Справа № 826/22239/15
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2015-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову

18 листопада 2015 року м. Київ № 826/22239/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Данилишина В.М., суддів Качура І.А., Келеберди В.І., при секретарі судових засідань Савченко А.А., за участю позивача та представників сторін, розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

На підставі ч.ч. 3, 7 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у судовому засіданні 18 листопада 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлене клопотання, об'єктивно оцінивши наявні у матеріалах справи докази, які мають юридичне значення для її розгляду та вирішення, суд -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) надійшов позов ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2.) до начальника відділу з питань запобігання та виявлення корупції (далі - відділ) Міністерства інфраструктури України (далі - Мінінфраструктури) - голови Комісії з проведення перевірки окремих питань діяльності УДП "Укрінтеравтосервіс" (далі - Комісія) Шушковского Б.Р. (далі - відповідач-1), заступника начальника відділу Мінінфраструктури - заступника голови Комісії Кутергіна Г.С. (далі - відповідач-2), головного спеціаліста відділу Мінінфраструктури - члена Комісії ОСОБА_5 (далі - відповідач-3), головного спеціаліста відділу Мінінфраструктури - члена Комісії ОСОБА_6 (далі - відповідач-4), головного спеціаліста відділу Мінінфраструктури - члена Комісії ОСОБА_7 (далі - відповідач-5), головного спеціаліста відділу Мінінфраструктури - члена Комісії ОСОБА_8 (далі - відповідач-6) та Мінінфраструктури (далі - відповідач-7) про визнання неправомірним акту перевірки Комісії в частині висновку, що ОСОБА_2, як генеральним директором, не забезпечено належного виконання наказу Мінінфраструктури від 21 червня 2013 року №423 "Про заходи щодо реорганізації державних підприємств", ефективного використання та збереження майна, перелік якого наведено у передавальних балансах (актах), що може призвести до негативних наслідків, у тому числі і втрати цього майна.

Поряд з цим, як з'ясовано судом під час підготовки справи до розгляду та вбачається зі змісту позовних вимог, позов фактично заявлено тільки до Мінінфраструктури (далі - відповідач), оскільки відповідачі 1-6 є його посадовими особами, входили до складу Комісії та проводили перевірку діяльності Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів "Укрінтеравтосервіс" (далі - УДП "Укрінтеравтосервіс") на підставі відповідного наказу Мінінфраструктури.

У зв'язку з викладеним, відповідною ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі №826/2239/19 (далі - справа) за позовом ОСОБА_2 до Мінінфраструктури про визнання протиправним та скасування рішення, яку призначено до розгляду у судовому засіданні колегією суддів.

У подальшому, до суду через канцелярію від позивача надійшла письмова заява про зміну предмету позову, а саме про визнання:

- протиправним та скасування п. 4 наказу Мінінфраструктури від 08 травня 2015 року №107-Г "Про проведення перевірки діяльності УДП "Укрінтеравтосервіс";

- визнання протиправними дій Комісії стосовно перевірки інформації, яка не стосується теми контрольного заходу;

- визнання неправомірним акту перевірки Комісії в частині висновку, що ОСОБА_2, як генеральним директором, не забезпечено належного виконання наказу Мінінфраструктури від 21 червня 2013 року №423 "Про заходи щодо реорганізації державних підприємств", ефективного використання та збереження державного майна, перелік якого наведено у передавальних балансах (актах), що може призвести до негативних наслідків, у тому числі і втрати цього майна (далі - спірний висновок).

Вказану заяву судом, згідно з ч. 1 ст. 137 КАС України, прийнято до розгляду та долучено до матеріалів справи для врахування при прийнятті у справі судового рішення по суті.

Крім того, до суду через канцелярію від позивача надійшло письмове клопотання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти будь-які дії на підставі акту перевірки Комісії (далі - заявлене клопотання).

На обґрунтування заявленого клопотання позивачем зазначено, зокрема, що відповідачем на підставі спірного висновку уже вчинялися дії, направлені на звільнення позивача із посади генерального директора УДП "Укрінтеравтосервіс", а саме відповідач звертався до Вишгородської районної державної адміністрації Київської області щодо погодження звільнення ОСОБА_2

Присутні у судовому засіданні 18 листопада 2015 року позивач та його представник підтримали заявлене клопотання та просили задовольнити його, представник відповідача заперечував проти заявленого клопотання та просив відмовити у його задоволенні.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 117, ч.ч. 1, 3 ст. 118 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Клопотання про забезпечення адміністративного позову розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Питання про забезпечення адміністративного позову, крім випадків, встановлених ч. 1 цієї статті, вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розглядові таких питань.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Розглядаючи та вирішуючи заявлене клопотання, суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може ускладнити або призвести до неможливості виконання судового рішення.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Таким чином, перевіривши зазначені у заявленому клопотанні доводи на предмет їх відповідності вище викладеним нормам та з'ясованим судом обставинам, вислухавши думку присутніх у судовому засіданні позивача та представників сторін, а також оцінивши докази, які уже містяться у матеріалах справи, суд прийшов до висновку про необґрунтованість заявленого клопотання та, як наслідок, про відсутність підстав для його задоволення, оскільки, за переконанням суду, позивачем та його представником не обґрунтовано та не доведено, що до прийняття у справі судового рішення по суті дійсно існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, що захист цих прав та інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, що для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Суд вважає, що зазначені у заявленому клопотанні доводи позивача є тільки його припущеннями, оскільки належних і допустимих доказів, на підставі яких суд міг би прийти до висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, до заявленого клопотання не додано.

Керуючись ст.ст. 24, 25, 117, 118, 122, 160, 165 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову в адміністративній справі №826/22239/15.

Копії ухвали у повному обсязі направити (вручити) сторонам (їх уповноваженим представникам), роз'яснивши, що ухвала може бути оскаржена. Оскарження ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, ухвала може бути оскаржена повністю або частково шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий суддя В.М. Данилишин

Суддя І.А. Качур

Суддя В.І. Келеберда

Ухвала у повному обсязі складена 25 листопада 2015 року