Справа № 2а-4348/10/0970
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2010-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

2a-4348/10/0970

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" грудня 2010 р. Справа № 2a-4348/10/0970

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Остап’юк С.В., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції в місті Івано-Франківську до Громадської організації «Вершина»про припинення юридичної особи, -

ВСТАНОВИВ:

09.12.2010 року Державна податкова інспекція в місті Івано-Франківську звернулася до суду з адміністративним позовом до Громадської організації «Вершина»про припинення юридичної особи.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 13.11.2008 року державним реєстратором виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців інформацію щодо відсутності юридичної особи Громадської організації «Вершина»за адресою свого місцезнаходження, що у відповідності до пункту 2 частини 2 статті 38 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців»є підставою для припинення юридичної особи.

10.12.2010 року судом відповідно до пункту 3 частини 1 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України винесено ухвалу про відкриття скороченого провадження по даній адміністративній справі, яку разом із копією позовної заяви та доданими до неї документів направлено відповідачу для подання заперечення або заяви про визнання позову.

15.12.2010 року на адресу суду повернулося поштове відправлення, з надісланою судом ухвалою про відкриття скороченого провадження, копією позовної заяви та доданих до неї документи з відміткою центру поштового зв’язку про те, що відповідач за зазначеною адресою не має.

Відповідно частини 11 статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Таким чином, враховуючи положення статті 37 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач вважається повідомлений належним чином про порядок і строк подання заперечення проти позову та наслідки неподання такого заперечення.

Згідно із пункту 2 частини 5 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження не пізніше трьох днів з дня закінчення строку, передбаченого частиною третьою цієї статті, якщо до суду не було подано заперечення відповідача та за умови, що справа розглядається судом за місцезнаходженням відповідача.

Враховуючи, що до суду не було подано заперечення відповідача проти заявленого позову та те, що справа розглядається судом за місцезнаходженням відповідача, поданий Державною податковою інспекцією в місті Івано-Франківську до Громадської організації «Вершина»про припинення юридичної особи підлягає розгляду в строк визначений пунктом 2 частиною 5 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд, в порядку скороченого провадження, відповідно до вимог статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України розглянувши матеріали справи, оцінивши повідомлені сторонами обставини, прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Закон України «Про систему оподаткування»визначає принципи побудови системи оподаткування в Україні, податки і збори (обов'язкові платежі) до бюджетів та до державних цільових фондів, а також права, обов'язки і відповідальність платників.

У відповідності з пунктом 2 частини 1 статті 9 Закону України «Про систему оподаткування»платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів).

Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців»регулює відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб - підприємців.

Згідно статті 1 цього Закону державний реєстратор –посадова особа, яка відповідно до цього Закону від імені держави здійснює державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців.

Місцезнаходження юридичної особи –адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені (далі - виконавчий орган).

Відповідно частини 1 статті 16 даного Закону єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення органів державної влади, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно частини 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців»державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців –засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

У відповідності до статті 17 вказаного Закону відомості про юридичну особу або фізичну особу - підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України.

Відповідно до Закону України «Про державну податкову службу в Україні»та з метою забезпечення повноти надходжень податків і зборів (обов'язкових платежів) до бюджетів усіх рівнів шляхом охоплення обліком та контролем платників податків, затверджено Наказом Державної податкової адміністрації України від 19.02.1998 року за № 80 (в редакції наказу Державної податкової адміністрації України від 17.11.1998 року за № 552 з наступними змінами і доповненнями на час розгляду справи), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.03.1998 р. за № 172/2612 затверджено Порядок обліку платників податків, зборів (обов'язкових платежів) (далі - Порядок).

Цей Порядок розроблений відповідно до Законів України «Про систему оподаткування», «Про державну податкову службу в Україні» та інших актів, положень чинного законодавства України і має на меті використання єдиної раціональної методики обліку платників податків і зборів (обов'язкових платежів) в органах державної податкової служби.

Відповідно до пункту 8.6. Порядку, якщо платник податків не має заборгованості перед бюджетом, та у разі наявності в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність юридичної особи за вказаним її місцезнаходженням, то керівник органу державної податкової служби приймає рішення у вигляді розпорядження відносно платника податків –про звернення до суду або господарського суду із заявою (позовною заявою) про постановлення судового рішення про припинення юридичної особи.

Таким чином, суд зазначає, що позивач наділений правом звернутися до суду із позовною заявою про припинення юридичної особи.

Відповідно частини 1 статті 33 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців»юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам –правонаступникам у результаті злиття, приєднання, поділу, перетворення (реорганізації) або в результаті ліквідації за рішенням, прийнятим засновниками (учасниками) юридичної особи або уповноваженим ними органом, за судовим рішенням або за рішенням органу державної влади, прийнятим у випадках, передбачених законом.

Згідно пункту 5 частини 2 статті 38 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців» підставами для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи, зокрема є наявність в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність юридичної особи за вказаним її місцезнаходженням.

Надані суду і досліджені в судовому засіданні докази засвідчують наявність між сторонами правовідносин та фактичних обставин, передбачених статтею 38 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців», що є підставою для задоволення позову.

Відповідно до статті 105 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов'язані негайно письмово повідомити про це орган, що здійснює державну реєстрацію, який вносить до єдиного державного реєстру відомості про те, що юридична особа перебуває у процесі припинення.

Враховуючи вищевикладене, на підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 2, 8-14, 86, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Постанову звернути до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 та частини 8 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 9 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя: Остап'юк С.В.

Постанова складена 28.12.2010 року о 13 год. 10 хв.