Справа № 825/3658/15-а
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2015-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2015 року м.Чернігів Справа № 825/3658/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Падій В.В.,

за участю секретаря Кондратенко О.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Бахмацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправними податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги,

В С Т А Н О В И В:

24.11.2015 ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3М.) звернулась до суду з адміністративним позовом до Бахмацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області, в якому просить суд визнати протиправними податкові повідомлення-рішення Бахмацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області від 15.06.2015 № 4963-17 та від 18.09.2015 № НОМЕР_1 і податкову вимогу від 02.09.2015 № 411-23.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на відсутність у відповідача правових підстав для винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги, оскільки 15.06.2015 автомобіль марки «LEXUS», модель «RX350», державний номерний знак НОМЕР_2 вибув з власності позивача, так як був викрадений, за фактом чого було порушено кримінальне провадження № 0005908. А тому, вважає, що позивач не являється наразі платником транспортного збору, а відсутній у нього автомобіль - об'єктом оподаткування вказаним податком. Крім того, зазначив, що він має сплатити податок з власників транспортних засобів за 2015 рік виключно за ту кількість місяців, протягом яких автомобіль перебував у його власності 10416,65 грн. замість 25000,00 грн. Також, у адміністративному позові позивач посилається на те, що в оскаржуваній вимозі відповідачем вказано суму податкового боргу 50000,00 грн. замість 25000,00 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав повністю, просив у його задоволенні відмовити, оскільки в 2015 році у власності ОСОБА_3 перебуває транспортний засіб з об'ємом циліндрів двигуна понад 3000 см3 і у відповідності до норм статті 267 Податкового кодексу України позивачу правомірно визначено суму податкового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 25 000 грн., застосовано штрафну (фінансову) санкцію за порушення граничного строку сплати суми грошового зобовязання з транспортного податку з фізичних осіб та винесено податку вимогу. Крім того, зазначив, що порушення кримінального провадження не ставить у залежність припинення права власності позивача на транспортний засіб.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ № 593386 ОСОБА_3 є власником автомобіля марки «LEXUS», модель «RX350», легковий універсал-В, 2010 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2, об'єм двигуна 3456 см3, номер кузову 2T2BK1BA7BC081324 (а.с.13).

Як вбачається з матеріалів справи, 15.06.2015 Бахмацькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області, на підставі листа Центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Бахмач, Бахмацького, Борзнянського, Коропського, Талалаївського районів від 28.02.2015 № 210 щодо власників транспортних засобів, за якими зареєстровані легкові автомобілі з обємом двигуна понад 3000 см3, винесено податкове повідомлення - рішення форми «Ф» № 4963-17, яким ОСОБА_3, визначено податкове зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 25000,00 грн. (а.с.43).

Вищевказане податкове повідомлення-рішення направлено на адресу позивача 30.06.2015 та отримано ним особисто 02.07.2015, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та листом Центру поштового звязку №2 Чернігівської дирекції Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» від 08.09.2015 № 01-154, наявних у матеріалах справи (а.с.28,29).

02.09.2015 Бахмацькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області винесена податкова вимога форми «Ф» № 411-23, яка була отримана позивачем 05.09.2015 (а.с.26,27).

18.09.2015 начальником відділу доходів і зборів з фізичних осіб Бахмацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області ОСОБА_4 проведено камеральну перевірку своєчасності сплати транспортного податку за 2015 рік, згідно податкового повідомлення рішення від 15.06.2015 № 4963-17, за результатами якої складено акт від 18.09.2015 № 676/17/НОМЕР_3, в якому зафіксовано порушення позивачкою підпункту 267.8.1. пункту 267.8. статті 267 Розділу XII Податкового кодексу України, а саме: несвоєчасна сплата транспортного податку (граничний строк сплати 31.08.2015, фактична сплата 10.09.2015) (а.с.30,31).

На підставі акту перевірки, 18.09.2015 Бахмацькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області винесено податкове повідомлення - рішення форми «Ш» № НОМЕР_1, яким до ОСОБА_3 за порушення граничного строку сплати суми грошового зобовязання по транспортному податку з фізичних осіб (затримка сплати 9 днів) застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 10 % - 2500,00 грн. (а.с.33).

Вищевказаний акт та податкове повідомлення-рішення направлені на адресу позивача та отримані ним особисто 22.09.2015, що підтверджується копією виписки із офіційного сайту Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» (а.с.32).

При цьому, судом встановлено, що у період часу з 15.06.2015 21:00 год. по 16.06.2015 14:30 год. за адресою: проспект 40 річчя Жовтня, 88, м. Київ невстановлена особа заволоділа автомобілем марки «LEXUS», модель «RX350», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_2, номер кузову 2T2BK1BA7BC081324, 2010 року випуску.

За даним фактом органом досудового розслідування Голосіївським районним управлінням Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві внесено інформацію до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що підтверджується витягом з кримінального провадження № 0005908 та довідкою слідчого слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві від 17.12.2015 № 0005908 (а.с.8,45).

Вважаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення та податкову вимогу протиправними, позивач звернувся до суду з позовом за захистом охоронюваних законом прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Так, з 01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким, шляхом викладення в новій редакції статті 267 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі ПК України), введено новий податок з громадян України транспортний податок.

Вищевказаний податок, у відповідності до підпункту 10.1.1. пункту 10.1. статті 10 ПК України, належить до місцевих податків.

Згідно з підпунктами 267.1.1., 267.1.2. пункту 267.1., пункту 267.4., підпункту 267.6.1. пункту 267.6. статті 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, у тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1. пункту 267.2. цієї статті є об'єктами оподаткування.

Об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1. пункту 267.2. цієї статті.

Обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Щодо об'єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об'єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

У розумінні підпункту 14.1.251. пункту 14.1. статті 14 ПК України транспортні засоби, що використовувалися - це транспортні засоби, на які уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними, видані реєстраційні документи, що дають право експлуатувати такі транспортні засоби.

Таким чином, використання транспортного засобу пов'язується з його реєстрацією.

У свою чергу, згідно пункту 7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 (далі Порядок № 1388), експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) у підрозділах Державтоінспекції (крім транспортних засобів, зареєстрованих до набрання чинності цим Порядком) та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється.

З врахуванням вищевикладених положень чинного законодавства України початком використання (експлуатації) транспортного засобу є його державна реєстрація.

При цьому, порядок та підстави для зняття з обліку транспортних засобів визначені пунктом 40 - 46 Порядку № 1388.

Зокрема, положеннями пункту 40 Порядку № 1388 встановлено, що зняття з обліку транспортних засобів проводиться після їх огляду в сервісному центрі МВС на підставі заяви власника, документа, що посвідчує особу, виконавчого напису нотаріуса, постанови державного виконавця або рішення суду. Дозволяється проводити огляд транспортних засобів, які знімаються з обліку, за їх місцезнаходженням з дотриманням вимог пункту 15 цього Порядку. Такий огляд оформляється відповідним актом, засвідчується підписом та скріплюється печаткою адміністратора сервісного центру МВС.

Тобто, зняття з обліку транспортних засобів здійснюється за наявності відповідних документів та безпосередньо автомобіля.

Виключенням в даному випадку є зняття з обліку вибракуваних транспортних засобів, яке проводиться без огляду автомобіля, та одночасно з пред'явленням номерних знаків і реєстраційних документів до сервісних центрів МВС (пункт 45 Порядку № 1388).

При цьому, статтею 267 ПК України визначено джерело отримання податковим органом інформації про об'єкт оподаткування, а саме - підпунктом 267.6.3. пункту 267.6. статті 267 ПК України передбачено, що органи внутрішніх справ зобов'язані до 1 квітня 2015 року подати контролюючим органам за місцем реєстрації об'єкта оподаткування відомості, необхідні для розрахунку податку. З 1 квітня 2015 року органи внутрішніх справ зобов'язані щомісячно, у 10-денний строк після закінчення календарного місяця подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку податку, за місцем реєстрації об'єкта оподаткування станом на перше число відповідного місяця.

У свою чергу, форма подачі органами внутрішніх справ інформації встановлена наказом Міністерства фінансів України від 16.06.2015 № 563 «Про затвердження форми відомостей, необхідних для розрахунку транспортного податку».

Аналізуючи зміст такої затвердженої форми відомостей, необхідних для розрахунку транспортного податку, суд встановив, що вона не містить реквізитів про вибуті з володіння, але не зняті з держаної реєстрації транспортні засоби (легкові автомобілі).

Так, за даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ № 593386 ОСОБА_3 є власником автомобіля марки «LEXUS», модель «RX350», легковий універсал-В, 2010 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2, об'єм двигуна 3456 см3, номер кузову 2T2BK1BA7BC081324, дата реєстрації 11.11.2014 (а.с.13).

Тобто, в даному випадку податкове повідомлення-рішення від 15.06.2015 № 4963-17 винесене контролюючим органом саме на підставі інформації про належний позивачу автомобіль, яка наявна у органів внутрішніх справ (лист Центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Бахмач, Бахмацького, Борзнянського, Коропського, Талалаївського районів від 28.02.2015 № 210) і зазначена у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що в силу норм статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 318 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Таким чином, викрадений автомобіль марки «LEXUS», модель «RX350», легковий універсал-В, 2010 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2, об'єм двигуна 3456 см3, номер кузову 2T2BK1BA7BC081324, не знято в органах реєстрації внутрішніх справ і останній обліковується у власності позивача.

Вищевказане спростовує твердження позивача щодо втрати останнім права власності на автомобіль у звязку з його викраденням.

У відповідності до підпункту 267.8.1. пункту 267.8. статті 267 ПК України транспортний податок сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 126.1. статті 126 ПК України встановлено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.1. статті 59 ПК України).

Згідно пункту 95.2. статті 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

На підставі вищевказаних норм ПК України, Бахмацькою об'єднаною державною податковою інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області і було винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 18.09.2015 №, яким до позивача, як до власника легкового автомобіля марки «LEXUS», модель «RX350», який є обєктом оподаткування, застосовано штрафні (фінансові) санкції та податкову вимогу форми «Ф» від 02.09.2015 № 411-23.

За таких обставин та з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що Бахмацька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області, приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення та податкову вимогу, діяла у межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством України, а тому відсутні підстави для визнання їх протиправними та задоволення позовних вимог ОСОБА_3.

При цьому, судом не приймаються до уваги посилання представника позивача у судовому засіданні на порушення відповідачем, при прийняті податкового повідомлення рішення від 15.06.2015 № 4963-17, вимог статті 58 Конституції України, оскільки нарахування податкових зобовязань Бахмацькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області згідно статті 267 ПК України здійснено на час дії вказаної норми закону, та за періоди, коли вищевказана норма набула чинності.

Крім того, судом не приймаються до уваги і посилання позивача у адміністративному позові на те, що у оскаржуваній вимозі відповідачем вказано суму податкового боргу 50000,00 грн. замість 25000,00 грн., оскільки згідно листа Центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Бахмач, Бахмацького, Борзнянського, Коропського, Талалаївського районів від 28.02.2015 № 210 за позивачкою рахується два легкових автомобіля, які є обєктами сплати транспортного збору за ставкою 25000,00 грн. за кожен легковий автомобіль на рік (25000,00 грн.+25000,00 грн. = 50000,00 грн.).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено транспортний податок з одного автомобіля у сумі 25000,00 грн. тільки 09.09.2015, а податкова вимога винесена 02.09.2015.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» суд визначив, що «... адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі і поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У свою чергу, відповідач, як субєкт владних повноважень, у повній мірі довів правомірність прийнятих податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 - відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядок та строки, передбачені статтями 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя В.В. Падій