Справа № 823/5234/15
Суддя: В.І. Коваленко
Дата ухвалення: 2015-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 року справа № 823/5234/15

16 год. 01 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваленка В.І.,

за участю секретаря Савости С.В.,

за участю представників:

позивача ОСОБА_1 директора ТОВ Мілк Авто,

відповідача ОСОБА_2 за довіреністю,

третьої особи - ДП «Золотоніський комбікормовий завод» ОСОБА_3 за довіреністю,

третьої особи - ТОВ «Деметра» ОСОБА_4, ОСОБА_5 за довіреностями,

третіх осіб - ПП «Евро-Вет», ТОВ «Орендастрой», ТОВ«Торговий дім «Полтавазооветпостач», ТОВ «Укрфід» не зявились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Мілк Авто» до відділу державної виконавчої служби Черкаського районного управління юстиції, треті особи: приватне підприємство «Евро-Вет», товариство з обмеженою відповідальністю «Орендастрой», товариство з обмеженою відповідальністю «Деметра», товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Полтавазооветпостач», товариство з обмеженою відповідальністю «Укрфід», дочірнє підприємство «Золотоніський комбікормовий завод», про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілк авто» звернулось до суду з адміністративним позовом до відділу державної виконавчої служби Черкаського районного управління юстиції, в якому просить:

- визнати протиправними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Черкаського районного управління юстиції ОСОБА_2, щодо винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.11.2015 року, рухомого майна товариства з обмеженою відповідальністю «Мілк Авто» (18031, м. Черкаси, вул. Університетська, 33, кімната 51, ), а саме: ємність для подачі кормів «ROXELL», обємом 3 т, сірого кольору, №13106695, в кількості 11 одиниць;

- визнати протиправною та скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.11.2015 року, винесену державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Черкаського районного управління юстиції ОСОБА_2, в рамках виконавчого провадження ВП №48529963, щодо рухомого майна товариства з обмеженою відповідальністю «Мілк Авто» (18031, м. Черкаси, вул. Університетська, 33, кімната 51, ), а саме: ємність для подачі кормів «ROXELL», обємом 3 т, сірого кольору, №13106695, в кількості 11 одиниць.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 23 вересня 2015 року до приміщень, що розташовані за адресою: Черкаська обл. с. Худяки, вул. Зої Космодем'янскої, 56, прибула група із трьох осіб, один із яких предявив посвідчення старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Черкаського управління юстиції на імя ОСОБА_2, інші особи представились як представники стягувача. Старший державний виконавець Нечипоренко Ю.І., пояснив що вони проводять виконавчі дії по виконавчому провадженню № 48529963, і йому необхідно перевірити майновий стан боржника. Однак, старшому державному виконавцю Нечипоренко Ю.І. повідомлено, що боржник за цією адресою не знаходиться, будь-яке майно, що йому належить на цій території відсутнє. Також, службовцю виконавчої служби надано для огляду документи на право власності на майно, що знаходиться за адресою Черкаська обл. с. Худяки, вул. Зої Космодем'янскої, 56, які підтверджують, що воно не належить боржнику. Працівники міліції, які викликані державним виконавцем, після ознайомлення з усіма документами повідомили цим особам та державному виконавцю, що у них відсутнє право на примусовий вхід на територію ТОВ «Ресурс-Україна».

Як стверджує позивач, в подальшому, достовірно знаючи, що боржник та його майно відсутнє на території ТОВ «Ресурс-Україна», державний виконавець Атамась Ю.О. 28 вересня 2015 року разом із іншими особами пройшли до майнового комплексу, що знаходиться за адресою: Черкаська обл., с. Худяки, вул. Зої Космодем'янскої, 56, ввійшли на територію товариства, оглянули наявне на території майно і державний виконавець склала акт опису та арешту майна, що належить ТОВ «Мілк Авто», включивши до його переліку ємкість для подачі кормів Roxell в кількості 11 штук.

Позивач зазначає, що не є учасником вказаного виконавчого провадження, однак описане та арештоване рухоме майно належить не боржнику виконавчого провадження (ПП «Артбудінвест»), а позивачу згідно договору купівлі-продажу №23/03 від 23.03.2015р., укладеного з ТОВ «Артбудкомфорт». Крім цього, підтвердженням того, що вказане майно є власністю ТОВ «Мілк Авто» є балансова довідка, яка вказує, що на балансі товариства обліковується рухоме майно. На підставі наведеного позивач вважає, що його позовні вимоги підлягають задоволенню.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач подав заперечення проти адміністративного позову, в яких зазначив, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № від 19.08.2015р. боржник - ПП «Артбудінвест» (), який змінив назву на ПП «Евро-Вет», зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи, а саме: зміну місцезнаходження за адресою: вул. З. Космодемянської, 56, с. Худяки проведено 14.08.2015р., у звязку з чим державним виконавцем здійснено виїзд за вказаною адресою для встановлення наявності майна боржника. В ході проведення виконавчих дій, на територію підприємства прибув директор ТОВ «Ресурс-Україна», який одночасно являється одним із засновників ПП «Артбудінвест» ОСОБА_6, який надав копію свідоцтва про право власності на нерухоме майно, яке належить ТОВ «Ресурс-Україна» та копію договору купівлі-продажу №23/03 від 23.03.2015 про реалізацію рухомого майна згідно додатків/специфікацій на 16-ти аркушах, вчиненого між ТОВ «Артбудкомфорт» та ТОВ «Мілк Авто». Як стверджує відповідач, посадові особи ТОВ «Ресурс-Україна» та ТОВ «Мілк Авто» неодноразово чинили перешкоди у доступі державного виконавця на вказану територію, що мало наслідком звернення до правоохоронних органів та подальшого їх залучення до проведення виконавчих дій.

Відповідач вказує, що під час опису й арешту вказаного майна державному виконавцю не надано документів які б підтверджували, що описане майно не належить боржнику. Відповідальним зберігачем описаного та арештованого майна визначено директора ТОВ «Мілк Авто» ОСОБА_1 (як фізичну особу), при чому зауваження або заяви при проведенні опису та арешту майна не надходили про що зроблено відмітку у акті опису та арешту майна копію якого під підпис надано вказаній особі.

Крім того, відповідач у додаткових поясненнях звернув увагу суду на ту обставину, що постановою Черкаського окружного адміністративного суду у справі №823/5046/15 від 28.10.2015р. в задоволенні адміністративного позову ТОВ «Мілк Авто» про визнання неправомірними дій державного виконавця щодо проведення опису та арешту ємностей для подачі кормів «ROXELL», обємом 3 т, сірого кольору, №13к06695 в кількості 11 одиниць, відмовлено повністю.

Відповідач вважає, що оскільки позивач не надав доказів, які підтверджують описане та арештоване майно належить йому, а не боржнику, тому підстави для скасування постанови державного виконавця від 05.11.2015р., відсутні.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав, викладених у запереченнях на адміністративний позов.

Третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Орендастрой» (колишня назва ТОВ «Ресурс-Україна») надало суду письмові пояснення, згідно яких старшому державному виконавцю Нечипоренко Ю.І. повідомлено, що боржник за вказаною адресою не знаходиться, будь-яке майно, що йому належить на цій території відсутнє. Також, службовцю виконавчої служби надано для огляду документи на право власності на майно, що знаходиться за адресою Черкаська обл. с. Худяки, вул. Зої Космодем'янскої, 56, які підтверджують, що воно не належить боржнику та розяснено, що дійсно боржник орендував у ТОВ «Ресурс-Україна» нерухоме майно, але договір оренди припинений 31 липня 2014 року. Однак, державний виконавець незаконно проник на територію підприємства та провів опис майна, а тому позов підлягає задоволенню.

В судове засідання представники третіх осіб - ПП «Евро-Вет», ТОВ «Орендастрой», ТОВ«Торговий дім «Полтавазооветпостач» та ТОВ «Укрфід» не зявились, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином.

Третя особа - ДП «Золотоніський комбікормовий завод» подало до суду заперечення проти позову, в яких зазначило, що виходячи з норм Закону України «Про виконавче провадження» позивач не являється ні стороною, ні учасником виконавчого провадження і не має законного права відповідно до частини 1 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України звертатись з позовом до адміністративного суду. Крім того, звернуло увагу суду, що спір з приводу опису та арешту вищевказаного майна вже розглядався Черкаським окружним адміністративним судом та постановою зазначеного суду у справі №823/5046/15 від 28.10.2015р. в задоволенні адміністративного позову ТОВ «Мілк Авто» про визнання неправомірними дій державного виконавця щодо проведення опису та арешту спірних ємностей для подачі корма відмовлено. А тому третя особа вважає, що позов задоволенню не підлягає.

З аналогічних підстав третя особа - ТОВ «Деметра» заперечило проти задоволення позову.

В судовому засіданні представники ДП «Золотоніський комбікормовий завод» та ТОВ «Деметра» проти позову заперечили.

Заслухавши пояснення учасників процесу, розглянувши наявні матеріали справи, повно, всебічно, обєктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд виходить з наступного.

Дослідженням письмових доказів, які містяться в матеріалах справи, судом встановлено, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Черкаського районного управління юстиції перебуває зведене виконавче провадження №48842607 про стягнення з приватного підприємства «Евро-Вет», , (колишня назва - ПП «Артбудінвест») на користь юридичних осіб заборгованості на загальну суму 769 532 грн. 47 коп.

Згідно відомостей, які містяться у матеріалах справи, до зведеного виконавчого провадження входять виконавчі провадження №48529963, №48737117, №49002394, №49266356, №49266502, №49268175, №49268191 та №49268207. Стягувачами у зведеному виконавчому провадженні є товариство з обмеженою відповідальністю «Деметра», товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Полтавазооветпостач», товариство з обмеженою відповідальністю «Укрфід» та дочірнє підприємство «Золотоніський комбікормовий завод».

В судовому засіданні суд встановив, що державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Черкаського районного управління юстиції ОСОБА_7, при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження про стягнення з ПП «Артбудінвест» на користь юридичних осіб заборгованості, складено акт опису та арешту майна: ємностей для подачі кормів «ROXELL», обємом 3 т, сірого кольору, №13106695, в кількості 11 штук.

Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Черкаського районного управління юстиції ОСОБА_2 від 05.11.2015р., в рамках виконавчого провадження №48529963, накладено арешт та заборонено відчуження рухомого майна приватного підприємства «Евро-Вет» (вул. Димова, 74, м. Миколаїв, ), а саме: ємностей для подачі кормів «ROXELL», обємом 3 т, сірого кольору, №13к06695, в кількості 11 одиниць, в межах суми стягнення 360 638 грн. 53 коп.

Постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Черкаського районного управління юстиції ОСОБА_8 від 04.12.2015р. виправлено помилку, допущену в наведеній постанові від 05.11.2015р., а саме: змінено номер ємностей для подачі кормів з «№13к06695» на «№13106695».

Досліджуючи в судовому засіданні обставини належності позивачу арештованих ємностей для подачі кормів, суд встановив, що товариству з обмеженою відповідальністю «Орендастрой» (колишня назва ТОВ «Ресурс-Україна») на підставі свідоцтва від 25.11.2011р., виданого державним нотаріусом Черкаської районної державної нотаріальної контори, належить на праві власності комплекс будівель, що знаходиться в селі Худяки, Черкаського району, Черкаської області, по вул. Зої Космодемянської, будинок 56.

Згідно відомостей, які містяться в матеріалах справи, між товариством з обмеженою відповідальністю «Артбудкомфорт» та позивачем укладено договір купівлі-продажу №23/03 від 23.03.2015р., який передбачає придбання позивачем майна згідно специфікацій.

Сторонами підписано специфікації до вказаного договору №№1-16, кожна з яких містить перелік обладнання для напільного утримання бройлерів, виробництва Roxell, 2006 року випуску, що складається з: лінії випоювання, в тому числі поїлки; лінії відгодівлі, в тому числі кормушки; клапана приточної вентиляції; потолочної вентиляції; торцевої вентиляції; лінії освітлення; компютера контролю мікроклімату; теплогенераторів GP-120; бункерів. Місцезнаходження майна: Черкаська обл., Черкаський р-н, с. Худяки, вул. Зої Космодем'янскої, 56.

На підтвердження виконання зобовязань за договором ТОВ «Артбудкомфорт» видало позивачу видаткову накладну №7 від 31.03.2015р. на суму 123 344 грн. 43 коп. Позивач повністю оплатив вартість придбаного обладнання, що підтверджується відомостями, які містяться у відповідних квитанціях до прибуткових касових ордерів.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та ТОВ «Ресурс-Україна» укладено договір відповідального зберігання від 23.03.2015р., за умовами якого позивач передав зазначеному підприємству на відповідальне зберігання майно, перелік якого визначається сторонами в актах приймання-передачі, які є невідємною частиною цього договору. Місце зберігання майна: Черкаська обл., Черкаський р-н, с. Худяки, вул. Зої Космодем'янскої, 56.

Відповідно до переліку майна, який міститься в актах приймання-передачі №№1-16 позивачем передано до ТОВ «Ресурс-Україна» на відповідальне зберігання майно, яке придбано у ТОВ «Артбудкомфорт» за договором купівлі-продажу №23/03 від 23.03.2015р., в тому числі бункери для подачі корма №13106695 у кількості 16 одиниць.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV).

Статтею 1 Закону № 606-XIV передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

В силу положень статті 7 Закону України «Про державну виконавчу службу» від 24 березня 1998 року № 202/98-ВР працівник органу державної виконавчої служби зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України.

За змістом положень частин 1, 2 статті 57 Закону № 606-XIV арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

В контексті наведеного суд зазначає, що Законом № 606-XIV державному виконавцю не надано повноважень виносити постанову про арешт майна особи, яка не є боржником у виконавчому провадженні. Така особа не повинна нести відповідальність за зобовязаннями боржника.

Суд звертає увагу, що єдиним доказом, який на думку відповідача свідчить про перебування спірного майна у власності божника - приватного підприємства «Евро-Вет» є та обставина, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців здійснено запис від 14.08.2015р. про реєстрацію підприємства за вказаною адресою. Інших доказів, які свідчать, що за вказаною адресою наявне майно ПП «Евро-Вет» відповідач не надав.

Суд критично оцінює такі дії державного виконавця, оскільки матеріали справи містять докази, які підтверджують придбання у власність позивачем спірних бункерів у складі обладнання для напільного утримання бройлерів. Більш того, згідно відомостей, які містяться в наданій позивачем технічній документації на спірне обладнання у ній відображено серійні номери бункерів - 13106695, а також відомості про те що обладнання 2006 року випуску.

Таким чином, на момент прийняття спірної постанови арештовані бункери належали позивачу та не належали боржнику - ПП «Евро-Вет» (ПП «Артбудінвест»), а тому старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Черкаського районного управління юстиції ОСОБА_2, приймаючи спірну постанову, діяв з перевищенням наданих йому повноважень та незаконно арештував майно позивача, який не є боржником у зведеному виконавчому провадженні №48842607.

Суд вважає безпідставними доводи відповідача та третіх осіб стосовно підтвердження постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 28.10.2015р. у справі №823/5046/15 законності дій державного виконавця під час складення акту опису спірного майна від 28.09.2015р. Судом встановлено, що зазначена постанова суду учасниками процесу не оскаржена та набрала законної сили. При цьому, відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що дані акту опису й арешту майна від 28.09.2015 та додатку до нього не містять детального опису (ідентифікуючих ознак) ємкостей для подачі корма Roxell №13106695 у кількості 11 штук. Отже належних доказів, що вищевказаним актом описане та арештоване саме майно позивача (11 із вищевказаних 16 одиниць товару і які саме) суду не надано. Крім того, суд вказав, що акт опису не є рішенням суб'єкта владних повноважень, а відсутність всіх ідентифікуючих ознак майна, що описане державним виконавцем, є недоліком в його роботі, що перешкоджає правомірному виконанню державним виконавцем подальших дій з таким майном.

В контексті наведених обставин, суд вважає за необхідне звернути увагу, що згідно частини першої статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до розяснень, які викладені в листі Вищого адміністративного суду України №2379/12/13-12 від 14.11.2012р. «Щодо застосування статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України» передбачене частиною першої статті 72 КАС України звільнення від доказування не має абсолютного характеру і не може сприйматися судом як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні. Адміністративні суди не повинні сприймати як обов'язкові висновки щодо фактичних обставин справи, наведені у чинних судових рішеннях за інших адміністративних, цивільних чи господарських справ.

Для спростування преюдиційних обставин, передбачених частиною першою статті 72 КАС України, учасник адміністративного процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази. Ці докази повинні бути оцінені судом, що розглядає справу, у загальному порядку за правилами статті 86 КАС України.

При цьому суди також повинні враховувати вимоги частин четвертої та п'ятої статті 11 КАС України щодо необхідності офіційного з'ясування всіх обставин справи і у відповідних випадках витребувати ті докази, яких, на думку суду, не вистачає для належного встановлення обставин у справі, що розглядається.

Якщо суд дійде висновку про те, що обставини у справі, що розглядається, є інакшими, ніж установлені під час розгляду іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи, то справу належить вирішити відповідно до тих обставин, які встановлені безпосередньо судом, який розглядає справу.

З урахуванням зазначеного, на переконання суду, обставини встановлені у даній справі в їх сукупності свідчать, що арештовані бункери містять ідентифікуючу ознаку - серійний номер, та враховуючи ту обставину, що на момент проведення опису та арешту бункерів державний виконавець знав, що майновий комплекс за адресою: Черкаська обл., Черкаський р-н, с. Худяки, вул. Зої Космодем'янскої, 56, належить на праві власності іншій особі, однак не вжив необхідних заходів для зясування належності описаного майна позивачеві, що стало підставою для прийняття незаконної постанови.

Щодо посилань представників третіх осіб на відсутність права позивача, який не є учасником виконавчого провадження, на оскарження спірної постанови в судовому порядку, суд зазначає таке.

У відповідності до частини 1 статті 60 Закону № 606-XIV особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

В силу положень частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частинами 1, 4 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

З наведених положень Кодексу адміністративного судочинства України слідує висновок, що особа може оскаржити в адміністративному суді будь-які рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, якщо вважає, що вони порушують її права чи інтереси. При цьому, спосіб захисту порушеного права обирається самостійно позивачем, а надані сторонам виконавчого провадження права щодо оскарження рішень чи дій державного виконавця за спеціальним порядком, не позбавляють права особу, яка не є учасником виконавчого провадження, звернутись до суду за захистом своїх прав.

Суд враховує, що розяснення щодо вирішення питань про підсудність даної категорії спорів надані в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України №3 від 13 грудня 2010 року «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби».

Суд також зазначає, що відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На переконання суду відповідач не довів правомірність своїх дій та спірної постанови, хоча зобовязаний довести їх правомірність, а тому суд приходить до висновку про незаконність дій державного виконавця відділу державної виконавчої служби Черкаського районного управління юстиції ОСОБА_2, щодо винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.11.2015р. у виконавчому провадженні №48529963, щодо рухомого майна товариства з обмеженою відповідальністю «Мілк Авто» (18031, м. Черкаси, вул. Університетська, 33, кімната 51, ), а саме: ємностей для подачі кормів «ROXELL», обємом 3 т, сірого кольору, №13106695, в кількості 11 одиниць. А тому наведена постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи, що при поданні позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2436 грн., а тому відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України вказана сума судового збору підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 11, 14, 70, 71, 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Черкаського районного управління юстиції ОСОБА_2, щодо винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.11.2015р. у виконавчому провадженні №48529963, щодо рухомого майна товариства з обмеженою відповідальністю «Мілк Авто» (18031, м. Черкаси, вул. Університетська, 33, кімната 51, ), а саме: ємностей для подачі кормів «ROXELL», обємом 3 т, сірого кольору, №13106695, в кількості 11 одиниць.

Визнати протиправною та скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.11.2015р., винесену державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Черкаського районного управління юстиції ОСОБА_2, у виконавчому провадженні №48529963, щодо рухомого майна товариства з обмеженою відповідальністю «Мілк Авто» (18031, м. Черкаси, вул. Університетська, 33, кімната 51, ), а саме: ємностей для подачі кормів «ROXELL», обємом 3 т, сірого кольору, №13106695, в кількості 11 одиниць.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відділу державної виконавчої служби Черкаського районного управління юстиції на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Мілк Авто» судовий збір у розмірі 2436 (дві тисячі чотириста тридцять шість) грн.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строки та порядку передбаченому статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.І. Коваленко

Повний текст постанови виготовлений 21.12.2015р.