Справа № 825/3417/15-а
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/3417/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Бородавкіна С.В. Суддя-доповідач: Твердохліб В.А.
У Х В А Л А
22 грудня 2015 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Твердохліб В.А.,
суддів Бужак Н.П., Костюк Л.О.,
за участю секретаря Гуцул О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Генерального штабу Збройних Сил України на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Генерального штабу Збройних Сил України про визнання дій протиправними та скасування наказу в частині, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Генерального штабу Збройних Сил України (далі Відповідач) та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив: визнати протиправними дії начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройними Силами України щодо притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну службову відповідність, оголошеної наказом від 22.08.2015 року №325 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності»; скасувати п.2 наказу начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройними Силами України від 22.08.2015 №325 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».
Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2015 року позовні вимоги задоволено частково; скасовано п.2 наказу начальника Генерального штабу Збройних Сил України Головнокомандувача Збройними Силами України від 22.08.2015 року №325 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності». В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для його скасування.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Відповідача, заперечення Позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, Позивач є військовослужбовцем та відповідно до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.06.2011 року № 94 призначений на посаду помічника військового комісара з правової роботи - начальника юридичної групи ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З 10 червня 2011 року Позивач зарахований до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 і на всі види забезпечення та вважається таким, що з 15 червня 2011 року прийняв справи та посаду і приступив до виконання службових обов`язків, що підтверджується наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.06.2011 року №92 (а.с.16).
10 грудня 2014 року військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 було видано наказ №575 «Про усунення порушень в організації харчування особового складу, призваного на військову службу у зв`язку з мобілізацією» щодо зарахування з 01.12.2014 року на продовольче забезпечення військовослужбовців, призваних у зв`язку з мобілізацією; та виплати військовослужбовцям, призваним у зв`язку із мобілізацією, грошову компенсацію замість належних норм харчування у розмірі вартості набору продуктів за нормою №1 (загальновійськова), за період з 18.03.2014 року по 30.11.2014 року включно, згідно затверджених відомостей (дадатки №1-18 до цього наказу) на загальну суму 2 446 343,18 грн.
27 червня 2015 року наказом начальника ГШ Головнокомандувача ЗС України №242, з метою уточнення причин та умов можливих неправомірних дій посадових осіб Командування Сухопутних військ ЗС України, ІНФОРМАЦІЯ_1 та Військової частини НОМЕР_1 щодо продовольчого забезпечення (виплати грошової компенсації замість встановлених норм харчування) військовослужбовців, призваних на військову службу за мобілізацією до ІНФОРМАЦІЯ_1 та підпорядкованих йому районних (міських) військових комісаріатів, призначено проведення службового розслідування визначеним колом осіб колегіально. Термін проведення розслідування до 17 липня 2015 року, строк подачі акту та матеріалів службового розслідування до 18 липня 2015 року (а.с. 35-36).
09 липня 2015 року листом №306/2/6552 у зв`язку з перебуванням у черговій відпустці Позивача та військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальником Військової служби правопорядку з ЗС України начальником Головного управління Військової служби правопорядку з ЗС України генерал-майором Дубляном О.В. запитано у начальника ГШ Головнокомандувача ЗС України генерал-полковника Муженка В.М. дозвіл на продовження терміну проведення службового розслідування до 25 липня 2015 року.
10 липня 2015 року генерал-полковником ОСОБА_2 погоджено продовження проведення терміну службового розслідування, про що листом від 14 липня 2015 року за №3554 електронною поштою проінформовано Чернігівський ОВК.
Результати проведеної перевірки було оформлено актом службового розслідування від 24 липня 2015 року №27/акт.
З вказаного акту вбачається, що в ході проведення службового розслідування встановлено неналежне виконання Позивачем функціональних обов`язків, як помічника військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 з правової роботи, затверджені військовим комісаром Чернігівського ОВК від 25 грудня 2013 року, а саме, Позивач не організував на належному рівні правову роботу щодо правильного застосування та неухильного додержання вимог законодавства у Чернігівському ОВК, чим порушив вимоги абзацу пятого ст.11, 16 Статуту внутрішньої служби ЗС України щодо виконання службових обов`язків, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.
27 липня 2015 року начальником штабу першим заступником командувача Сухопутних військ ЗС України генерал-лейтенантом Хомчаком Р.Б., на виконання вимог вказаного акту, проведено з Позивачем бесіду, відповідно до якої Позивач висловив свою незгоду з результатами службового розслідування, надав на них заперечення та просив надіслати належним чином засвідчені копії матеріалів розслідування на його адресу.
22 серпня 2015 року начальником Генерального штабу Головнокомандувача Збройними Силами України було прийнято наказ №325 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».
Згідно пункту 2 зазначеного наказу, у зв`язку з порушенням Позивачем абзацу 5 ст.11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України щодо виконання службових обовязків за посадою, визначених у п.п.1.3 розділу «Обовязки та посадові інструкції особового складу» Положення про Чернігівський ОВК, затвердженого наказом командувача оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 20.07.2013 року №25/дск, щодо неналежної організації правової роботи стосовно правильного застосування та неухильного додержання вимог законодавства та нормативно-правових актів у Чернігівському ОВК, що призвело до видання наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.12.2014 року № 575 про зарахування військовослужбовців на продовольче забезпечення при військовій частині НОМЕР_1 , вимоги якого суперечать п.п.«н» п.1 приміток до норми №1 загальновійськова норма харчування військовослужбовців ЗС України та інших військових формувань, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 року №426 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 18.06.2014 року №189), на Позивача накладено дисциплінарне стягнення - «попередження про неповну службову відповідність».
Не погоджуючись з такими діями Відповідача та пунктом 2 вищезазначеного наказу Позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.
Позивач у своїй роботі керується Конституцією України, законами України, Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року № 548 «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі Статут) та Положенням про Чернігівський ОВК.
Згідно пунктів 11, 16 Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.
Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Пунктами 28, 29, 30 Статуту передбачено, що єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в: наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.
За своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців.
Начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання.
Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.
Положенням про Чернігівський ОВК передбачено, що помічник військового комісара з правової роботи, крім іншого, зобовязаний організовувати правову роботу, що спрямована на правильне застосування, неухильне додержання вимог законодавства у військовому комісаріаті, надання пропозицій та консультацій щодо вирішення питань правового забезпечення військового комісаріату.
Підстави, порядок призначення і проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, які допустили правопорушення (порушення військової дисципліни та громадського порядку) визначено Інструкцією про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра Оборони України від 15 березня 2004 року №82 (далі Інструкція).
Згідно п.п. п.п.1.2, 1.3 Інструкції службове розслідування проводиться у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, що загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення або заподіяло матеріальну чи моральну шкоду; невиконання або недбалого ставлення до виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини; неправомірного застосування військовослужбовцем фізичної сили, зброї або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільного населення; порушення правил несення вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити тяжкі наслідки; недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів.
Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових осіб.
Міністр оборони України та начальник Генерального штабу - Головнокомандувач Збройних Сил України та їх заступники можуть призначати службові розслідування безпосередньо або доручати їх проведення підпорядкованим посадовим особам.
Положеннями підпунктів 1.5, 1.6 Інструкції передбачено, що службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який вирішив притягнути військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. У наказі зазначаються підстави для призначення розслідування, особа (якщо вона встановлена), стосовно якої воно має бути проведено, термін проведення та посадові особи, яким доручено його провадження.
Службове розслідування може бути проведено особисто командиром (начальником) чи доручено іншій посадовій особі.
У разі потреби залучення фахівців до проведення службового розслідування командиром (начальником) призначається комісія у складі групи фахівців на чолі з головою комісії, про що оголошується в наказі.
Службове розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено посадовою особою, якою він призначений, або старшим начальником, але не більше як на один місяць.
У термін службового розслідування не включається час перебування військовослужбовця, стосовно якого проводиться розслідування, у відпустці або на лікуванні.
Відповідно п.2.2 Інструкції посадові особи Збройних Сил України зобов`язані надавати правдиві письмові пояснення по суті предмета розслідування та поставлених їм питань, пред`являти відповідні документи чи матеріали.
Особа, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право давати усні та письмові пояснення, робити заяви, подавати документи і порушувати клопотання про витребування та залучення нових документів, опитування відповідних осіб, проведення додаткових ревізій.
Приписами п.п.4.1, 4.3, 5.1, 5.2 Інструкції визначено, що за результатами службового розслідування складається акт, у якому, крім положень, що визначені пунктом 3 цієї Інструкції, обов`язково зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді особи, стосовно якої проведено службове розслідування; підстави службового розслідування; час, місце, суть порушення, який нормативний акт порушено (його назва, дата прийняття); обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність чи знімають вину; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення; пропозиція щодо притягнення винних осіб до відповідальності; інші заходи, які пропонується здійснити.
Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд посадовій особі, яка призначила розслідування. До акта додаються всі матеріали розслідування.
Посадова особа, яка призначала службове розслідування, проводить бесіду з військовослужбовцем, стосовно якого воно проводилось.
Міністр оборони України та начальник Генерального штабу - Головнокомандувач Збройних Сил України проводять бесіду з військовослужбовцем особисто або письмово доручають її проведення своїм заступникам.
За результатами бесіди оформляється аркуш бесіди із зазначенням дати її проведення, а також заперечень, прохань (побажань) особи, стосовно якої проведено службове розслідування. Аркуш бесіди підписується особою, яка проводила бесіду, військовослужбовцем, з яким вона проводилась, присутніми посадовими особами та його безпосереднім начальником.
Посадова особа, яка призначала службове розслідування, розглядає у 10-денний термін акт та всі інші матеріали службового розслідування і приймає відповідне рішення.
Про прийняте рішення повідомляється військовослужбовцю, стосовно якого проводиться службове розслідування, а у випадках, передбачених пунктом 4.4. цієї Інструкції, також начальнику органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.
Згідно підпункту «н» пункту 1приміток до «норми №1 - загальновійськова», норм харчування військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2002 року №426 в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, за рахунок держави харчуванням забезпечуються громадяни, які призвані на військову службу у звязку з оголошенням мобілізації, - з дня прибуття їх до військового комісаріату.
17 березня 2014 року Президентом України був виданий Указ №303 «Про часткову мобілізацію», затверджений Законом України від 17.03.2014 року №1126 «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію».
18 березня 2014 року на підставі вказаного Указу Президента України Чернігівським ОВК призвано громадян на військову службу по мобілізації та зараховано в списки особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 та районних (міських) військових комісаріатів Чернігівської області.
З метою упорядкування продовольчого забезпечення Збройних Сил України на мирний час та організації раціонального харчування військовослужбовців згідно з нормами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2002 року №426 «Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань», Міністром Оборони України прийнято наказ «Про затвердження Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний час» від 09.12.2002 року № 402 (далі Положення).
Підпунктами 2.3, 2.10 пункту 2 Положення у Збройних Силах України забезпечення харчуванням військовослужбовців та інших категорій за встановленими нормами здійснюється за рахунок держави. Уточнення вартості норм харчування проводиться Центральним управлінням продовольчого забезпечення, виходячи із середніх діючих цін на продукти харчування, і доводиться ним до військ (сил) не частіше одного разу на квартал.
Військовослужбовцям та іншим категоріям норми харчування видаються через відповідні їдальні або замість установлених норм харчування (основні й додаткові продукти) виплачується грошова компенсація у розмірі вартості цих норм.
За час, що минув, продукти згідно з нормами харчування не видаються, грошова компенсація може виплачуватися за термін, що не перевищує загального строку позовної давності відповідно до чинного законодавства.
З розпорядження начальника центрального управління продовольчого забезпечення Збройних Сил України тилу Збройних Сил України від 07 червня 2012 року №905 «Про прикріплення на продовольче забезпечення військовослужбовців військових частин (установ) Чернігівського гарнізону, які самостійно не ведуть військове господарство» вбачається, що Чернігівський ОВК прикріплений на продовольче забезпечення з 01 вересня 2012 року до військової частини НОМЕР_1 (м. Чернігів).
Так, згідно телеграми ТВО начальника штабу першого заступника командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 20 вересня 2014 року №186/19/3/284, надісланої до ІНФОРМАЦІЯ_1 , до останнього доведено, що військові комісари, командири військових частин, до яких закріплені на продовольче забезпечення обласні військові комісаріати, міські військові комісаріати, районні військові комісаріати, згідно з вимогами керівних документів мають забезпечити громадян, які призвані на військову службу по мобілізації, харчуванням, а саме гарячою їжею, з дня прибуття їх до військового комісаріату. За умови неможливості організувати трьохразове харчування у пунктах постійної дислокації, замість установленої норми харчування виплачувати грошову компенсацію, про що оголошувати у наказах. Розмір грошової компенсації замість норми харчування № 1 - загальновійськова становить 17,62 грн. на добу. Розрахунок на виплату грошової компенсації замість встановлених норм харчування здійснювати за робочі дні крім вихідних, святкових днів, перебування у відпустці чи на лікуванні.
Також, фахівцями Північно-Східного територіального управління внутрішнього аудиту та фінансового контролю м.Чернігів було проведено аудит фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 , за наслідками якого внесено пропозицію про відшкодування грошової компенсації замість встановлених норм харчування громадянам призваним на військову службу по мобілізації на загальну суму 2 446 343,18 грн по ІНФОРМАЦІЯ_3 .
З довідки від 16.03.2015 року №1643 вбачається, що у ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 18 березня 2014 року по 05 лютого 2015 року було відсутнє приміщення, яке було б обладнане необхідним інвентарем та посудом для вживання їжі, обладнанням для миття посуду та яке б відповідало відповідним санітарно-гігієнічним нормам. У зв`язку з чим, ІНФОРМАЦІЯ_4 не мав можливості забезпечити особовий склад військовослужбовців, які були призвані на військову службу по мобілізації та проходили військову службу у Чернігівському обласному та районних (міських) військових комісаріатах Чернігівської області триразовим харчуванням.
Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10 грудня 2014 року №575 вказану категорію громадян було зараховано на продовольче забезпечення при військовій частині НОМЕР_1 з 01 грудня 2014 року.
Враховуючи неможливість забезпечення гарячою їжею, прийнято рішення по вказаній категорії військовослужбовців районних (міських) військових комісаріатів виплачувати грошову компенсацію замість встановлених норм харчування у розмірі вартості набору продуктів за нормою №1 (загальновійськова), за період з 18 березня 2014 року по 30 листопада 2014 року включно, згідно затверджених відомостей на загальну суму 2 446 343,18 грн.
Слід звернути увагу, що примітка №1, «норми №1 - загальновійськова» була доповнена підпунктом «н» лише 18 червня 2014 року, а застосовуватись підпункт «н» почав з 18 березня 2014 року, тобто з минулого часу.
Отже, у ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 18 березня 2014 року по 18 червня 2014 року зарахувати громадян призваних на військову службу по мобілізації на продовольче забезпечення не було правових підстав, внаслідок чого за період з 18 березня 2014 року по 18 червня 2014 року вказана категорія громадян могла отримати лише компенсацію замість установлених норм харчування.
Крім того, посилання апелянта на те, що суд першої інстанції при надані правової оцінки обставинам справи помилково не врахував того, що військовослужбовці, призвані на військову службу у зв`язку з оголошенням мобілізації, набувають права на харчування за вищевказаним пунктом нормативно-правового акту з дня прибуття їх до військомату лише за умови розміщення їх у казармах, наметах, гуртожитках у розташуванні військової частини (установи), колегія суддів не бере до уваги, з огляду на таке.
Підпункт «н» пункту один приміток до норми №1, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 року №426, доповнено абзацом «Право на харчування за цією нормою мають особи, зазначені в цьому підпункті за умови розміщення у казармах, наметах, гуртожитках у розташуванні військової частини (установи)» згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2015 року №252, тобто, після видання військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 наказу від 10.12.2014 року №575.
В матеріалах справи наявні пояснення Позивача від 12 липня 2015 року та як зазначено, вони були відібрані ВО начальника групи СР та ПП Чернігівського зонального відділі Військової служби правопорядку підполковником юстиції ОСОБА_3 .
Зазначені пояснення були взяті до уваги комісією при проведенні службового розслідування та при прийнятті відповідного рішення за його наслідками.
В пункті 10 Пояснень зазначено документ, що посвідчує особу: паспорт НОМЕР_2 , виданий Золочівським РВ УМВС України у Львівській області, 29.07.1995. Однак, в паспорті Позивача, вказано інші дані: серія НОМЕР_3 , виданий Золочівським РВ УМВС України у Львівській області, 29.08.1995.
Таким чином, колегія суддів ставить під сумнів дійсність отримання таких пояснень, оскільки вони містять суперечливі відомості.
Поряд з цим, слід зауважити, що Положення про Чернігівський ОВК, копія якого знаходиться в матеріалах службового розслідування і норми якого, на думку Відповідача були порушені Позивачем, є незатвердженими у встановленому законом порядку, як про це зазначено в оскаржуваному наказі.
Також, під час проведення бесіди з матеріалами розслідування Позивача ознайомлено не було, незважаючи на те, що він письмово висловив свої заперечення, в яких просив їх надати.
Отже, наведене свідчить про необ`єктивність службового розслідування щодо Позивача та про наявність ряду порушень під час його проведення.
Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
З врахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності висновків суб`єкта владних повноважень викладених в п.2 наказу начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройними Силами України від 22 серпня 2015 року №325 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», оскільки наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 (завізованого Позивачем) «Про усунення порушень в організації харчування особового складу, призваного на військову службу у звязку із мобілізацією» від 10.12.2014 року № 575 громадяни, призвані на військову службу по мобілізації, були поновлені в своїх порушених правах та зараховані на продовольче забезпечення, їм здійснено нарахування грошової компенсації замість встановлених норм харчування, що передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2002 року №426.
Крім того, право громадян, призваних на військову службу по мобілізації, на продовольче забезпечення та отримання грошової компенсації замість продовольчого забезпечення було встановлено постановами Чернігівського окружного адміністративного суду залишених без змін ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду.
Отже, колегія суддів вважає, що Позивач діяв в межах чинного законодавства, покладених на нього обов`язків та в силу своїх повноважень, а тому п.2 наказу начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройними Силами України від 22.08.2015 № 325 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» є протиправним, безпідставним, необґрунтованим та має бути скасований.
Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройними Силами України щодо притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну службову відповідність, оголошеної наказом від 22 серпня 2015 року № 325 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».
Статтею 159 КАС України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 201, 202 КАС України.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу Генерального штабу Збройних Сил України залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2015 року - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді Бужак Н.П.

Костюк Л.О.
Ухвала складена в повному обсязі 25 грудня 2015 року.

.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді: Бужак Н.П.

Костюк Л.О.