Справа № 817/3320/15
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2015-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/3320/15

17 грудня 2015 року 11год. 37хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Жуковської Л.А. за участю секретаря судового засідання Вавелюк А.І. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_3

до Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області

про скасування рішення;

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (по тексту постанови - ОСОБА_3П.) звернулась до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області про скасування рішення № від 23.10.2015 року та № від 27.10.2015 року про застосування фінансових санкцій.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

На думку позивача, наказ начальника ГУ ДФС в Рівненській області від 06.10.2015 року № 665, направлення на перевірку не відповідають вимогам ст. 80 ПК України, оскільки неправильно вказана адреса об'єкта перевірки, перевірка здійснена без участі представника суб'єкта господарювання, чим порушено вимоги податкового законодавства.

Вказує, що результати оформленої перевірки, які зазначені в акті перевірки, оформлені з порушення вимог ст. 86 ПК України, а саме: акт перевірки підписаний сторонньою особою, не зареєстрований у контролюючому органі, що підтверджується копією акта, який належним чином позивачу не вручений.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі на підставах, викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі.

В обґрунтування своїх заперечень представник відповідача пояснив суду, що податковим органом на підставі пп.80.2.5 п.80.2 ст.80, керуючись статтею 20, пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, ст.16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» проведено фактичну перевірку позивача в магазині, що знаходиться за адресою: с. Іллін, Центральна, 3А, Гощанського району, Рівненської області. За результатами вказаної перевірки складено акт від 06.10.2015 року №157/21/НОМЕР_1.

За результатами розгляду вказаного акта винесено рішення про застосування фінансових санкцій № від 23.10.2015 року та податкове повідомлення рішення від 27.10.2015 №.

З огляду на встановлену в ході проведеної перевірки торгівлю позивачем алкогольними напоями без ліцензії та продаж товарів без касового апарата, вважає правомірно прийнято оспорювані у справі рішення. Просив у задоволенні вимог відмовити повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідка, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з огляду на наступне.

Як встановлено судом, ОСОБА_3, зареєстрована як фізична особа-підприємець з 01.12.2005 року Володимирецькою районною адміністрацією Рівненської області, що стверджено свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії BOO № 739776 від 01.12.2005 року та випискою з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії ААБ № 003927 від 14.06.2013 року (а.с. 8-9).

Згідно реєстраційних документів ОСОБА_3 здійснює підприємницьку діяльність у сфері роздрібної торгівлі продуктами харчування в с. Іллін Гощанського району Рівненської області.

Матеріалами справи стверджується, що 18 листопада 2014 року ОСОБА_3, як орендар, уклала з орендодавцем ОСОБА_4 (а.с. 25-26) договір оренди стаціонарної тимчасової споруди загальною площею 27 кв. м. (кіоск), який знаходиться в с. Іллін вул. Мирна, 1 для роздрібної торгівлі продуктами харчування (а.с. 23).

Згідно договору оренди від 18.11.2014 року, акту приймання-передачі об'єкту оренди від 18.11.2014 року, свідоцтва про право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель за адресою: с. Іллін, вул. Мирна, 1, виданого 03.10.2014 року ОСОБА_4 (а.с. 29-30) та паспортом привязки (а.с.31-41), стверджується адреса торгової точки кіоску, стаціонарної тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності № 6 від 05.11.2014 року - с. Іллін вул. Мирна, 1

У ході розгляду справи суд встановив і те, що за заявою ОСОБА_3 ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області 29 вересня 2015 року видала реєстраційне посвідчення № про взяття на облік касового апарату для здійснення розрахунково-касових операцій за адресою: вул. Мирна, 1, с. Іллін Гощанського району Рівненської області, що підтверджується відповідною копією (а.с. 42).

30 вересня 2015 року ОСОБА_3 звернулася до ГУ ДФС у Рівненській області із заявою на одержання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями. У результаті чого, 09 жовтня 2015 року позивач отримала ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пиво) серії АЕ № 646454 в кіоску за адресою: вул. Мирна, 1, с. Іллін Гощанського району Рівненської області (а.с. 46-48).

06 жовтня 2015 року начальником ГУ ДФС у Рівненській області видано наказ № 665 «Про проведення фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1».

Метою проведення вказаної перевірки стало встановлення дотримання позивачем вимог законодавства, що регулює роздрібну торгівлю алкогольними напоями.

Згідно п. 1 акта перевірка здійснюється в магазині «Сонечко» за адресою: вул. Центральна, 3а, с. Іллін Гощанського району Рівненської області.

У ході проведеної перевірки контролюючим органом виявлено факт реалізації пляшки пива «Балтика експортне №7», місткістю 0,5 л., міцністю 5,4 % об., виробник ПАТ «Карлсберг Україна», дата виготовлення 12.09.2015 року, за ціною 12, 00 грн.

Констатовано, що продавець розрахункову операцію провела на повну суму покупки, однак фіскальних чек не видала, так як касовий апарат відсутній.

Також під час проведення перевірки було виявлено, що в реалізації знаходилися інші алкогольні напої в асортименті, а саме пиво в кількості 168 пляшок на загальну суму 2 469,50 грн., яке зазначене в додатку до акту перевірки.

З огляду на обставини, встановлені у ході проведеної перевірки та відображені в акті за №157/21/НОМЕР_1 про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями 23 жовтня 2015 року ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області прийнято рішення за № 0 про застосування фінансових санкцій за торгівлю алкогольними напоями без ліцензії на суму 17 тис. грн. та податкове повідомлення-рішення форми «С» жовтня 2015 року № НОМЕР_2 за продаж товарів без касового апарата та застосовано штрафну санкцію у розмірі 1,00 грн.

На думку суду, висновки контролюючого органу, покладені в основу оспорюваних рішень є протиправними та не відповідають вимогам законодавства, що регулює такі правовідносини.

При вирішенні даного публічно-правового спору суд виходить з наступних законодавчих приписів.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України).

Згідно п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з обставин, передбачених підпунктами 80.2.1 80.2.7 цього пункту.

Згідно п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи-платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки. Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення. У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

В направленні на перевірку від 06.10.2015 №341, як підстави фактичної перевірки позивача податковим органом вказано ст. 80 ПК України.

Підпунктом. 80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України чітко визначено підстави, за наявності яких контролюючий орган має право на проведення фактичної перевірки.

Як встановлено з наявних в матеріалах справи письмових доказів, а саме: наказу № 665 «Про проведення фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1» та акта за №157/21/НОМЕР_1 про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями фактичним місцем проведення перевірки є Магазин «Сонечко», розташований за адресою: вул. Центральна, 3а, с. Іллін Гощанського району Рівненської області.

Натомість письмовими доказами стверджено, що ОСОБА_3 як субєкт підприємницької діяльності здійснює підприємницьку діяльність у сфері роздрібної торгівлі продуктами харчування за адресою: вул. Мирна, 1, с. Іллін Гощанського району Рівненської області.

Відповідачем не надано жодних доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_3 як субєкт підприємницької діяльності здійснює свою діяльність за адресою зазначеною контролюючим органом в акті перевірки

При цьому, суд бере до уваги і ту обставину, що за адресою, визначеною наказом як місце фактичної перевірки позивача розміщена торгова точка, що належить іншому субєкту господарювання - ОСОБА_5.

Для встановлення всіх обставин справи у судовому засіданні судом взято показання свідка ОСОБА_6, яка перевірячими в акті перевірки вказана як продавець.

Так, свідок ОСОБА_6 щодо обставин справи пояснила суду, що під час прибирання кіоску, яке проводила на прохання позивача, в обідню пору зайшов покупець, який поскаржився на стан здоров'я та попросив пляшку пива, що стояло в ящиках посеред приміщення.

ОСОБА_6 останньому пояснила, що кіоск не працює і що немає на місці продавця, але зважаючи на прохання незнайомця передала йому пляшку пива, який залишив гроші на прилавку. Після цього покупець вийшов з приміщення, а ОСОБА_6 продовжила прибирання. Вказала, що у цей час зайшли невідомі, які представились працівниками податкової інспекції, які в неї забрали телефон і змусили у супроводі працівників податкової інспекції поїхати додому за паспортом, після чого були складені вищевказані документи, які свідок передала позивачу ввечері, коли ОСОБА_3 привезла чергову партію товару.

З метою повного зясування справин судом пропонувалось відповідачу надати підтверджуючі документи щодо перебування у трудових правовідносинах з позивачем ОСОБА_6, однак останні надані не були.

Крім того, суд бере до уваги і ту обставину, що згідно рішення виконкому Горбаківської сільської ради № 85 від 29.05.2013 року, графіком роботи кіоску позивача, передбачена обідня перерва з 13 до 14 год.

Тим самим, на думку суду немає підстав ставити під сумнів показання свідка та обставини на які покликається позивач, в тому числі, що особа в присутності якої проведено перевірка не є уповноважена на підпис будь-яких документів, оскільки події про які вказали останні та сама перевірка відбулися під час обідньої перерви, коли кіоск припиняє роботу, а продавець, відповідно не зобовязаний там перебувати в такий час.

З огляду на вказане, результати перевірки, оформленої відповідним актом підписані фактично сторонньою особою, не зареєстрованою у контролюючому органі, що підтверджується самим актом, який, при цьому належним чином не був вручений субєкту підприємницької діяльності, який перевірявся.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Відповідно до ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно зі ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У ході розгляду справи встановлено, що наказ начальника ГУ ДФС в Рівненській області 06.10.2015 року № 665, а відповідно направлення на перевірку не відповідають вимогам чинного податкового законодавства, відтак, прийняті на підставі останніх оспорювані рішення підлягають скасуванню та визнанню як протиправні.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку про підставність позовних вимог ОСОБА_3, а тому задовольняє позов повністю.

Питання щодо судових витрат вирішено судом відповідно до вимог статті 94 КАС України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області про застосування фінансових санкцій № від 23.10.2015 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області № від 27.10.2015 року.

Присудити на користь позивача ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області судовий збір у розмірі 551, 20 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Жуковська Л.А.