Справа № 826/781/15
Суддя: Білуга С.В.
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" грудня 2015 р. м. Київ К/800/34932/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Білуги С.В.

суддів Заїки М.М.

Загороднього А.Ф

та секретаря Коби Т.В.

за участю позивача ОСОБА_2., представника позивача ОСОБА_3, представника третьої особи Крепеля Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Лівобережного відділу державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, третя особа: ОСОБА_5 про визнання протиправним дій та скасування рішення,

встановила:

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Лівобережного відділу державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, третя особа: ОСОБА_5 про визнання протиправним дій та скасування рішення.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 березня 2015 року в задоволені позовних вимог було відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2015 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 березня 2015 року скасовано. Прийнято нове рішення про задоволення позовних вимог, яким визнано протиправними дії Лівобережного відділу державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві щодо реєстрації шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_5, вчинення актового запису № 2271 від 06.10.2010, видачі свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1. Скасовано рішення Лівобережного відділу державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві щодо реєстрації шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_5, вчинення актового запису № 2271 від 06.10.2010.

ОСОБА_5 подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2015 року скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Перевіривши наведені доводи в касаційній скарзі, рішення судів щодо застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції було встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 06.10.2010 укладено шлюб, який був зареєстрований Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї, актовий запис № 2771 від 06.10.2010 та видано свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1.

У квітні 2012 року ОСОБА_2 подав позов про розірвання шлюбу, який був задоволений рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 07.09.2012, яке набрало чинності 18.09.2012.

21 грудня 2012 року зареєстровано розірвання шлюбу Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що у Лівобережного відділу державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві не було підстав для відмові у реєстрації шлюбу укладеного 06.10.2010 між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 з підстав на які посилається позивач.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції посилався на те, що відповідачем при прийнятті рішення про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 06.10.2010 вчинено ряд порушень, та не надано оцінки змісту поданих документів, обмежившись лише встановленням їх наявності.

Водночас, суд першої інстанції приймаючи рішення про задоволення позову, а суд апеляційної інстанції про часткове задоволення позову, не встановили та не надали належну правову оцінку строкам звернення до суду.

Відповідно до статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на момент звернення позивача до суду першої інстанції) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду, визначенні статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України.

Разом з цим, приймаючи рішення суди попередніх інстанцій не дослідили та не надали належної оцінки того, що ОСОБА_2 звернувся до суду про визнання протиправним дій та скасування рішення відповідача 21 січня 2015 року, тоді як вчинення актового запису Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів ГУЮ у м. Києві щодо реєстрації шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було здійснено 06 жовтня 2010 року.

Проте, судами попередніх інстанцій в порушення вказаних норм процесуального права не було з'ясовано та враховано всіх обставин справи, що мають значення для правильного вирішення спору.

Статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалені у даній справі судові рішення названим вимогам процесуального закону не відповідають.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій під час прийняття рішень по суті спору у даній справі було порушено норми процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України, підставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи і не можуть бути усунені судом касаційної інстанції.

Оскільки передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями, рішення у справі підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції. Під час нового розгляду справи необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по суті, і в залежності від встановленого, правильно визначити норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись ст.ст. 221, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 березня 2015 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Лівобережного відділу державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, третя особа: ОСОБА_5 про визнання протиправним дій та скасування рішення - скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Білуга

Судді М.М. Заїка

А.Ф. Загородній