Справа № 826/10067/15
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2015-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Межевич М.В.
У Х В А Л А

Іменем України

23 грудня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Межевича М.В., суддів Земляної Г.В. та Сорочка Є.О., за участю секретаря судового засідання Кучкарової Я.Д., представників позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 жовтня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач в апеляційній скарзі просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою позов задовольнити, оскільки вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що винесене з порушенням норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися в судове засідання, розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивача листом від 24.03.2015 № 22-8377/15 повідомлено про умови участі у конкурсі з вибору кваліфікованих інвесторів в частині виведення ПАТ «Златобанк» з ринку шляхом його продажу інвестору, зокрема щодо строків подання конкурсних пропозицій (до 08.04.2015), визначення найкращої пропозиції та оголошення переможця конкурсу - не пізніше 13.04.2015 (а.с. 12-13).

08.04.2015 відповідна конкурсна пропозиція була подана позивачкою до відповідача (а.с. 15-17).

За наслідком розгляду пропозицій, рішенням відповідача від 14 квітня 2015 року (протокол № 087/15) встановлено, що відповідна пропозиція подана лише позивачем та за наслідком її розгляду була відхилена (а.с. 46-48).

Крім того, рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 14 квітня 2015 року (протокол № 087/15) затверджено план врегулювання неплатоспроможного банку ПАТ «Златобанк».

Не погоджуючись з такими рішеннями позивач звернулася до суду з позовом, в якому з урахуванням зміни позовних вимог просить:

- визнати протиправними дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не зміни плану врегулювання в частині зміни способу на «створення та продаж інвестору перехідного банку з передачею йому активів і зобов'язань неплатоспроможного банку і подальшою ліквідацією неплатоспроможного банку»;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб внести зміни до плану врегулювання в частині зміни способу на «створення та продаж інвестору перехідного банку з передачею йому активів і зобов'язань неплатоспроможного банку і подальшою ліквідацією неплатоспроможного банку»;

- провести новий конкурс по виведенню неплатоспроможного банку з ринку способом «створення та продаж інвестору перехідного банку з передачею йому активів і зобов'язань неплатоспроможного банку і подальшою ліквідацією неплатоспроможного банку».

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з такого: конкурсна пропозиція позивачки від 08.04.2015 буда відхилена, а від інших учасників були відсутні; відсутність інших конкурсних пропозицій зумовлює право ФГВФО реалізовувати свої повноваження на власний розсуд в силу їх дискреційного характеру; жодних змін до плану врегулювання не вносилось, оскільки останній був затверджений 14 квітня 2015 року; план врегулювання був затверджений 14 квітня 2015 року. А тому подальші клопотання/конкурсні пропозиції позивачки щодо зміни способу виведення неплатоспроможного банку з ринку, які подані 16.04.2015, не мають жодних юридичних наслідків, адже в силу викладених вище норм Закону після затвердження плану врегулювання тимчасова адміністрація та/або ліквідація банку здійснюються на підставі і на виконання плану врегулювання.

Вирішуючи спір, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до п. 3.4. гл. 3 р. IІІ Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 05.07.2012 № 2 (далі - Положення № 2), з метою пошуку потенційних інвесторів, що можуть бути залучені до виведення неплатоспроможного банку з ринку, Фонд не пізніше тридцятого дня після призначення уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію розміщує на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет та/або газетах повідомлення щодо пошуку потенційних інвесторів.

Так, на виконання вимог наведеного пункту, на сайті відповідача 03.03.2015 розміщено повідомлення, згідно з яким виконавча дирекція Фонду гарантування 02.03.2015 (протокол № 055/15) вирішила продовжити строк для пошуку потенційних інвесторів, які виявили намір взяти участь у виведенні з ринку ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ЗЛАТОБАНК» до 13 березня 2015 року (включно) та додатково зазначено, що Фонд гарантування пропонує потенційним інвесторам такі способи виведення банку з ринку: 1) відчуження всіх або частини активів і зобов'язань банку на користь приймаючого банку; 2) створення та продаж інвестору перехідного банку з передачею йому активів і зобов'язань банку; 3) продаж банку в цілому.

Відповідно до п.п. 3.6, 3.8, 3.12 гл. 3 р. IІІ Положення № 2, потенційний інвестор, що зареєстрований в Україні, у строк, встановлений рішенням виконавчої дирекції Фонду, подає до Фонду документи, що містять інформацію, необхідну для оцінки його ділової репутації та фінансового стану

На підставі отриманих документів Фонд не пізніше семи календарних днів розглядає можливість участі потенційного інвестора у конкурсі з вибору кваліфікованого інвестора. До участі в конкурсі допускаються потенційні інвестори, надійність, ділова репутація та фінансова спроможність яких відповідають нормативно-правовим вимогам НБУ та Фонду.

Фонд зобов'язаний повідомити кожного потенційного інвестора про результати його віднесення до категорії кваліфікованих інвесторів або недопуск до кваліфікації шляхом надсилання повідомлення електронною поштою на зазначену у картці потенційного інвестора адресу не пізніше двох робочих днів з дня закінчення процедури віднесення до категорії кваліфікованих інвесторів або недопуск до кваліфікації.

Так, на електрону адресу позивача 24.03.2015 надійшло повідомлення від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з якого вбачається, що позивача визнано кваліфікованим інвестором та допущено до участі у конкурсі з вибору кваліфікованих інвесторів в частині виведення ПАТ «Златобанк» з ринку шляхом його продажу інвестору.

Позивачу, згідно наведеного повідомлення, було запропоновано до 08.04.2015 включно подати конкурсну пропозицію та наголошено на тому, що визначення найкращої конкурсної пропозиції та оголошення результатів конкурсу буде здійснено не пізніше 13.04.2015.

Бажаючи взяти участь у наведеному конкурсі, 08.04.2015 позивачем подано конкурсну пропозицію щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку шляхом продаж неплатоспроможного банку інвестору, у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 39 Закону №№4452-VI, яка, однак, рішенням відповідача від 14 квітня 2015 року (протокол № 087/15) була відхилена (а.с. 46-48).

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» № 4452-VI від 23.02.2012 (далі - Закон № 4452-VI), протягом 30 днів з дня початку тимчасової адміністрації виконавча дирекція Фонду затверджує план врегулювання з обов'язковим дотриманням принципу найменших витрат для Фонду. За рішенням виконавчої дирекції Фонду цей строк може бути продовжений до 30 днів.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.18, 3.20 гл. 3 р. IІІ Положення № 2, фонд приступає до розробки плану врегулювання на основі найменш витратного для Фонду способу виведення неплатоспроможного банку з ринку у день призначення уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію.

Проект плану врегулювання, що визначає спосіб, економічне обґрунтування, строки та умови виведення неплатоспроможного банку з ринку, розробляється відповідним підрозділом Фонду та подається для затвердження виконавчій дирекції Фонду не пізніше тридцяти днів з дня запровадження тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

За рішенням виконавчої дирекції Фонду цей строк може бути продовжений на тридцять днів.

Виконавча дирекція Фонду затверджує план врегулювання неплатоспроможного банку не пізніше 30 днів з дня початку тимчасової адміністрації. За рішенням виконавчої дирекції Фонду цей строк може бути продовжений до 30 днів.

На виконання вимог наведених норм, рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (протокол №087/15 від 14 квітня 2015 року) затверджено План врегулювання неплатоспроможного банку Публічного акціонерного товариства «Златобанк» (далі - План врегулювання №087/15).

Як вбачається з примітки 1 розділу 2 Плану врегулювання №087/15, до Фонду надійшла лише одна конкурсна пропозиція (подана позивачем), яка за результатами розгляду була відхилена, у зв'язку з чим, реалізація способу виведення неплатоспроможного банку з ринку «продаж неплатоспроможного банку інвестору», який був запропонований позивачем, є неможливою.

Згідно розділу 3 Плану врегулювання №087/15 виведення неплатоспроможного банку ПАТ «Златобанк» здійснюватиметься за способом «ліквідація неплатоспроможного банку з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб».

Таким чином, у з в'язку з неможливістю застосування способу, запропонованого позивачем в конкурсній пропозиції від 08.04.2015 «продаж неплатоспроможного банку інвестору», та у зв'язку з відсутністю інших конкурсних пропозицій, відповідачем 14.04.2015 затверджено спосіб «ліквідація неплатоспроможного банку з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб».

Разом з цим, позивачем 16.04.2015 подано нову конкурсну пропозицію на основі способу виведення неплатоспроможного банку з ринку «створення та продаж інвестору перехідного банку з передачею йому активів і зобов'язань неплатоспроможного банку і подальшою ліквідацією неплатоспроможного банку» та наголошено на тому, що відповідач зобов'язаний внести зміни до плану врегулювання.

Таким чином, нову конкурсну пропозицію подано позивачем після прийняття плану врегулювання із затвердженим способом виведення неплатоспроможного банку з ринку та після спливу строку подання конкурсних пропозицій (до 08.04.2015) та оголошення результатів конкурсу (до 13.04.2015).

За змістом ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України № 2747-IV від 06.07.2005 (далі - КАС), обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.08.2015 у справі № 826/11273/15 позовом ОСОБА_4 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії залишено без змін постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.07.2015, якою відмовлено у задоволенні позову.

Приймаючи вказані рішення, суди першої та апеляційної інстанції виходили з того, що вимога про зобов'язання відповідача прийняти конкурсну пропозицію позивача, визнати її переможцем та продати інвестору - позивачу перехідний банк, який буде створений шляхом передачі частини активів і зобов'язань неплатоспроможного банку - АТ «ЗЛАТОБАНК» є втручанням в дискреційні повноваження відповідача, а отже не підлягає задоволенню.

З наведених рішень вбачається, що суди підтвердили необґрунтованість доводів позивача про протиправність неприйняття конкурсної пропозиції від 16.04.2015.

Не зважаючи на це, позивач у даній справі просить зобов'язати відповідача внести зміни у план врегулювання та змінити спосіб виведення неплатоспроможного банку з ринку на той, що був запропонований у конкурсній пропозиції позивача від 16.04.2015.

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 39 Закон № 4452-VI, виконавча дирекція Фонду у будь-який час має право вносити зміни та доповнення до плану врегулювання.

Згідно з п.п. 3.23, 3.24 гл. 3 р. IІІ Положення № 2, виконавча дирекція Фонду має право вносити зміни до плану врегулювання, не змінюючи при цьому обраний спосіб виведення неплатоспроможного банку з ринку.

У разі неможливості виконання плану врегулювання, а також у разі виникнення додаткових обставин, про які не було відомо на дату затвердження плану врегулювання, Фонд може змінити обраний спосіб виведення неплатоспроможного банку з ринку.

З аналізу наведених норм вбачається, що внесення змін до плану врегулювання є виключно правом відповідача, яке він може застосовувати на власний розсуд.

Разом з цим, ч. 4 ст. 39 Закон № 4452-VI передбачає також єдиний випадок, коли внесення змін до плану врегулювання є не правом, а обов'язком відповідача. Так, відповідно до абз. 2 наведеної частини, виконавча дирекція Фонду зобов'язана внести зміни до плану врегулювання в частині зміни способу виведення неплатоспроможного банку з ринку, якщо реалізація обраного способу виведення банку з ринку виявилася неможливою протягом строків, визначених планом врегулювання.

Застосовуючи дану норму до спірних правовідносин варто зазначити, що виконавча дирекція Фонду зобов'язана внести зміни до Плану врегулювання №087/15 в частині зміни способу виведення неплатоспроможного банку з ринку, якщо реалізація обраного способу виведення банку з ринку - «ліквідація неплатоспроможного банку з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб» виявилася неможливою протягом строків, визначених Планом врегулювання №087/15.

Матеріали справи не містять доказів того, що реалізація обраного способу «ліквідація неплатоспроможного банку з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб» є неможливою, а тому обов'язок відповідача щодо внесення змін до Плану врегулювання №087/15 відсутній.

Таким чином, підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що подання позивачем нової конкурсної пропозиції від 16.04.2015 не є обов'язковою підставою для внесення змін до Плану врегулювання №087/15, оскільки відповідач у даному випадку наділений дискреційними повноваженнями та вправі приймати рішення про внесення відповідних змін з урахуванням власного адміністративного розсуду, а тому підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій та зобов'язання внести зміни до плану врегулювання задоволенню не підлягають.

Крім того, не підлягають задоволенню також і вимоги про проведення нового конкурсу, оскільки обраний спосіб виведення неплатоспроможного банку з ринку «ліквідація банку з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб» проведення конкурсу не передбачає.

Варто також звернути увагу на те, що позивач просить суд, а не Фонд гарантування вкладів фізичних осіб провести відповідний конкурс, однак у суду такі повноваження відсутні.

Колегія суддів також вважає за необхідне звернути увагу на те, що зі сформульованих позовних вимог не можливо встановити до якого плану врегулювання чи конкурсу вони відносяться та щодо якого банку заявляються.

Позивач в апеляційній скарзі посилається на те, що при затвердженні плану врегулювання, обранні способу виведення неплатоспроможного банку з ринку, відповідач зобов'язаний дотримуватися принципу найменших витрат для Фонду.

Як вбачається з розділу 2 Плану врегулювання №087/15, витрати Фонду за обраним способом «ліквідація банку з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб» складають 0,0. При цьому, розрахунок витрат за іншими способами не проводився у зв'язку з відсутністю відповідних пропозицій від кваліфікованих та/або потенційних інвесторів.

В поясненнях до апеляційної скарги позивач також звертає увагу на те, що відповідач мав продовжити строк тимчасової адміністрації банку у зв'язку з надходженням нової конкурсної пропозиції від позивача. Однак колегія суддів наголошує на тому, що продовження строків, відповідно до п. 4 ст. 34 Закону № 4452-VI є виключно правом, а не обов'язком відповідача, яке він може використовувати на власний розсуд.

Не заслуговують також уваги доводи позивача про те, що рішення від 14.04.2015 щодо невизнання позивача переможцем конкурсу не має юридичної сили, оскільки отримання цього рішення позивачем електронною поштою лише 29.04.2015 не є підставою для його недійсності. Наведена обставина може слугувати лише для висновку про протиправність недотримання відповідачем строку повідомлення позивача та не впливає на дійсність рішення про відхилення конкурсної пропозиції, яке в рамках даної справи не оскаржується.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що, враховуючи відсутність альтернативи, відповідачем обрано спосіб виведення ПАТ «Златобанк» із ринку з дотриманням принципу найменших витрат для Фонду.

Апеляційний суд відхиляє доводи про те, що суд першої інстанції не захистив порушені права, свободи та інтереси позивача, оскільки, як встановлено вище, відповідач не вчинив протиправних дій чи бездіяльності, що слугували підставою для порушення прав, свобод та інтересів позивача.

Не заслуговують на увагу доводи позивача щодо проведення попередніх переговорів з керівниками Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Національного банку України, оскільки ці переговори є приватними розмовами та не мають юридичного значення для вирішення даної справи.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Статтею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 жовтня 2015 року - без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.В. Межевич

Суддя Г.В. Земляна

Суддя Є.О. Сорочко

Повний текст рішення виготовлений 25 грудня 2015 року.

Головуючий суддя Межевич М.В.

Судді Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.