Справа № 194/1893/15-а
Суддя: Пономаренко І. П.
Дата ухвалення: 2015-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 194/1893/15-а
Провадження № 2-а/194/53/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2015 року м. Тернівка

Суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області Пономаренко І.П., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Тернівка Дніпропетровської області про визнання дій незаконними та відновлення виплати пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Тернівка Дніпропетровської області про визнання дій незаконними та відновлення виплати пенсії. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 01.12.2007 року по теперішній час вона працює на посаді головного спеціаліста відділу з виплати пенсії (25.06.2015 року відділ перейменовано у відділ з питань призначення та перерахунку пенсії) в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Тернівка Дніпропетровської області. З 07.06.2014 року вона перебувала на обліку в Пенсійному фонді України в м. Тернівка та отримувала пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». З 01.04.2015 року їй припинили виплачувати призначену пенсію, посилаючись на те, що відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення № 213-VIII від 02.03.2015, ст.47 Закону України «Про загальнообовязкове державне страхування» (зі змінами) тимчасово, у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року, у період роботи особи, на посадах, які дають право на призначення пенсії, зокрема, передбаченої Законом України "Про державну службу" пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. З даним твердженням позивач не погоджується, так як їй не призначалася пенсія відповідно до Закону України «Про державну службу», вона отримувала та повинна отримувати й надалі пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». 03.12.2015 року позивач звернулася до управління Пенсійного фонду України в м. Тернівка із заявою про відновлення виплати пенсії з 01.06.2015 року, проте управління Пенсійного фонду України в м. Тернівка відмовило їй, посилаючись на те, що вона займає посаду, яка згідно ст.37 Закону України «Про державну службу» дає право на призначення пенсії відповідно до цього Закону. Вважає, що відмова управління Пенсійного фонду України в м. Тернівка Дніпропетровської області є незаконною, так як станом на 01.04.2015 року посада головного спеціаліста відділу УПФУ в м. Тернівка дійсно давала право на призначення пенсії в порядку та на умовах передбачених Законом України «Про державну службу», разом з тим, відповідно до пункту 5 розділу ІІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VІІІ (далі Закон № 213) у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах - з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії, щомісячне довічне грошове утримання, призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу». Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213 закон щодо призначення всіх пенсії, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 01.06.2015 року не прийнятий, у звязку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються взагалі. З 01.06.2015 року особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Таким чином, з 01.06.2015 року посада головного спеціаліста відділу УПФУ в м. Тернівка не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у звязку з чим передбачені статтями 47, 54 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», підстави для невиплати пенсії відпали, та з 01.06.2015 року перешкоди для виплати пенсії відсутні. У звязку з чим, просить визнати дії відповідача щодо призупинення їй виплати пенсії за віком, призначеної відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 01.06.2015 року протиправними, зобовязати відповідача відновити з 01.06.2015 року виплату пенсії за віком призначеної відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне забезпечення», а також стягнути понесені по справі судові витрати.

Судом винесено ухвалу про відкриття скороченого провадження у справі, копію якої направлено відповідачеві з копіями позовної заяви та доданих до неї документів.

Представник відповідача у встановлений законодавством строк надала до суду письмове заперечення на позов, відповідно до змісту якого просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог, так як вважає свої дії такими, що відповідають чинному законодавству України, а позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, тому просила з вказаних підстав в задоволенні позовних вимог відмовити.

Суддя, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, вважає їх достатніми для прийняття рішення з огляду на наступне.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно з ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

В судовому засіданні встановлено, що 03.12.2015 року позивач звернулася до управління Пенсійного фонду України з заявою про поновлення їй виплати пенсії за віком з 01.06.2015 року, у звязку з тим, що відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу», а робота на посаді головного спеціаліста відділу з питань призначення та перерахунку пенсій не дає права на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Листом управління Пенсійного фонду України в м. Тернівка № 2283/04/35 від 04.12.2015 року на заяву від 03.12.2015 року позивачеві було повідомлено, що з 07.06.2014 року ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та було відмовлено у поновлені пенсії за віком з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року, у звязку з тим, що з 01.04.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення». Зазначеним Законом доповнено ст.47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та ст.37 Закону України «Про державну службу», згідно яких тимчасово, у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року у період роботи особи (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п.1 ст.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про статус народного депутата», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Згідно ч.4 ст.37 Закону України «Про державну службу» із змінами, внесеними Законом від 02.03.2015 № 213-VІІ, тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 20115 року особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п.1 ст.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії, щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про статус народного депутат України», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цієї статті, не виплачуються.

Відповідно до п.5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213- VІІ, у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії, щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», «Податкового та Митного кодексів України», «Положення про помічника - консультанта народного депутат України».

На даний час, вказаний в п.5 розділі ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213, закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 01 червня 2015 року не прийнятий, у звязку з чим, з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються.

Таким чином, в теперішній час особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», за наявності права на пенсію, пенсія призначається лише відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»

Тобто, з 01 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у звязку з чим передбачені ч.4 ст.37 цього Закону підстави для невиплати пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» відпали, і з часу призначення пенсії позивачу перешкоди для виплати позивачу вказаної пенсії відсутні.

Пенсійний фонд України діє на підставі Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007 року №1261, відповідно до п.15 якого Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку його територіальні управління.

Відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» рішення щодо призначення, донарахування, перерахунок пенсії приймаються територіальними органами Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Відповідно до п.3 Положення «Про Пенсійний фонд України», його основними завданнями є, зокрема, участь у формуванні і реалізації державної політики у сфері пенсійного забезпечення та соціального страхування, а також забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

Тобто, обовязок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії, передбаченої статтею 6 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» покладено на відповідні територіальні управління Пенсійного фонду України за місцем проживання позивача.

Згідно ч.1, 2 ст.162 КАС України за результатами розгляду звернення особи до суду з адміністративним позовом і в разі його задоволення можуть бути прийняті постанови: 1) про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Таким чином, з вищевикладеного випливає, що з 01 червня 2015 року виплата пенсії, призначеної позивачеві відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» підлягає відновленню у звязку з відсутністю підстав для її невиплати. При цьому суд вважає. Що поновити права та інтереси позивача іншим шляхом ніж відновлення виплат пенсії неможливо.

У зв"язку з чим, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та необхідно визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Тернівка Дніпропетровської області щодо призупинення ОСОБА_1 виплати пенсії за віком, призначеної відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 01.06.2015 року, а також зобовязати відповідача відновити ОСОБА_1 з 01.06.2015 року виплату пенсії за віком, призначену відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями КАС України та Закону України «Про судовий збір» та приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАСУ якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, відповідно до ст. 94 КАС України підлягає до стягнення з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в м. Тернівка Дніпропетровської області на користь позивача понесені по справі судові витрати у розмірі 487 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,6-11, 69-71, 79, 86, 94, 122, 159-163, 183-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Тернівка Дніпропетровської області про визнання дій незаконними та відновлення виплати пенсії - задовольнити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Тернівка Дніпропетровської області щодо призупинення ОСОБА_1 з 01 червня 2015 року виплату пенсії за віком, призначеної відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Зобов"язати управління Пенсійного фонду України в м. Тернівка Дніпропетровської області відновити з 01 червня 2015 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_1), виплату пенсії за віком, призначеної відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в м. Тернівка Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1, (ІПН НОМЕР_1), понесені по справі судові витрати в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Тернівський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня отримання її копії. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: І.П. Пономаренко