Справа № 2-а-288/10
Суддя: Калінюк Р. Б.
Дата ухвалення: 2010-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Біляївський районний суд Одеської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2010 року

Біляївський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді - Калінюк Р.Б.

при секретарі - Самойловій Д.В.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області про визнання причин пропущення строку для звернення до суду поважними, поновлення пропущеного строку, визнання дій Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області протиправними та зобов'язання суб'єкта владних повноважень нарахувати і виплатити недоплачену 30% надбавку до пенсії як дитині війни з 01.01.2006 р. по 31.12.2010 р. та виплачувати її в по дальшому ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області про визнання причин пропущення строку для звернення до суду поваженими, поновлення пропущеного строку, визнання дій Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області протиправними та зобов'язання суб'єкта владних повноважень нарахувати і виплатити недоплачену 30% надбавку до пенсії як дитині війни з 01.01.2006 р. по 31.12.2010 р. та виплачувати її в подальшому.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що він відповідно до ст.1 та ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 р. № 2195-1V (далі - Закон) є дитиною війни, та Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області з 01 січня 2006 року повинно щомісячно виплачувати йому надбавку до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Однак йому не виплачувалась зазначена надбавка до пенсії, у звязку з чим він звернувся до суду за захистом своїх прав.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав і просив у їх задоволенні відмовити з підстав, викладених у запереченні на позов.

Враховуючи позицію позивача, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, вивчивши заперечення відповідача проти позову та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року № 2195-4, що набрав чинності 01 січня 2006 року, який встановлює правовий статус дітей війни і визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки, дитина війни - це особа, яка с громадянином України та якій на час закінчення Другої світової війни (02 вересня 1945 року) було менше 18 років. Згідно до ст.6 вказаного закону, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, який народився 28 липня 1940 року, є громадянином України, має правовий статус дитини війни і має право на пільги, встановлені законодавством України для дітей війни, що підтверджується копією паспорта на його імя серія КК № 310407 (а.с.6) та відповідним посвідченням, № 136358, в якому є відмітка, що йому присвоєно статус дитина війни (а.с.7).

Позивач знаходиться на пенсійному обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області, а тому вказане Управління зобов'язане здійснювати перерахунок та виплату йому пенсії, а також підвищення до пенсії, передбачене ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Відповідно до п.17 ст.77 Закону України "Про Державний бюджет на 2006 рік" зупинено на 2006 рік дію ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а відповідно до Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" виключено п.17 ст.77 та

ст.110 Закону України "Про Державний бюджет на 2006 рік". Новою редакцією закріплено, що пільги дітям війни, передбачені ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" - у 2006 році запроваджується з 01 січня 2006 року, поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної ОСОБА_2 України з питань бюджету.

У 2006 році Кабінетом Міністрів України не запроваджувалися порядок та виплата пільг дітям війни, передбачені статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Положення ст.77, ст.110 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" с чинними, оскільки не визнавалися Конституційним Судом України неконституційними, а тому позовні вимоги в частині визнання дій Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області щодо виплати державної соціальної допомоги з 01.01.2006 року по 31.12.2006 року відповідно до вимог ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" не підлягають задово ленню.

Статтею 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» від 19 грудня 2006 року, що набрав чинності з 01 січня 2007 року (із змінами від 15 березня 2007 року) дія статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була зупинена. Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 визнані такими, що не відповідають Конституції України, серед інших, положення статті 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», якими була зупинена дія статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Таким чином, суд вважає, що з 09 липня 2007 року, тобто з моменту прийняття зазначеного рішення Конституційного Суду України, відповідно до статті 152 Конституції України, в якій вказується, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, відповідач повинен підвищити позивачу розмір пенсії, як дитині війни, тому вимоги позивача щодо нарахування зазначеної доплати за 2007 рік підлягають задоволенню саме з цієї дати.

Підпунктом 2 пункту 41 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (редакція від 28.12.2007 р.) - дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (254/к96-ВР) (є неконституційними), положення статті 67 розділу І, пунктів 2-4, 6-8, 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» та пункту 3 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (9107-17), в пункті 5 резолютивної частини якого визначено, що «Положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення». Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнаних неконституційними. Таким чином з дня визнання підпункту 2 пункту 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 р. № 107-VI неконституційним, відновлюється попередня редакція ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», згідно з якою, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком, в зв'язку з чим, відповідач повинен підвищити позивачу розмір пенсії, як дитині війни, саме з 22.05.2008 року.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.І ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", іншого нормативно- правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає, а тому суд не приймає до уваги посилання відповідача на ч.З ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", викладені в його письмовому запереченні, про те, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений ч.І цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не с підставою для відмови в реалізації позивачу конституційної гарантії та права на отримання надбавки до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, як дитині війни.

Відповідно до ч.2 ст.З Закону України "Про соціальний захист дітей війни" державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами. Дія ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» Законом України «Про державний бюджет України на 2009 рік» і Законом України «Про державний бюджет України на 2010 рік» не зупинена, а тому позивач має право на отримання вказаної надбавки до пенсії за 2009 та 2010 роки.

Згідно ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 11.11.2010 року, у звязку з визнанням причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, позивачу було поновлено строк звернення до адміністративного суду. Відповідно до ч.2 ст.46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Вказана норма дублюється у ч.2 ст.87 Закону України "Про пенсійне забезпечення", в якій зазначено, що суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь- яким строком. В зв'язку з цим, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача за минулий період.

Відповідач не погоджується з вимогами позивача стосовно нарахування 30% надбавки до пенсії в майбутньому, оскільки відповідно до ч.І ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійснені ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Таким чином, як вважає відповідач, рішення суду не може прийматися як застереження від будь-яких порушень та не може бути умовним, а розглядати справу та приймати рішення на майбутнє, приймаючи за наявне неіснуючі порушення, суперечить приписам чинного законодавства, а тому вимоги позивача стосовно нарахування надбавки в подальшому безпідставні.

З такою позицією відповідача суд погодитися не може, так як у разі зобов'язання відповідача судом виплачувати надбавку до пенсії з певної дати, у даному випадку йдеться не про зобов'язання здійснювати виплати у майбутньому, а йдеться про регулярне здійснення поточної виплати необхідної надбавки до пенсії. Обов'язок відповідача по виплаті надбавки до пенсії мас законодавчо встановлений регулярний характер, є документально підтверджене порушення відповідачем свого обов'язку, право позивача на отримання надбавки до пенсії також закріплено законодавчо, в зв'язку з чим він має право на його реалізацію, без обмеження будь-яким строком.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача в тій частині, що фінансування ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" проводиться з Державного бюджету України, а не з бюджету Пенсійного фонду України з наступних підстав.

Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007 № 1261, основними завданнями Пенсійного фонду є керівництво та управління солідарною системою загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення (перерахунок) пенсій, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством. Згідно з Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 № 8-2, управління Пенсійного фонду в районах, містах, районах у містах забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, безпосередньо призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії та інші виплати, відповідно до чинного законодавства.

Оскільки позивачу, як дитині війни, передбачено підвищення пенсії на ЗО % мінімальної пенсії за віком, відповідачем вона протиправно виплачувалась і виплачується в неповному обсязі, то задля захисту законних прав позивача, суд вважає за необхідне визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області щодо неналежної виплати позивачу пенсії з підвищенням її розміру на ЗО % мінімальної пенсії за віком, встановленої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» - неправомірними та зобов'язати здійснити перерахунок та виплату позивачу надбавки до пенсії згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі, встановленому ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме - ЗО % мінімальної пенсії за віком за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 09.11.2010 року, а також зобов'язати відповідача нараховувати та виплачувати з 10.11.2010 року поточні виплати ОСОБА_1 30% надбавки до пенсії, відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі, встановленому ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме - ЗО % мінімальної пенсії за віком.

В порядку ч.І ст. 94 КАС України на користь позивача стягненню з Державного бюджету України підлягають понесені та документально підтверджені ним судові витрати, а саме сплачений судовий збір в сумі 3 гривень 40 копійок.

Керуючись Законом України «Про соціальний захист дітей війни», ч.2 ст.46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ч.2 ст.87 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року, Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року, ст.ст. 8,19, 22, 46, 48, 55, 58,150,152 Конституції України, ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9,11, 14,17,18,19, 70-72, 86, 87, 94,158,163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області про визнання причин припущення строку для звернення до суду поважними, поновлення пропущеного строку, визнання дій Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області протиправними та зобов'язання суб'єкта владних повноважень нарахувати і виплатити недоплачену 30% надбавку до пенсії як дитині війни з 01.01.2006 р. по 31.12.2010 р. та виплачувати її в подальшому- задовільнити частково.

Визнати діяння Управління пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області щодо нарахування і виплати несплаченої державної соціальної допомоги як дитині війни з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 09.11.2010 року протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області, протягом п'яти календарних днів з дня набрання судовим рішенням чинності, нарахувати та виплатити у повному обсязі позивачу ОСОБА_1, як дитині війни, надбавки до пенсії згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі, встановленому ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме - ЗО % мінімальної пенсії за віком за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 09.11.2010 року, а також зобов'язати відповідача нараховувати та виплачувати з 10.11.2010 року поточні виплати ОСОБА_1 30% надбавки до пенсії, відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі, встановленому ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме - ЗО % мінімальної пенсії за віком.

Судові витрати, а саме, судовий збір у розмірі 3,40 гривень, стягнути з відповідача.

У іншій частині позову відмовити.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного адміністративного суду через Біляївський районний суд Одеської області на протязі десяти днів з дня проголошення постанови.

У разі, якщо постанова була прийнята судом із застосуванням ч.З ст.160 КАС України, а також у разі прийняття судом постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Біляївського районного

суду Одеської області ОСОБА_2