспекції сільського господарства у Волинській області № 000438 від 13 вересня 2012 року, № 000655 від 13 вересня 2012 року, та № 000652 від 18 вересня 2012 року зазначено, що позивач здійснив зняття та перенесення поверхневого шару ґрунту (родючого ґрунту) без спеціального дозволу та без проекту землеустрою та приписано в тридцяти-денний термін усунути порушення земельного законодавства.

Суд апеляційної інстанції звертає також увагу на те, що у вищевказаних приписах державним інспектором Державної інспекції сільського господарства у Волинській області ОСОБА_1 повинно було бути зазначено заходи, які необхідно здійснити ДП «Володимир-Волинське ЛМГ» для припинення порушення земельного законодавства, усунення його наслідків, строк їх виконання по кожному із заходів.

В оскаржуваних приписах не вказано, яким чином та які заходи необхідно здійснити позивачу для усунення порушення земельного законодавства, що робить приписи завідомо такими, які неможливо виконати.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний звязок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції визнає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, обєктивно і всебічно зясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 41, 158-160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної інспекції сільського господарства у Волинській області залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2015 року в справі № 2а/0370/3713/12 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у випадку коли, відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС України, складення ухвали в повному обсязі відкладено з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: І. О. Яворський

ОСОБА_5

Ухвалу складено в повному обсязі 18 грудня 2015 року.