Справа № 804/15417/15
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 грудня 2015 рокусправа № 804/15417/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Кругового О.О. Юхименка О.В.

за участю секретаря судового засідання: Лащенка Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Приватного підприємства "УКРМЗР"

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2015 року у справі № 804/15417/15 за позовом Приватного підприємства "УКРМЗР" до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

в с т а н о в и в :

03 листопада 2015 року Приватне підприємство "УКРМЗР" подало до суду позов до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому просили визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 26.10.2015 р. за № НОМЕР_1, яким Позивачу нараховано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД та за невиконання зобовязань та порушення вимог валютного законодавства на суму 15 219 643,49 грн., та за № НОМЕР_2, яким Позивачу нараховано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД та за невиконання зобовязань та порушення вимог валютного законодавства на суму 340,00 грн.

При подачі адміністративного позову Позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1218,00 грн. (а.с.4)

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2015 року адміністративний позов Приватного підприємства "УКРМЗР" до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень було залишено без руху та встановлено строк до 26 листопада 2015 року для надання оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 227 081,75 грн. та надання документів на підтвердження повноважень ОСОБА_1, як директора ПП «УКРМЗР».

Рішення суду мотивоване тим, що Позивачем було заявлено до суду позовні вимоги майнового характеру на загальну суму 15 219 983,49 грн., але сплачено судовий збір як за вимогу немайнового характеру, що суперечить приписам Закону України «Про судовий збір» в редакції з 01.09.2015 р. Крім того, в матеріалах справи відсутній документ, який би підтверджував повноваження директора ПП «УКРМЗР» ОСОБА_1, яким було підписано адміністративний позов. (а.с.2)

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ПП «УКРМЗР» подало на неї апеляційну скаргу, в якій просило скасувати ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2015 року, оскільки вона постановлена з порушенням норм процесуального права, та постановити нову ухвалу про направлення справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначали, що саме по собі податкове повідомлення-рішення не є тим актом, який здійснює безпосередній вплив на права та обовязки платника податків, адже відповідний обовязок платник податків набуде по завершенню процедури його оскарження та узгодження в судовому порядку, якщо він нею скористається. При цьому зауважують, що в даному випадку вже не можуть застосовуватися розяснення Вищого адміністративного суду України, викладені у листі «Щодо адміністративних позовів майнового характеру» № 165/11/13-12 від 18.01.2012 р. (а.с.23-25)

Заперечень на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Сторони в судове засідання не зявились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому, у відповідності до положення ст. 41 КАС України, фіксування судового процесу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Залишаючи без руху адміністративний позов ПП «УКРМЗР», суд першої інстанції виходив з того, що Позивачем було заявлено до суду вимоги майнового характеру, в той час як сплачено судовий збір як за вимогу немайнового характеру, що суперечить приписам Закону України «Про судовий збір». Крім того, в матеріалах справи відсутній документ, який би підтверджував повноваження директора ПП «УКРМЗР» ОСОБА_1, яким було підписано адміністративний позов.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції помилковим, адже спором майнового характеру, зокрема, може бути спір, предметом якого є оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, яке має давати підстави для зміни майнового стану фізичної чи юридичної особи.

Відповідно до підпункту 14.1.157 статті 14 ПК України податкове повідомлення-рішення письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов'язок платника податків сплатити суму грошового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

У відповідності до абз. 1 п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до матеріалів справи, Позивачем оскаржуюється податкове повідомлення рішення саме щодо нарахування пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД та за невиконання зобовязань та порушення вимог валютного законодавства.

Аналіз вищенаведених правових норм свідчить про те, що саме по собі таке податкове повідомлення-рішення одразу після його прийняття не є актом, який здійснює безпосередній вплив на права та обовязки платника податків, а виступає лише як документ, що містить повідомлення про нараховану контролюючим органом суму грошового зобовязання, тобто, про намір податкового органу визначити для платника податків певні зобовязання, обовязок щодо сплати яких є відстроченим. Фактично, податкове повідомлення-рішення набуває статусу обовязкового та такого, що впливає на майнові права платника податків, лише після спливу строку, визначеного законом, на його оскарження або добровільну сплату.

При цьому у разі оскарження податкового повідомлення-рішення платником податків у ме?жах строків, визначених абз. 1 п. 57.3 ст.. 57 ПК України, суд перевіряє законність рішення субєкта владних повноважень та ф?актично спір про оскарження податкового повідомлення-рішення зводиться до перевірки правильності дій контролюю?чого органу при нарахуванні грошов?ого зобовязання, а не до захисту майна.

Оскільки Позивачем по даній справі саме такі пода?ткові повідомлення-рішення о?скаржені до набуття ними стан?у узгоджених, колегія суддів п?риходить до висновку, що нараз?і наявний спір немайнового ха?рактеру

Відносно такої підстави для залишення без руху адміністративного позову ПП «УКРМЗР» як відсутність документів, які б підтверджували повноваження ОСОБА_1, як директора ПП «УКРМЗР», колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», в Єдиному державному реєстрі містяться, серед іншого, відомості про органи управління юридичної особи; прізвище, ім'я, по батькові, дата обрання (призначення) та реєстраційні номери облікових карток платників податків, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори.

Таким чином, суд першої інстанції не був позбавлений можливості шляхом перевірки в ЄДР перевірити наявність повноважень у керівника позивача, натомість безпідставно зробив висновки про подання позовної заяви особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, в той час як керівником підприємства дійсно є ОСОБА_1, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців серії (а.с.31) та іншими документами.

Проаналізувавши в сукупності вказані документи, суд апеляційної інстанції приходить до однозначного висновку, що керівником ПП «УКРМЗР» являється його директор ОСОБА_1, а, отже, у останнього є всі повноваження на підписання та подачу адміністративного позову від імені вказаного підприємства.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов невірного висновку про необхідність залишення без руху позовної заяви ПП «УКРМЗР», тому апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2015 року у справі № 804/15417/15 скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 199, п.4 ст. 204 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "УКРМЗР" задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2015 року у справі № 804/15417/15 скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає провадженню по справі.

Головуючий: Л.М. Нагорна

Суддя: О.О. Круговий

Суддя: О.В. Юхименко