Справа № 755/17380/15-а
Суддя: Чех Н. А.
Дата ухвалення: 2015-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Чех Н.А.
з участю секретаря - Кузьменко А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в місті Києві, Київського міського військового комісаріату про визнання права та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом посилаючись на те, що він є колишнім військовослужбовцем. Наказом Міністра оборони України № 609 від 07.10.1994 року він звільнений у запас з посади старшого викладача кафедри електропостачання та засобів рухомості озброєння, факультету загальновійськової підготовки Київського військового інституту управляння та зв`язку. Він є ветераном військової служби та пенсіонером Міноборони України. Пенсія за вислугу років призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». У зв`язку з реорганізацією Національної академії оборони України та оптимізації мереж вищих військових закладів та їх підрозділів 27.11.2013 року Міністром оборони був прийнятий наказ № 814 «Про затвердження схем розмірів посадових окладів військовослужбовцям військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів вищих військових закладів України) і наукових установ Збройних Сил України». Підстави видання постанови КМУ 07.11.2007 року № 1294, 17.12.2008 року № 1089, 13.05.2009 року № 467. На підставі цього наказу, згідно ч. 3 ст. 63 Закону № 2262, у відповідних категорій військових пенсіонерів з грудня 2013 року виникло право на перерахунок їх пенсій . Проте, пенсійні органи відмовляють у перерахуванні пенсії. Про набрання чинності наказу МО № 814 він дізнався на початку липня 2015 року, та звернувся до пенсійного фонду та комісаріату з листами, але отримав відмову з тих підстав, що КМУ відповідного рішення після 01.01.2008 року не приймав. З комісаріату повідомили, що Міністерство оборони повідомило ПФУ про прийняття наказу № 814, але пенсій новий фонд не підготував до комісаріату списки осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, у зв`язку з чим вони не можуть скласти відповідні довідки. Вважає дії відповідачів неправомірними, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.
В судовому засіданні позивач підтримав усі обставини викладені в позовній заяві, позовні вимоги, просив їх задовольнити.
В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні з підстав викладених в письмових запереченнях. Зазначив, що вони призначають пенсію, а самостійно змінити посадовий оклад не можуть. Це має роботи військовий комісаріат.
В судове засідання представник співвідповідача не з`явився, надіслав письмові заперечення, в яких просив розглядати справу за його відсутності, та врахувати письмові пояснення.
Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оглянувши пенсійну справу № 114429, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Стаття 3 Конституції України закріплює, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Тому органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).
Відповідно до статті 22 Загальної Декларації прав людини кожна людина як член суспільства має право на соціальне забезпечення, здійснення необхідних для підтримання її гідності, вільного розвитку її особи прав у економічній, соціальній і культурній галузях за допомогою національних зусиль і міжнародного співробітництва та відповідно до структури і ресурсів кожної держави; а також у Міжнародному пакті про економічні, соціальні і культурні права 1966 року, який встановлює загальний обов`язок держав забезпечувати здійснення цих прав у максимальних межах наявних ресурсів (стаття 2).
Принцип збалансованості інтересів людини з інтересами суспільства сформульовано й у практиці Європейського Суду з прав людини. Так, у справі «Сорінг проти Сполученого Королівства» у рішенні від 7 липня 1989 року Суд зазначив, що Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року «спрямована на пошук справедливого співвідношення між потребами, пов`язаними з інтересами суспільства в цілому, і вимогами захисту основних прав людини».
У рішенні від 17 жовтня 1986 року у справі «Ріс проти Сполученого Королівства» цей Суд зазначив, що, з`ясовуючи, чи існує позитивне зобов`язання стосовно людини, «належить врахувати справедливий баланс, який має бути встановлений між інтересами всього суспільства й інтересами окремої людини».
Крім того, тлумачення словосполучення «звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина» КСУ надав у рішенні від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005 (справа про постійне користування земельними ділянками), згідно з яким «конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (частина друга), при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (частина третя).
Як встановлено у суді, позивач є колишнім військовослужбовцем. Наказом Міністра оборони України № 609 від 07.10.1994 року звільнений у запас з посади старшого викладача кафедри електропостачання та засобів рухомості озброєння, факультету загальновійськової підготовки Київського військового інституту управляння та зв`язку. Він є ветераном військової служби та пенсіонером Міноборони України. Перебуває на обліку в Головному Управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві, пенсія за вислугу років призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Згідно зі ст. 1-1 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.
Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.
У зв`язку з реорганізацією Національної академії оборони України та оптимізації мереж вищих військових закладів та їх підрозділів 27.11.2013 року Міністром оборони був прийнятий наказ № 814 «Про затвердження схем розмірів посадових окладів військовослужбовцям військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів вищих військових закладів України) і наукових установ Збройних Сил України». Підстави видання постанови КМУ 07.11.2007 року № 1294, 17.12.2008 року № 1089, 13.05.2009 року № 467.
Як вбачається з вказаної норми права, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом встановлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.
На думку суду, враховуючи вимоги чинного законодавства України, Головне Управління Пенсійного фонду України в місті Києві неправомірно посилається на те, що Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено лише один орган - Кабінет Міністрів України, рішення якого про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, є належною підставою для перерахунку пенсій. Рішення інших органів не можуть братися до уваги управліннями ПФУ як підстава для перерахунку, оскільки є чіткий порядок, який визначає процедуру перерахунку пенсії та належні для цього підстави.
Таким чином, ГУ ПФ України в м. Києві необхідно провести відповідний перерахунок раніше призначеної позивачу пенсії відповідно до законодавства України.
Правомірною є вимога позивача і до Київського міського військового комісаріату.
Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
По даній справі сторона відповідачів не надала жодного доказу на підтвердження своїх заперечень, які є безпідставними та необґрунтованими.
Враховуючи викладене та керуючись Конституцією України, ст. 1-1, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст.ст. 11, 17, 71, 158-163, 186, 244-2 КАС України суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в місті Києві, Київського міського військового комісаріату про визнання права та зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право, у зв`язку з фактичним підвищенням посадового окладу відповідній до нього категорії військовослужбовців, на перерахунок пенсії з 10.03.2015 року, виходячи з часу подання позовної заяви та посадового окладу в розмірі 1 460,00 грн., установленого наказом Міністра оборони України від 27.11.2013 року № 814.
Визнати протиправними дії Київського міського військового комісаріату та Головного Управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо не надання довідки про розмір грошового забезпечення та відмову у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язати Київський міський військовий комісаріат надати Головному управлінню пенсійного фонду України, для перерахунку останнім пенсії ОСОБА_1 , довідку про розмір грошового забезпечення станом на 10.03.2015 року, виходячи з посадового окладу в розмірі 1 460,00 грн., установленого наказом Міністра оборони України від 27.11.2013 року № 814.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 згідно всього пенсійного забезпечення з 10.03.2015 року, виходячи з розміру посадового окладу, як одної із складових всього грошового забезпечення для обчислення пенсії, в тому числі з урахуванням розміру посадового окладу, установленого наказом Міністра оборони України від 27.11.2013 року № 814 в розмірі 1 460,00 грн., та компенсувати різницю в пенсії з 10.03.2015 року по час виплати пенсії в належному йому розмірі.
Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня оголошення постанови в повному обсязі.
Суддя: