Справа № 826/8579/15
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/8579/15 Головуючий у 1-й інстанції: Данилишин В.М. Суддя-доповідач: Мацедонська В.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

22 грудня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко Т.М., Лічевецького І.О.,

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м.Києві на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 15 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГлаксоСмітКляйн Фармасьютікалс Україна» до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м.Києві про визнання протиправним та скасування рішення,-

в с т а н о в и в:

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 15 вересня 2015 року позов ТОВ «ГлаксоСмітКляйн Фармасьютікалс Україна» задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м.Києві від 26 вересня 2014 року №.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції з мотивів порушення норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що виявлені перевіркою помилки призвели до утворення у КОР позивача неправомірної переплати у сумі 2554946,00 грн.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 11 вересня 2015 року на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75, ст.76 ПК України посадовою особою податкового органу проведено камеральну перевірку податкової звітності позивача з податку на прибуток за звітний податковий період І півріччя 2014 року, якою встановлено заниження платником грошового зобов'язання з податку на прибуток на 2554946,00 грн.

За наслідками проведеної перевірки ДПІ у Солом'янському районі ГУ Міндоходів у м.Києві складено акт камеральної перевірки податкової звітності з податку на прибуток від 11 вересня 2014 року №4000/26-58-15-04-30-35619519, в якому встановлено порушення позивачем п.48.1 ст.48 ПК України та на підставі акту винесено податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 26 вересня 2014 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання ТОВ «ГлаксоСмітКляйн Фармасьютікалс Україна» за платежем податок на прибуток на 3193683,00 грн., в тому числі за основним платежем - 2554946,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 638737,00 грн.

За наслідками адміністративного оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення, рішеннями ГУ ДФС у м.Києві від 05 грудня 2014 року №1728/10/26-15-10-06-15 та ДФС України від 10 лютого 2015 року №2595/6/99-99-10-01-04-25 податкове повідомлення-рішення від 29 вересня 2014 року № та рішення, прийняте за результатами розгляду первинної скарги, залишено без змін, а скарги позивача - без задоволення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що фінансова санкція застосовується лише коли сплачена сума грошового зобов'язання менша за узгоджену суму грошового зобов'язання, а в даному випадку сума оплати перевищує задекларовану суму авансового внеску та враховуючи, що позивач за І півріччя 2014 року задекларував збитки у розмірі 231891869,00 грн., у нього не виникає податкове зобов'язання з податку на прибуток, відповідно не може й виникнути заниження суми грошового зобов'язання з податку на прибуток за І півріччя 2014 року, а тому позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Колегія суддів погоджується з викладеними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 9.1.1 п.9.1 ст.9 ПК України податок на прибуток підприємств віднесено до загальнодержавних податків.

Згідно ст.134 ПК України об'єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу; дохід (прибуток) нерезидента, що підлягає оподаткуванню згідно зі статтею 160 цього Кодексу, з джерелом походження з України.

В силу вимог п.152.9 ст.152 ПК України для цілей цього розділу використовуються такі податкові періоди: календарні квартал, півріччя, три квартали, рік. Базовим податковим (звітним) періодом для цілей цього розділу є календарний квартал або календарний рік для платників податків, визначених у пункті 57.1 статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до абз.4 п.57.1 ст.57 ПК України платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.

Згідно абз.9 п.57.1 ст.57 ПК України у разі якщо платник податку, який сплачує авансовий внесок, за підсумками першого кварталу звітного (податкового) року не отримав прибуток або отримав збиток, він має право подати податкову декларацію та фінансову звітність за перший квартал. Такий платник податку авансових внесків у другому - четвертому кварталах звітного (податкового) року не здійснює, а податкові зобов'язання визначає на підставі податкової декларації за підсумками першого півріччя, трьох кварталів та за рік, яка подається до контролюючого органу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

З поданої позивачем до податкового органу податкової декларації з податку на прибуток за 1 квартал 2014 року вбачається наявність від'ємного значення об'єкту оподаткування від усіх видів діяльності і задекларовано збитки у розмірі 154132345,00 грн., а згідно з уточнюючою декларацією з податку на прибуток за І квартал 2014 року у рядку 14 «податок на прибуток за звітний (податковий) період» показник дорівнює «-1847199,00» грн.

Разом з тим, з акту перевірки від 11 вересня 2014 року №4000/26-58-15-04-30-35619519 вбачається, що податковим органом під час перевірки встановлено, що податкове зобов'язання позивача з податку на прибуток становить « 0».

Пунктом 48.1 ст.48 ПК України визначено, що податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Відповідно до п.46.5 ст.46 ПК України форма податкової декларації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

У такому ж порядку встановлюються форми податкових декларацій з місцевих податків і зборів, що є обов'язковими для застосування їх платниками (податковими агентами).

Форма декларації про майновий стан і доходи (податкової декларації) встановлюється з урахуванням особливостей, визначених п. 179.9 ст. 179 цього Кодексу.

Форма спрощеної податкової декларації, що передбачена п. 49.2 ст. 49 цього Кодексу, та порядок переходу платників податків на подання такої декларації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Форма, порядок та строки подання митної декларації, а також порядок прийняття контролюючим органом митної декларації визначаються з урахуванням вимог митного законодавства України.

Державні органи, які встановлюють відповідно до цього пункту форми податкових декларацій, зобов'язані оприлюднити такі форми для використання їх платниками податків.

Відповідно до п.54.1 ст.51 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Разом з тим, відповідно до п.126.1 ст.126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Отже, штрафна (фінансова) санкція розраховується у відсотках від суми податкового боргу, що виникає у випадку несплати узгодженої суми грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених ПК України.

Платіжними дорученнями від 17 січня 2014 року №243 на суму 569726,00 грн., від 03 березня 2014 року №883 на суму 626820,00 грн., від 14 березня 2014 року №1103 на суму 707747,00 грн., від 03 квітня 2014 року №1527 на суму 707747,00 грн., разом на суму 2612040,00 грн., підтверджується сплата позивачем авансових внесків з податку на прибуток підприємств, таким чином, сума фактичної сплати перевищує суму задекларованого авансового внеску, у зв'язку з чим підстави для застосування до позивача наслідків п.126.1 ст.126 ПК України у вигляді фінансових санкцій відсутні.

Окрім того, беручи до уваги, що за перше півріччя 2014 року позивачем задекларовано збитки на суму 231891869,00 грн. та перевіркою позивача встановлено відсутність податкового зобов'язання ТОВ «ГлаксоСмітКляйн Фармасьютікалс Україна» з податку на прибуток підприємств, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у позивача не виникає податкового зобов'язання з податку на прибуток і, відповідно, не може виникнути заниження суми грошового зобов'язання з податку на прибуток за І півріччя 2014 року.

Таким чином, враховуючи, що судом встановлено відсутність заниження позивачем суми податкового зобов'язання з податку на прибуток, а сума оплаченого авансового внеску перевищує задекларовану, а також беручи до уваги відсутність підстав для збільшення суми грошового зобов'язання та застосування штрафних (фінансових) санкцій, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м.Києві всупереч ч.2 ст.71 КАС України не доведено правомірність прийнятого податкового повідомлення-рішення форми «Р» від 26 вересня 2014 року №, яке є протиправним та підлягає скасуванню.

Разом з тим, згідно ч.6 ст.187 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Відповідно до ст.88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо оплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Враховуючи, що ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2015 року ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м.Києві відстрочено сплату судового збору по день винесення рішення суду апеляційної інстанції, судовий збір за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду у розмірі 5359,20 грн. підлягає стягненню з апелянта.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування постанови суду.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м.Києві - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 15 вересня 2015 року - залишити без змін.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м.Києві в дохід спеціального фонду Державного бюджету України (р/р 1007, отримувач - УДКСУ у Печерському р-ні, банк отримувача - ГУДКСУ у м.Києві, , МФО 820019, код бюджетної класифікації 22030001) судовий збір у розмірі 5359,20 грн. (п'ять тисяч триста п'ятдесят дев'ять грн. 20 коп.).

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 24 грудня 2015 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді Т.М.Грищенко

І.О.Лічевецький

Головуючий суддя Мацедонська В.Е.

Судді: Грищенко Т.М.

Лічевецький І.О.