Справа № 805/4652/15-а
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2015-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2015 р. Справа № 805/4652/15-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голошивця I.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Краматорського міського відділу Головного управління міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Марїнського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, стягнення компенсації за невикористані дні щорічної відпустки.

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області (далі - ГУМВС України в Донецькій області, відповідач-1), Краматорського міського відділу Головного управління міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області (далі Краматорський МВ ГУМВС України в Донецькій області, відповідач-2), Марїнського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області (далі Марїнський РВ ГУМВСУ в Донецькій області, відповідач-3), в якому просив суд (з урахуванням уточнень):

- стягнути з боржника Головного управління МВС України в Донецькій області на користь позивача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 26 березня 2015 року по 11 жовтня 2015 року в розмірі середньої заробітної плати;

- відмінити наказ №323 о/с від 26 жовтня 2015 року ГУМВС України в Донецькій області в частині призначення позивача заступником начальника сектора дільничних інспекторів міліції Марїнського районного відділу;

- зобовязати Головне управління МВС України в Донецькій області звільнити позивача з посади заступника начальника сектора державної служби боротьби з економічною злочинністю Краматорського міського відділу на підставі абзацу «г» пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС;

- стягнути з Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області компенсацію за невикористані дні щорічних відпусток за 2014 та 2015 роки.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2015 року пункти 2, 3 позовних вимог, зокрема, відмінити наказ №323 о/с від 26 жовтня 2015 року ГУМВС України в Донецькій області в частині призначення позивача заступником начальника сектора дільничних інспекторів міліції Марїнського районного відділу; зобовязати ГУМВС України в Донецькій області звільнити позивача з посади заступника начальника сектора державної служби боротьби з економічною злочинністю Краматорського міського відділу на підставі абзацу «г» пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС залишені без розгляду.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 25 березня 2015 року, за результатом розгляду Запорізьким окружним адміністративним судом адміністративної справи №808/8358/14, його поновлено на посаді заступника начальника сектору Державної служби боротьби з економічною злочинністю Краматорського міського відділу Головного управління МВС України в Донецькій області з 28 серпня 2014 року, проте наказ ГУ МВС України в Донецькій області №305о/с про поновлення виданий лише 12 жовтня 2015 року, отже з затримкою виконання судового рішення, що на думку позивача є протиправним. Крім того, позивач зазначив, що цим же наказом №305о/с від 12 жовтня 2015 року його призначено дільничним інспектором сектора ДІМ Володарського районного відділу з посадовим окладом 600 грн., увільнивши від посади заступника сектора ДСБЕЗ Краматорського міського відділу. Наказом ГУ МВС України в Донецькій області №323 о/с від 26 жовтня 2015 року скасовано пункт наказу ГУ МВС України в Донецькій області від 12 жовтня 2015 року щодо призначення дільничним інспектором міліції сектору дільничних інспекторів міліції Володарського районного відділу, та зазначено вважати призначеним позивача на посаду заступника начальника сектору дільничних інспекторів міліції Марїнського районного відділу, з посадовим окладом 870 грн., без встановлення премії у жовтні 2015 року. Наказом ГУ МВС України в Донецькій області №388 о/с від 06 листопада 2015 року «По особовому складу», позивача звільнено у запас Збройних Сил за пунктом 64«г» (через скорочення штатів) з 6 листопада 2015 року. Також, позивач зазначив, що при звільненні з органів внутрішніх справ, розрахунок в частині компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки за 2014 та 2015 роки з ним не проводився.

Позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав до суду письмову заяву про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Представник відповідача Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області зявився до суду та надав письмові заперечення, в яких зазначив, що згідно постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 25 березня 2015 року по адміністративній справі №808/8358/14 (провадження №ДО/808/1150/14), Краматорський МВ ГУМВС України в Донецькій області мав зобовязання перед позивачем лише в частині сплати грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 28 серпня 2014 року по дату ухвалення судового рішення 25 березня 2015 року у сумі 30 966,60 грн. Однак, за апеляційною скаргою МВС України, справа розглядалась Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом та 30 вересня 2015 року Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду апеляційна скарга Міністерства внутрішніх справ України залишена без задоволення, а постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 25 березня 2015 року залишена без змін, ухвала суду апеляційної інстанції набрала законної сили з моменту постановлення. Після чого, 06 жовтня 2015 року, Краматорський МВ ГУМВС України в Донецькій області звернувся з листом до ГУМВС України в Донецькій області з проханням, щодо виділення додаткових коштів для проведення відповідного розрахунку з ОСОБА_1 згідно судового рішення. Сплата зазначеної компенсації Краматорським МВ ГУМВС України в Донецькій області, була здійснена позивачу одразу ж після надходження грошових асигнувань на цілі з державного бюджету України, а саме 23 жовтня 2015 року (а.с.64).

Також, відповідач-2 зазначив, що Положенням про проходження служби особами рядового та начальницького складу ОВС, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 року №114 передбачено, що відпустки працівникам ОВС надаються за місцем проходження служби. Компенсацію за невикористану відпустку, згідно п. 56 Положення Про проходження служби особами рядового та начальницького складу ОВС, дозволяється виплачувати особами рядового і начальницького складу, лише тим, які звільняються з ОВС, за невикористану у році звільнення відпустку. Особам середнього, старшого і вищого начальницького складу, звільненим з ОВС за віком, через хворобу, обмежений стан здоровя чи скорочення штатів, у році звільнення, за їх бажанням може надаватися чергова відпустка. Оскільки позивач поновлений на службі в ОВС, то відповідно він може скористатись своїм правом та використати раніше не використану ним відпустку за 2014 рік, за місцем позовних вимог, а саме у Марїнському районному відділі ГУМВС України в Донецькій області.

Просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Представник ГУ МВС України в Донецькій області (відповідач-1) до суду не зявився, надав письмові заперечення, в обґрунтування яких зазначив, що відповідно до статті 236 Кодексу законів про працю України, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. Вважає, що позивачем обраний невірний спосіб захисту його порушеного права, оскільки статтею 236 Кодексу законів про працю України та статтею 267 Кодексу адміністративного судочинства України чітко визначено, що спірні питання, за вирішенням яких ОСОБА_1 звернувся до суду мають розглядатися в межах справи про поновлення на посаді, тобто справи №808/8358/14, яка розглядалась Запорізьким окружним адміністративним судом. У звязку з чим, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі та провести розгляд справи за відсутністю представника відповідача.

Представник Марїнського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області (відповідач-3) до суду не зявився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 122, ч. 6 ст. 128 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження, та фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Матеріалами справи передбачено, що ОСОБА_1 звільнений з органів внутрішніх справ на підставі наказу Міністерства внутрішній справ України № 1680 о/с від 27 серпня 2014 року.

Позивач вважаючи, що його конституційні права були порушені, звернувся з адміністративним позовом про скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення грошових коштів до Запорізького окружного адміністративного суду.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 25 березня 2015 року по адміністративній справі №808/8358/14 (провадження №ДО/808/1150/14), адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Краматорського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення коштів задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства внутрішніх справ України №865 від 07 серпня 2014 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Артемівського МВ, Дружківського МВ, Краматорського МВ, УБОЗ, УКР, УДАІ ГУМВС України в Донецькій області» в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ України.

Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства внутрішніх справ України №1680о/с від 27 серпня 2014 року «По особовому складу» в частині звільнення з органів внутрішніх справ України майора міліції ОСОБА_1, заступника начальника сектору Державної служби боротьби з економічною злочинністю Краматорського міського відділу Головного управління МВС України в Донецькій області.

Поновлено майора міліції ОСОБА_1 на посаді заступника начальника сектору Державної служби боротьби з економічною злочинністю Краматорського міського відділу Головного управління МВС України в Донецькій області з 28 серпня 2014 року.

Стягнено з Краматорського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 28 серпня 2014 року по 25 березня 2015 року у розмірі 30966,60 грн. (тридцять тисяч дев'ятсот шістдесят шість грн. 60 коп.). В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області від 27 березня 2015 року №ВП47034798 за виконавчим листом №808/8358/14, виданого 25 березня 2015 року, відкрито провадження про поновлення майора міліції ОСОБА_1 на посаді заступника начальника сектору Державної служби боротьби з економічною злочинністю Краматорського міського відділу Головного управління МВС України в Донецькій області з 28 серпня 2014 року. Крім того в резолютивній частині постанови зазначено, що постанова суду в частині поновлення майора міліції ОСОБА_1 на посаді заступника начальника сектору Державної служби боротьби з економічної злочинністю Краматорського міського відділу Головного управління МВС України в Донецькій області підлягає негайному виконанню (а.с. 23-24).

Як вбачається із матеріалів справи, державним виконавцем накладено штраф на боржника ГУ МВС України в Донецькій області, в розмірі 680,00 грн., проте рішення суду виконано не було. В червні 2015 року винесено постанову про накладання штрафу у подвійному розмірі на Головне управління міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області за невиконання рішення суду, а саме 1 360,00 грн.

Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Донецькій області від 12 червня 2015 року №52/5-15П/1243 направлено подання до Прокуратури Донецької області щодо вирішення питання про притягнення посадових осіб Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області до кримінальної відповідальності за ознаками злочину, передбаченого ст.382 Кримінального кодексу України, через невиконання судового рішення (а.с. 28-29).

Листом начальника другого слідчого відділу слідчого управління Прокуратури Донецької області від 30 червня 2015 року за №17/1/2-672вих15 розяснено, що за своїм змістом надані подання державного виконавця з доданими до них матеріалами, в частині притягнення до відповідальності окремих посадових осіб Головного управління МВС України в Донецькій області не містить обєктивних даних, що свідчать про ознаки кримінального правопорушення, передбаченого будь-якою частиною ст. 382 КК України або інших службових правопорушень. За таких обставин, підстав щодо внесення до ЄРДР відомостей, викладених у поданні від 12 червня 2015 року на цей час не вбачається (а.с. 30-31).

Постановою від 15 червня 2015 року виконавче провадження №ВП47034798 закінчено через те, що державним виконавцем були вжиті всі передбачені законом заходи з примусового виконання постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 25 березня 2015 року, в тому числі винесена постанова про накладання штрафу, направлено подання до прокуратури Донецької області. (а.с. 26-27).

Однак, лише під час розгляду Донецьким окружним адміністративним судом адміністративного позову ОСОБА_1, останнього було поновлено на посаді наказом ГУ МВС України в Донецькій області №305о/с від 12 жовтня 2015 року, тобто з затримкою виконання постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 25 березня 2015 року, якою, зокрема, постановлено, що постанова суду в частині поновлення майора міліції ОСОБА_1 на посаді заступника начальника сектору Державної служби боротьби з економічною злочинністю Краматорського міського відділу Головного управління МВС України в Донецькій області та в частині стягнення з Краматорського міського відділу Головного управління МВС України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць 4477,51 грн. підлягає негайному виконанню.

Відповідно до витягу з наказу ГУМВС України в Донецькій області № 305о/с від 12 жовтня 2015 року ОСОБА_1 поновлений на посаді заступника начальника сектора державної служби боротьби з економічною злочинністю Краматорського міського відділу з 28 серпня 2014 року, з посадовим окладом 870 гривень на підставі постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 25 березня 2015 року, ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року. Цим же наказом, у звязку з організаційно-штатними змінами на підставі наказу ГУМВС України в Донецькій області від 18 травня 2015 року № 1111 та на виконання пункту 21 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, ОСОБА_1 призначений дільничним інспектором міліції сектора ДІМ Володарського районного відділу з посадовим окладом 600 грн. без встановлення премії у жовтні 2015 року, увільнивши його від посади заступника начальника сектора державної служби боротьби з економічною злочинністю Краматорського міського відділу (а.с. 62).

Згідно витягу із наказу ГУМВС України в Донецькій області № 323о/с від 26 жовтня 2015 року, скановано пункт наказу ГУМВС України в Донецькій області від 12 жовтня 2015 року №305 о/с в частині призначення ОСОБА_1 дільничним інспектором міліції сектору дільничних інспекторів міліції Володарського районного відділу. Наказано вважати його призначеним на посаду заступника начальника сектору дільничних інспекторів міліції Марїнського районного відділу, з посадовим окладом 870 гривень, без встановлення премії у жовтні 2015 року (а.с. 63).

Згідно рапорту ОСОБА_1 від 27 жовтня 2015 року, він просить звільнити його з органів внутрішніх справ. З призначенням на інші посади через скорочення штатів позивач не згоден (а.с. 54).

Листом ГУМВС України в Донецькій області від 28 жовтня 2015 року №9/23416 повідомлено ОСОБА_1, що рапорт та виписка із медичної картки направлені до УКЗ ГУМВС України в Донецькій області для розгляду (а.с.69).

Згідно витягу з наказу ГУМВС України в Донецькій області від 06 листопада 2015 року №388 о/с «По особовому складу» передбачено, згідно з пунктами 10 та 11 розділу XI Закону України «Про національну поліцію» та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнити у запас Збройних Сил за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів) майора міліції ОСОБА_1 (М-135972), заступника начальника сектору дільничних інспекторів міліції Марїнського районного відділу, з 06 листопада 2015 року.

Відповідно довідки Краматорського міського відділу Головного управління міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області від 17 листопада 2014 року №1/16309, ОСОБА_1 відпустку за 2014 рік не використовував (а.с. 33), що також підтверджується довідкою Марїнського районного відділу ГУМВС України в Донецькій області, виданої начальником Марїнського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області, де зазначено, що відпустка за 2014-2015 роки ОСОБА_1 не використана (а.с.131).

Також, довідкою Краматорського міського відділу Головного управління міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області від 11 листопада 2015 року №212/323 передбачено, що ОСОБА_1 був звільнений з Краматорського МВ відповідно до наказу №1680 о/с від 27 серпня 2014 року. Згідно зазначеного наказу не було зазначено кількість днів невикористаної відпустки за 2014 рік, у звязку з чим сектор фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Краматорського МВ не мав підстав до нарахування та виплати компенсації за невикористану відпустку ОСОБА_1 Після поновлення на службі в 2015 році його було переведено до Марїнського районного відділу міліції. У звязку з чим, всі компенсаційні виплати за невикористану відпустку має проводити відповідний Марїнський РВ (а.с.128).

Приймаючи рішення по справі суд керується наступним.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з Головного управління міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 26 березня 2015 року по 11 жовтня 2015 року в розмірі середньої заробітної плати, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Статтею 18 Закону України «Про міліцію» (на момент виникнення правовідносин) передбачено, що порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються

Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету міністрів Української РСР № 114 від 29.07.1991 року (далі - Положення № 114), це Положення визначає порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов'язки.

Згідно п. 24 Положення № 114, у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на службі розглядається більше одного року не з вини особи рядового, начальницького складу, така особа має право на отримання грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

Беручи до уваги вказану правову норму суд зазначає, що факт незаконного звільнення позивача та необхідності поновлення його на посаді був встановлений постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 25 березня 2015 року та ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року, яка набула чинності 30 вересня 2015 року.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду визначено, що постанова суду в частині поновлення майора міліції ОСОБА_1 на посаді заступника начальника сектору Державної служби боротьби з економічною злочинністю Краматорського міського відділу Головного управління МВС України в Донецькій області та в частині стягнення з Краматорського міського відділу Головного управління МВС України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць 4477,51 грн. підлягає негайному виконанню, проте поновлений позивач на посаді лише 12 жовтня 2015 року, що підтверджується Наказом №305 о/с від 12 жовтня 2015 року (а.с.62), а розрахунок грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 28 серпня 2014 року по 25 березня 2015 року відповідно до постанови Запорізького окружного адміністративного суду відбувся лише 23 жовтня 2015 року, що підтверджено платіжним дорученням №435 від 22 жовтня 2015 року та заявкою 31 на видачу готівки та перерахування коштів на вкладні рахунки від 22 жовтня 2015 року та не оскаржується сторонами (а.с. 64-65).

Тому, суд вважає рішення Запорізького окружного адміністративного суду виконаним в повному обсязі, а позовну вимогу щодо стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 26 березня 2015 року по день поновлення 11 жовтня 2015 року похідною від рішення Запорізького окружного адміністративного суду, крім того дана вимога не була предметом розгляду в рамках позовних вимог по адміністративній справі № 808/8358/14, тому дана обставина не позбавляє права позивача звернутися з даною позовною вимогою до Донецького окружного адміністративного суду, а не в порядку ст.267 КАС України, що відповідно до визначеної статтею 19 КАС України територіальної підсудності належить до Донецького окружного адміністративного суду.

При цьому, Положенням №114 передбачено, що стягнення за час вимушеного прогулу не повинно перевищувати суми за 1 рік, однак, пунктом 24 передбачено, якщо заява про поновлення на службі розглядається більше одного року не з вини особи рядового, начальницького складу, така особа має право на отримання грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду встановлено, що середньомісячний розмір грошового забезпечення позивача на день звільнення становив 4477,51 грн., а середньоденний 147,46 грн. При цьому, станом на 25 березня 2015 року з дня видання Наказу Міністерством внутрішніх справ України про звільнення позивача минуло 210 днів, тому з Краматорського міського відділу Головного управління МВС України в Донецькій області стягнуто грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в розмірі 30 966,60 грн. (147,46 грн. * 210 днів).

Станом на момент поновлення, тобто на 12 жовтня 2015 року період вимушеного прогулу складає 200 днів, тобто з 26 березня 2015 року по 11 жовтня 2015 року, що перевищує річний термін з урахуванням попередньо сплаченого грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 28 серпня 2014 року по 25 березня 2015 року за рішенням суду. Однак, цей період затримки виник не з вини позивача, що не суперечить вимогам пункту 24 Положення №114.

Крім того, частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Також, суд вважає необхідним зауважити, що належним способом захисту прав позивача є саме стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу не з ГУМВС України в Донецькій області, а відповідно з Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області, на відповідну посаду якого позивача було поновлено на виконання рішення суду.

Таким чином, суд зазначає, що позивач має право на виплату грошового забезпечення за час вимушеного прогулу та приходить до висновку про задоволення позовної вимоги позивача щодо стягнення з Краматорського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 26 березня 2015 року по 11 жовтня 2015 року в розмірі середньої заробітної плати в сумі 29 492,00 грн. (147,46 грн. * 200 днів).

Щодо позовної вимоги стосовно стягнення з Краматорського МВ ГУ МВС України в Донецькій області компенсації за невикористані дні щорічних відпусток за 2014 та 2015 роки, суд зазначає наступне.

Пунктом 52 Положення №114 передбачено, що чергова відпустка надається особі рядового або начальницького складу, як правило, до кінця робочого року.

За приписами пункту 54, особам середнього, старшого і вищого начальницького складу у разі переведення по службі в іншу місцевість дозволяється, за їх бажанням, поєднувати чергові відпустки за два роки. Поєднана відпустка надається за новим місцем служби і її загальна тривалість не повинна перевищувати трьох місяців, без урахування часу, необхідного для переїзду до місця проведення відпустки і назад, але не більше 15 діб. У разі службової необхідності поєднана відпустка за новим місцем служби може бути надана в два строки, в межах загальної тривалості та з видачею кожного разу проїзних документів.

В пункті 56 Положення №114 зазначено, що особам середнього, старшого і вищого начальницького складу, звільненим із органів внутрішніх справ за віком, через хворобу, обмежений стан здоров'я чи скорочення штатів, у році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої визначається відповідно до пункту 51 цього Положення.

Особам рядового і начальницького складу, які звільняються з органів внутрішніх справ, за невикористану в році звільнення відпустку виплачується грошова компенсація відповідно до законодавства.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 не використав відпустку ні за 2014 рік, ні за 2015 рік, що підтверджується довідкою Краматорського МВ ГУ МВС України №212/323 від 11 листопада 2015 року (а.с.128) та довідкою начальника Марїнського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області (а.с.131).

Враховуючи ту обставину, що позивач не міг скористатися своїм правом на приєднання невикористаної частини відпустки за 2014 рік у звязку з незаконним звільненням 27 серпня 2014 року на підставі наказу №1680 о/с, потім поновленням 12 жовтня 2015 року (наказ №305 о/с) та переведенням до Марїнського РВ ГУМВС України наказом №323 о/с від 26 жовтня 2015 року, а згодом звільненням 06 листопада 2015 року на підставі наказу №388 о/с через скорочення штатів, суд вважає, що при вирішенні цієї позовної вимоги, невикористана відпустка за 2014 рік підлягає приєднанню до відпустки за 2015 рік та компенсації за обидва роки до часу звільнення.

При цьому, суд зауважує, що оскільки наказом ГУ МВС України в Донецькій області №323о/с від 26 жовтня 2015 року позивача призначено на посаду заступника начальника сектору дільничних інспекторів міліції Марїнського районного відділу, та з посади якого звільнено наказом 388 о/с від 06 листопада 2015 року за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів), тому суд вважає належним способом захисту права позивача саме стягнення з Марїнського районного відділу ГУ МВС України в Донецькій області компенсації за невикористані дні щорічних відпусток за 2014 та 2015 роки.

Крім того, оскільки до суду не було надано відповідних розрахунків наявних у позивача днів щорічної відпустки, а також розрахунків сум, які потребують виплаті у період проведення відпустки, з урахуванням наявних доказів в матеріалах справи, суд вважає необхідним зобовязати Марїнський районний відділ ГУ МВС України в Донецькій області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію за невикористані дні щорічних відпусток за 2014 та 2015 роки.

Вирішуючи спір по суті, суд керується нормами Конституції України, зокрема, деякими положеннями статті 43, якою передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Статтею 45 Конституції України визначено, що кожен, хто працює, має право на відпочинок. Це право забезпечується наданням днів щотижневого відпочинку, а також оплачуваної щорічної відпустки, встановленням скороченого робочого дня щодо окремих професій і виробництв, скороченої тривалості роботи у нічний час. Максимальна тривалість робочого часу, мінімальна тривалість відпочинку та оплачуваної щорічної відпустки, вихідні та святкові дні, а також інші умови здійснення цього права визначаються законом.

Згідно з пп. 1, 2 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про повне задоволення позовних вимог позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями ст. ст. 4-15, 51, 69-72, 86, 94, 122, 158-163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Краматорського міського відділу Головного управління міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області Марїнського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, стягнення компенсації за невикористані дні щорічної відпустки задовольнити.

Стягнути з Краматорського міського відділу Головного управління міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 26 березня 2015 року по 11 жовтня 2015 року в розмірі 29 492 (двадцять девять тисяч чотириста девяносто дві) грн. 00 коп.

Зобовязати Марїнський районний відділ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки за 2014 та 2015 роки.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, складеної в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Голошивець І.О.