Справа № 816/4487/15
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2015-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/4487/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Канигіної Т.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом
позивача Харківського національного університету внутрішніх справ
до відповідача ОСОБА_1
про стягнення витрат, пов'язаних з утриманням особи у вищому навчальному закладі

В С Т А Н О В И В:

30 жовтня 2015 року на адресу Полтавського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Харківського національного університету внутрішніх справ (надалі ХНУВС, позивач) до ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1, відповідач) про стягнення витрат, пов'язаних з утриманням особи у вищому навчальному закладі, у розмірі 21138,47 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 з 10.08.2011 по 25.09.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ України. Під час навчання відповідач перебував на повному державному забезпеченні за рахунок Державного бюджету України відповідно до укладеного між ним та університетом договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України, всього на його утримання було витрачено 21138,47 грн. Водночас, не відпрацювавши трирічний термін в органах внутрішніх справ, наказом УМВС України в Полтавській області від 25.09.2015 №554 о/с відповідача звільнено в запас Збройних сил за пунктом 64 «ж» (за власним бажанням), що є підставою для відшкодування фактичних витрат, пов'язаних з утриманням відповідача у навчальному закладі. У добровільному порядку вказану суму витрат ОСОБА_1 не сплатив, що і стало підставою звернення до суду з даним позовом.

Позивач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с.25), заявою від 22.10.2015 просив розглянути справи за відсутністю представника позивача (а.с.14).

Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с.26). Правом подати суду заперечення проти позову та докази на підтвердження своїх доводів не скористався.

За таких обставин та з урахуванням приписів частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 навчався у вищому навчальному закладі ХНУВС з 10.08.2011 по 05.07.2014 та був прийнятий на службу в органи внутрішніх справ і зарахований курсантом 1-го курсу до факультету з підготовки фахівців міліції громадської безпеки за спеціальністю 6.030402 «правоохоронна діяльність» (за експериментальною програмою підготовки фахівців за схемою «курсант-військовослужбовець-курсант») ХНУВС з 10.08.2011, що підтверджується витягом з наказу № 413 о/с від 10.08.2011 (а.с.7).

Підготовка фахівців у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України за державним замовленням здійснюється на підставі договору про навчання, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням, управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, області, місті Києві або Севастополі чи на транспорті та особою, яка навчається. Типову форму договору затверджує Міністерство внутрішніх справ України за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки (частина п'ята статті 18 Закону України «Про міліцію», чинного на момент підписання нижчезазначеного договору).

На виконання вказаної норми 10.08.2011 між ХНУВС (виконавець), Головним управлінням МВС України у Полтавській області (замовник) та відповідачем укладено договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України (а.с.10-11).

Відповідно до цього договору ХНУВС зобов'язався, зокрема: забезпечити особу харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами МВС України; щороку інформувати відповідача про розмір фактичних витрат, пов'язаних з її утриманням; після закінчення навчання й отримання відповідної кваліфікації видати відповідачу документ про освіту встановленого зразка, направлення на роботу відповідно до рішення державної комісії з персонального розподілу випускників, нагрудний знак та грошові виплати, передбачені відповідними нормативно-правовими актами; після відрахування або закінчення навчання затвердити розрахунок фактичних витрат на її підготовку за весь термін навчання.

За умовами зазначеного договору Головне управління МВС України у Полтавській області зобовязалося, зокрема: призначити випускника, який прибув за направленням, на посаду, визначену державною комісією з персонального розподілу фахівців, чи на іншу посаду, про призначення на яку є письмова згода випускника; у тижневий термін після призначення фахівця на посаду надіслати виконавцеві письмове повідомлення про це; інформувати виконавця про звільнення особи зі служби в органах внутрішніх справ протягом трьох років після закінчення навчання із зазначенням підстав звільнення.

Відповідач, при цьому, взяв на себе зобов'язання, зокрема: після закінчення навчання прибути до місця призначення в термін, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов'язків за посадою, на яку призначено замовником, і відпрацювати не менше трьох років (пункт 2.3.5 договору); у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими договором, відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі, згідно із затвердженим розрахунком (пункт 2.3.6 договору).

Пунктом 3.2 розділу 3 договору серед підстав відшкодування фактичних витрат на підготовку передбачена відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання.

Договір підписано сторонами та з умовами договору був згоден батько відповідача ОСОБА_2, доказів оскарження умов або окремих пунктів договору сторони суду не надали.

05.07.2014 наказом ХНУВС № 141 о/с «По особовому складу» відповідача відраховано зі складу курсантів та відкомандировано до УМВС України в Полтавській області, сума витрат, повязаних з його утриманням складає 21138,47 грн (а.с.8).

УМВС України в Полтавській області наказом № 554 о/с від 25.09.2015 (а.с.9) звільнило ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ згідно з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ за пунктом 64 «ж» (у запас за власним бажанням).

Згідно з частиною сьомою статті 18 Закону України «Про міліцію» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України.

Механізм відшкодування особами, які навчалися за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС, витрат, пов'язаних з їх утриманням у таких закладах визначено Порядком відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 № 313 (надалі Порядок).

Так, у пункті 2 Порядку передбачено, що відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням, перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

У матеріалах справи знаходиться довідка-розрахунок, за якою витрати, повязані з утриманням курсанта ОСОБА_1, складаються з грошового забезпечення в розмірі 5765,95 грн, продовольчого забезпечення (по 19.06.2014) в розмірі 6254,72 грн, речового забезпечення в розмірі 2741,18 грн, вартості житлово-комунальних послуг та спожитих енергоносіїв у розмірі 6376,62 грн, всього на 21138,47 грн (а.с.12).

Довідка-розрахунок підписана відповідачем 02.07.2014, доказів її оскарження сторони суду не надали.

Оскільки відповідача звільнено за пунктом 64 «ж» згідно з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (за власним бажанням), що є підставою для відшкодування фактичних витрат на підготовку згідно з пунктом 3.2 договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України від 10.08.2011, ОСОБА_1 повинен відшкодувати витрати на його утримання за період навчання в ХНУВС.

Проте зазначена сума витрат на час розгляду справи судом відповідачем не відшкодована.

Згідно зі статтею 18 Закону України «Про міліцію» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та пункту 6 Порядку у разі відмови особи від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

З огляду на те, що заперечень відповідачем суду не надано та інших доказів у спростування зазначеного позивачем судом не встановлено, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 21138,47 грн, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

У справах, у яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються (частина 4 статті 94 КАС України).

Керуючись статтями 2, 7-11, 17, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов'язаних з утриманням особи у вищому навчальному закладі, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Харківського національного університету внутрішніх справ витрати, повязані з утриманням, у розмірі 21138 (двадцять одна тисяча сто тридцять вісім) гривень 47 копійок на р/р 5066 в Головному управлінні Державної казначейської служби України в Харківській області, МФО 851011, .

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Т.С. Канигіна