Справа № 826/13271/15
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

22 грудня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко Т.М., Лічевецького І.О.,

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м.Києві на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 23 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Енергополь-Україна» до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м.Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

в с т а н о в и в:

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 23 жовтня 2015 року адміністративний позов ПрАТ «Енергополь-Україна» задоволено повністю, скасовано податкові повідомлення-рішення № від 23 червня 2015 року та № без дати від 2015 року, що винесені ДПІ у Оболонському районі ГУ ДФС у м.Києві, повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції з мотивів неналежного застосування норм матеріального права та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що фінансово-господарські правовідносини між позивачем та його контрагентами мають ознаки відсутності реальності здійснення та здійснені без ділової мети.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що в період з 22 травня 2015 року по 28 травня 2015 року на підставі наказу №1033 від 21 травня 2015 року ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м.Києві та направлення на перевірку №1124/22-02 від 22 травня 2015 року, згідно із ст.20, пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України посадовими особами податкового органу проведено позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з ТОВ «МСІ Україна» за листопад 2014 року та з ТОВ «Будінвестсервіс» за листопад та грудень 2014 року.

Перевіркою встановлено порушення позивачем

- п.198.6 ст.198, пп.200.1, пп.200.2 ст.200 ПК України, в результаті чого ПрАТ «Енергополь-Україна» занижено податок на додану вартість за перевіряємий період на загальну суму 358842,00 грн., в тому числі за листопад 2014 року - 208842,00 грн., за грудень 2014 року - 150000,00 грн.;

- пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, пп.138.1.1 п.138.1, п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.149.1 ст.149 ПК України, в результаті чого позивачем завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування з податку на прибуток підприємств на суму 1794208 грн. за 2014 рік.

Виявлені порушення зафіксовані в акті перевірки ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м.Києві від 05 червня 2015 року №504/22-02/20022334, на який позивачем були подані заперечення від 12 червня 2015 року №261, за наслідками розгляду яких ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м.Києві листом від 19 червня 2015 року №14579/10/26-54-22-02-20 залишено висновки акту перевірки без змін, а заперечення ПрАТ «Енергополь-Україна» - без задоволення.

На підставі акта перевірки від 05 червня 2015 року №504/22-02/20022334 та рішення про результати розгляду заперечення від 19 червня 2015 року №14579/10/26-54-22-02-20 відповідачем прийнято податкові повідомлення рішення:

- № від 23 червня 2015 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання позивача з ПДВ на загальну суму 538263,00 грн., в тому числі за основним платежем у розмірі 358842,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 179421,00 грн.;

- № від червня 2015 року, яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування ПрАТ «Енергополь-Україна» за платежем податок на прибуток у розмірі 1794208,00 грн., звітний період, за який подано декларацію - 2014 рік.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що позивачем цілком правомірно сформовано у перевіряємий період податковий кредит та витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, з урахуванням взаємовідносин з ТОВ «МСІ Україна» та ТОВ «Будінвестсервіс».

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктами 9.1.1, 9.1.3 п.9.1 ст.9 ПК України податок на прибуток підприємств та податок на додану вартість віднесено до загальнодержавних податків.

Згідно ст.134 ПК України об'єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу; дохід (прибуток) нерезидента, що підлягає оподаткуванню згідно зі статтею 160 цього Кодексу, з джерелом походження з України.

Пунктом 138.1 ст.138 ПК України передбачено, що витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті; інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Відповідно до п.138.2 ст.138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ цього кодексу.

Відповідно до пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п.198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктами 198.2, 198.3 ст.198 ПК України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (абз.1 п.198.6 ст.198 ПК України).

Згідно п.201.1 ст.201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

В силу вимог п.201.4 ст.201 ПК України податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У своїй апеляційній скарзі відповідач посилається на непідтвердження факту реального вчинення господарських операцій між позивачем та ТОВ «МСІ Україна» у зв'язку з отримання від ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м.Києві податкової інформації від 24 лютого 2015 року №255/26-59-22-12/36217672 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «МСІ Україна» по взаємовідносинах з платниками податків за період з 01 вересня 2014 року по 30 листопада 2014 року, ТОВ «МСІ Україна» має стан « 9» «Направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням». Окрім того, апелянт зазначає, що враховуючи відсутність ділової мети, непідтвердження сум податкового кредиту по податковим накладним, виписаним ТОВ «Мелана» на користь ТОВ «Будінвестсервіс», що являється контрагентом позивача, по ланцюгу придбання та ненадання ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м.Києві інформації щодо підтвердження взаємовідносин ПрАТ «Енергополь-Україна» з ТОВ «Будінвестсервіс» протягом листопада 2014 року - документально не підтверджено реальність здійснення господарських відносин між позивачем та ТОВ «Будінвестсервіс» у листопаді-грудні 2014 року.

Під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність (ст.3 ГК України).

Згідно пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Як вбачається з вищенаведених норм, обов'язковими ознаками господарської діяльності є здійснення її суб'єктами господарювання у сфері суспільного виробництва, яка спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг; результати зазначеної діяльності - продукція, роботи чи послуги - мають вартісний характер і цінове вираження. Господарська діяльність здійснюється у загальній економічній сфері, а тому має економічні властивості, що неможливе без вартісної оцінки і взаємооцінки, еквівалентності обміну, відповідних обчислень і розрахунків.

За таких обставин, аналіз реальності господарської діяльності має здійснюватись на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту господарських операцій.

На підтвердження реальності господарських операцій між ПрАТ «Енергополь-Україна» та ТОВ «МСІ Україна» позивачем надано копії первинних документів, які доводять факт здійснення господарських операцій.

15 січня 2014 року між ТОВ «МСІ Україна» (виконавець) та ПрАТ «Енергополь-Україна» укладено договір №001Р про комплексне рекламне обслуговування, відповідно до умов якого виконавець за дорученням замовника зобов'язується надати послуги з комплексного рекламного обслуговування замовника, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити надані послуги, зокрема, розміщення рекламних матеріалів та/або популяризації торгівельних марок Замовника (розміщення спонсорських матеріалів) в ефірі радіостанцій та телевізійних каналів, в друкованих засобах масової інформації, розміщення рекламних матеріалів з використанням інших ЗМІ, написання рекламних текстів, сценаріїв для рекламних роликів, запис рекламних роликів, адаптація (внесення змін) рекламних матеріалів замовника та моніторинг виходу рекламних матеріалів в засобах масової інформації.

Відповідно до п.1.3 вказаного договору перелік послуг, що надаються виконавцем замовнику, їх обсяги, строки виконання, вартість, порядок та строки оплати, а також інші умови в кожному конкретному випадку визначаються сторонами у додатках до даного договору, які є його невід'ємною частиною.

Додатком №6 від 13 листопада 2014 року до вказаного договору визначено перелік та вартість послуг: розміщення реклами на радіоканалах, виготовлення аудіоролика хронометражем 20 сек., моніторинг рекламної компанії на радіо. Сума за договором становить - 243148,66 грн., в тому числі ПДВ - 40524,78 грн.

На підтвердження виконання умов договору №001Р від 15 січня 2014 року позивачем подано до суду: медіа-плани на розміщення радіореклами до додатку №6 від 13 листопада 2014 року до договору №001Р від 15 січня 2014 року на період 18 листопада 2014 року - 30 листопада 2014 року (т.1 а.с.84-91); акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000901 від 30 листопада 2014 року з розміщення реклами на радіо та моніторингу, пост-аналізу рекламної кампанії у листопаді 2014 року на загальну суму 243148,66 грн., в тому числі ПДВ - 40524,78 грн.; ефірні довідки щодо розміщення реклами за період з 18 листопада 2014 року по 30 листопада 2014 року (т.1 а.с.93-95, 98-99, 101-104); графіки трансляції (т.1 а.с.96-97, 100); рахунок фактуру №СФ-0000613 від 13 листопада 2014 року на загальну суму 243148,66 грн., в тому числі ПДВ - 40524,78 грн.; платіжне доручення від 25 листопада 2014 року №1671 на суму 243148,66 грн. з призначенням платежу - за розміщення реклами на радіо за листопад договір №001Р від 15 січня 2014 року додаток №6 від 13 листопада 2014 року згідно рахунку-фактури №СФ-00613 від 13 листопада 2014 року, в тому числі ПДВ - 40524,78 грн., платником є ПрАТ «Енергополь-Україна», отримувач ТОВ «МСІ Україна»; виписку по особовому рахунку ПрАТ «Енергополь-Україна» за 25 листопада 2014 року; копії договорів ТОВ «МСІ Україна» з контрагентами про надання рекламних послуг (т.1 а.с.108-127), згідно яких розміщувались рекламні матеріали в рекламних блоках радіостанцій; податкову накладну від 25 листопада 2014 року №897, складену ТОВ «МСІ Україна» за договором від 15 січня 2014 року №001Р, на загальну суму 243148,66 грн., в тому числі ПДВ - 40524,78 грн.

На підтвердження реальності господарських операцій між ПрАТ «Енергополь-Україна» та ТОВ «Будінвестсервіс» позивачем надано копії первинних документів, які доводять факт здійснення господарських операцій.

15 січня 2010 року між позивачем (замовник) та ТОВ «Будівельно-інвестиційна сервісна компанія» (виконавець) укладено договір №350-12/09, за умовами якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання по виконанню проектних робіт на стадії «робоча документація» в повному обсязі по об'єкту: житлово-офісний комплекс з об'єктами соціально-побутового, торговельного призначення та підземним паркінгом по вул.Кондратюка, 1 в Оболонському районі м.Києва. У разі виникнення виконання додаткових обсягів робіт, не обумовлених в цьому договорі, сторонами складається додаткова угода з вимогами виконання додаткових робіт (п.1.4 договору).

Додатковою угодою від 02 червня 2014 року №23 до договору про виконання проектних робіт №350-12/09 від 15 січня 2010 року сторони погодили у зв'язку з виникненням додаткових робіт по об'єкту узгодити вартість, строки та умови оплати виконання робіт.

Разом з тим, між сторонами укладено договір від 20 квітня 2012 року №16-2004/12 на виконання проектних робіт, предметом якого є перепланування квартир та нежитлових приміщень по об'єкту: житлово-офісний комплекс з об'єктами соціально-побутового, торговельного призначення та підземним паркінгом по вул.Кондратюка, 1 в Оболонському районі м.Києва.

На підтвердження виконання умов наведених договорів позивачем надано в копіях: акт здачі приймання виконаних робіт (надання послуг) №1 від 21 листопада 2014 року по додатковій угоді №23 від 02 червня 2014 року на суму 9901,45 грн., в тому числі ПДВ на суму 1650,24 грн.; накладну №350-130113/РД від 23 квітня 2014 року; акт здачі приймання виконаних робіт (надання послуг) №14/3 від 07 листопада 2014 року на суму 293100,00 грн., в тому числі ПДВ - 48850,00 грн.; накладні від 26 лютого 2014 року №350-101212/РД та № 350-091212/РД; акт здачі приймання виконаних робіт (надання послуг) №15/3 від 18 листопада 2014 року на суму 290800,00 грн., в тому числі ПДВ - 48466,67 грн., накладні №350-160812/РД від 29 серпня 2013 року, №350-110912/РД від 08 жовтня 2013 року, №350-210912/РД від 30 жовтня 2013 року, №350-021012/РД від 04 листопада 2013 року, №350-261012/РД від 06 грудня 2013 року, №350-301012/РД, №350-311012/РД, 350-011112/РД від 09 грудня 2013 року, №350-221112/РД від 27 грудня 2013 року, №350-121212/РД від 27 лютого 2014 року, №350-011212/РД від 31 січня 2014 року, №350-071212/РД від 14 лютого 2014 року, №350-221212/РД від 14 березня 2014 року, №350-291112/РД від 20 січня 2014 року, №350-010113/РД від 27 березня 2014 року; акт здачі приймання виконаних робіт (надання послуг) №16/3 від 28 листопада 2014 року на суму 260800,00 грн., в тому числі ПДВ - 43466,67 грн.; накладні №350-311212/РД від 27 березня 2014 року, №350-291212/РД, №350-271212/РД від 26 березня 2014 року, №350-141212/РД, №350-131212/РД від 24 лютого 2014 року, №350-081212/РД від 18 лютого 2014 року, №350-061112/РД від 24 грудня 2013 року, №350-241012/РД від 04 грудня 2013 року, №350-120912/РД від 08 жовтня 2013 року; акт здачі приймання виконаних робіт (надання послуг) №17/3 від 28 листопада 2014 року на суму 250000,00 грн., в тому числі ПДВ - 41666,67 грн.; накладні №350-180213/РД від 17 вересня 2014 року, №350-030213/РД від 10 липня 2014 року, №350-160113/РД від 24 квітня 2014 року, №350-111212/РД від 27 лютого 2014 року; акт здачі приймання виконаних робіт (надання послуг) №18/3 від 15 грудня 2014 року на суму 62800,00 грн., в тому числі ПДВ - 10466,67 грн.; накладну №350-211212/РД від 14 березня 2014 року; акт здачі приймання виконаних робіт (надання послуг) №19/3 від 15 грудня 2014 року на суму 72800,00 грн., в тому числі ПДВ - 12133,33 грн.; накладні №350-191012/РД від 26 листопада 2013 року, №350-150213/РД від 11 вересня 2014 року, №350-260113/РД від 19 червня 2014 року; акт здачі приймання виконаних робіт (надання послуг) №20/3 від 15 грудня 2014 року на суму 196550,00 грн., в тому числі ПДВ - 32758,33 грн.; накладні №350-100912/РД від 08 жовтня 2013 року, №350-290912/РД від 01 листопада 2013 року, №350-211012/РД від 26 листопада 2013 року, №350-271112/РД від 20 січня 2014 року, №350-061212/РД від 12 лютого 2014 року, №350-120113/РД від 23 квітня 2014 року; акт здачі приймання виконаних робіт (надання послуг) №21/3 від 15 грудня 2014 року на суму 338159,62 грн., в тому числі ПДВ - 56359,94 грн.; накладну №350-280113/РД від 03 липня 2014 року; акт здачі приймання виконаних робіт (надання послуг) №22/3 від 29 грудня 2014 року 190744,80 грн., в тому числі ПДВ - 31790,80 грн.; накладну №350-170213/РД від 11 вересня 2014 року.

На підтвердження виконання умов договору від 20 квітня 2012 року №16-2004/12 позивачем до суду подано в копіях: акт здачі приймання виконаних робіт (надання послуг) №18 від 07 листопада 2014 року (з додатком) на суму 14500,00 грн., в тому числі ПДВ - 2416,67 грн.; накладну №16-050513/П від 12 травня 2014 року; акт здачі приймання виконаних робіт (надання послуг) №19 від 07 листопада 2014 року (з додатком) на суму 21500,00 грн., в тому числі ПДВ - 3583,33 грн.; накладну №16-100413/П від 10 квітня 2014 року, акт здачі приймання виконаних робіт (надання послуг) №20 від 07 листопада 2014 року (з додатком) на суму 28000,00 грн., в тому числі ПДВ - 4666,67 грн.; накладну №16-030413/П від 03 квітня 2014 року; акт здачі приймання виконаних робіт (надання послуг) №21 від 07 листопада 2014 року (з додатком) на суму 3500,00 грн., в тому числі ПДВ - 583,33 грн.; накладну №16-070513/П від 12 травня 2014 року; акт здачі приймання виконаних робіт (надання послуг) №22 від 07 листопада 2014 року (з додатком) на суму 14000,00 грн., в тому числі ПДВ - 2333,33 грн., накладну №16-260413/П від 28 квітня 2014 року; рахунки-фактури №16 від 14 серпня 2014 року на суму 520000,00 грн., в тому числі ПДВ - 86666,67 грн., №19 від 04 вересня 2014 року на суму 36000,00 грн., в тому числі ПДВ - 6000,00 грн., №20 від 04 вересня 2014 року на загальну суму 45500,00 грн., в тому числі ПДВ - 7583,33 грн., №23 від 10 листопада 2014 року на суму 1498500,00 грн., в тому числі ПДВ - 249750,00 грн., №24 від 15 грудня 2014 року на суму 200000,00 грн., в тому числі ПДВ - 33333,33 грн.; платіжні доручення №1495, №1496, №1497 від 07 листопада 2014 року, №1551 від 12 листопада 2014 року, №1585 від 18 листопада 2014 року, №1684 від 26 листопада 2014 року, №1696 від 27 листопада 2014 року, №1771 від 05 грудня 2014 року, №1949 від 26 грудня 2014 року та виписки по рахунку ПрАТ «Енергополь-Україна» (т.1 а.с.227-234), якими підтверджуються розрахунки ПрАТ «Енергополь-Україна» з ТОВ «Будівельно-інвестиційна сервісна компанія» по договорам від 15 січня 2010 року №350-12/09 та від 20 квітня 2012 року №16-2004/12; податкові накладні від 07 листопада 2014 року №2 на суму 36000,00 грн., в тому числі ПДВ - 6000,00 грн., №3 на загальну суму 45500,00 грн., в тому числі ПДВ - 7583,33 грн., №4 на суму 120000,00 грн., в тому числі ПДВ - 20000,00 грн., від 12 листопада 2014 року №5 на суму 48500,00 грн., в тому числі ПДВ - 8083,33 грн., від 18 листопада 2014 року №7 на загальну суму 250000,00 грн., в тому числі ПДВ - 41666,67 грн., від 21 листопада 2014 року №8 на загальну суму 9901,45 грн., в тому числі ПДВ - 1650,24 грн., від 26 листопада 2014 року №9 на загальну суму 250000,00 грн., в тому числі ПДВ - 41666,67 грн., від 27 листопада 2014 року №10 на загальну суму 250000,00 грн., в тому числі ПДВ - 41666,67 грн., від 05 грудня 2014 року №2 на загальну суму 700000,00 грн., в тому числі ПДВ - 116666,67 грн., від 26 грудня 2014 року №6 на суму 200000,00 грн., в тому числі ПДВ - 33333,33 грн.

Разом з тим, на підтвердження виконання сторонами умов договору №16-2004/12 від 20 квітня 2012 року, а також безпосередньої пов'язаності наданих послуг з господарською діяльністю позивача (будівництво житлово-офісного комплексу з об'єктами соціально-побутового, торговельного призначення та підземним паркінгом по вул.Кондратюка, 1 в Оболонському районі м.Києва та реалізації побудованих житлових та нежитлових приміщень) позивачем до матеріалів справи додано копії коригування робочої документації в частині планувальних рішень квартир на переплановані квартири, копії заяв власників квартир на перепланування, а також копії договорів, укладених позивачем із власниками квартир на проведення перепланування таких (т.2 а.с.118-138, 146-176).

Таким чином, позивачем дотримано вимоги щодо документування та підтвердження здійснених господарських операцій первинними документами, у відповідності до вимог п.44.1 ст.44 ПК України, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Подані позивачем докази підтверджують реальні зміни у майновому стані сторін та дають підстави вважати, що господарські операції, спрямовані на виконання вказаних правочинів, дійсно відбулися, є економічно виправданими та відповідають основним видам господарської діяльності позивача.

Твердження відповідача про відсутність реально вчинених господарських операцій між позивачем та ТОВ «МСІ Україна» і ТОВ «Будінвестсервіс» спростовано наявними в матеріалах справи доказами, які підтверджують, що правочини, укладені між ПрАТ «Енергополь-Україна» та ТОВ «МСІ Україна» і ТОВ «Будінвестсервіс», були спрямований та мали наслідком реальне здійснення господарських операцій, зокрема щодо надання комплексних рекламних послуг ТОВ «МСІ Україна» і виконання проектних робіт ТОВ «Будінвестсервіс».

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платників та інших учасників правовідносин у сфері економіки. У зв'язку з цим презюмується, що дії платника, результатом яких є отримання податкової вигоди, вважаються економічно виправданими, а відомості, що містяться у податковій та бухгалтерській звітності платника, - достовірні. Подання платником до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з метою отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах. Доводи ж податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкового кредиту та включення до витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування. Разом з тим, у справі, що переглядається, податковим органом не доведено існування таких обставин.

З акта перевірки вбачається, що висновки відповідача щодо заниження ПДВ за перевіряємий період на загальну суму 358842,00 грн. та завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування з податку на прибуток підприємств на суму 1794208 грн. за 2014 рік ґрунтуються на отриманні від ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м.Києві податкової інформації від 24 лютого 2015 року №255/26-59-22-12/36217672 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «МСІ Україна» по взаємовідносинах з платниками податків за період з 01 вересня 2014 року по 30 листопада 2014 року, ТОВ «МСІ Україна» має стан « 9» «Направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням», а також ненадання ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м.Києві інформації щодо підтвердження взаємовідносин ПрАТ «Енергополь-Україна» з ТОВ «Будінвестсервіс» протягом листопада 2014 року - документально не підтверджено реальність здійснення господарський відносин між позивачем та ТОВ «Будінвестсервіс» у листопаді-грудні 2014 року, а також непідтвердження сум податкового кредиту по податковим накладним, виписаним ТОВ «Мелана» на користь ТОВ «Будінвестсервіс», що являється контрагентом позивача, по ланцюгу придбання, однак відповідачем не доведено вплив взаємовідносин між ТОВ «Будінвестсервіс» та його контрагентом ТОВ «Мелана» на можливість формування позивачем податкового кредиту та витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, за господарськими операціями, які були вчинені ПрАТ «Енергополь-Україна» та підтверджуються первинними документами.

Юридична відповідальність має індивідуальний характер, тому позивач не може нести відповідальність за можливі протиправні дії інших юридичних осіб. Крім того, порушення контрагентом позивача, а також контрагентами контрагента вимог законодавства про порядок здійснення господарської діяльності не може бути підставою для висновку щодо безтоварності відповідних господарських операцій, належним чином підтверджених.

Здійснення господарської діяльності контрагентом не може мати наслідків для позивача, оскільки законодавством не передбачений обов'язок суб'єкта підприємницької діяльності бути обізнаним із особливостями господарювання контрагента.

Згідно ч.4 ст.70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору. Однак, відповідачем не надано належних та допустимих доказів щодо відсутності реального здійснення договорів, укладених ПрАТ «Енергополь-Україна» з ТОВ «МСІ Україна» та ТОВ «Будінвестсервіс».

За таких обставин, враховуючи, що позивачем у відповідності до вимог чинного законодавства правомірно сформовано витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування податком на прибуток, до складу податкового кредиту включено суми податку на додану вартість на підставі податкових накладних, отриманих позивачем від платників податку - ТОВ «МСІ Україна» та ТОВ «Будінвестсервіс», та встановлення судом на підставі матеріалів справи реальності здійснення господарських операцій, наявності наданих послуг та безпосередньої їх пов'язаності з господарською діяльністю позивача (будівництво житлово-офісного комплексу з об'єктами соціально-побутового, торговельного призначення та підземним паркінгом по вул.Кондратюка, 1 в Оболонському районі м.Києва та реалізація побудованих житлових та нежитлових приміщень), суд приходить до висновку про недоведеність відповідачем в порушення ч.2 ст.71 КАС України правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м.Києві № від 23 червня 2015 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання позивача з ПДВ на загальну суму 538263,00 грн., в тому числі за основним платежем у розмірі 358842,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 179421,00 грн., та № від червня 2015 року, яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування ПрАТ «Енергополь-Україна» за платежем податок на прибуток у розмірі 1794208,00 грн., що є протиправними та підлягають скасуванню.

Разом з тим, згідно ч.6 ст.187 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Відповідно до ст.88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо оплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Враховуючи, що ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2015 року ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м.Києві відстрочено сплату судового збору по день винесення рішення суду апеляційної інстанції, судовий збір за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду у розмірі 5359,20 грн. підлягає стягненню з апелянта.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування постанови суду.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м.Києві - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 23 жовтня 2015 року - залишити без змін.

Стягнути з Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м.Києві в дохід спеціального фонду Державного бюджету України (р/р 1007, отримувач - УДКСУ у Печерському р-ні, банк отримувача - ГУДКСУ у м.Києві, , МФО 820019, код бюджетної класифікації 22030001) судовий збір у розмірі 5359,20 грн. (п'ять тисяч триста п'ятдесят дев'ять грн. 20 коп.).

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 24 грудня 2015 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді Т.М.Грищенко

І.О.Лічевецький

.

Головуючий суддя Мацедонська В.Е.

Судді: Грищенко Т.М.

Лічевецький І.О.