Справа № 823/5384/15
Суддя: В.В. Мишенко
Дата ухвалення: 2015-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2015 року справа № 823/5384/15

м. Черкаси

12 год. 06 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мишенка В.В.,

при секретарі Гордієнку Ю.П.,

за участю сторін:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання протиправним та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся у Черкаський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 24.11.2015 про закінчення ВП № 48720123.

Протокольною ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 21.12.2015 здійснено заміну первинного відповідача на належного - управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області у відповідності до ЗУ «Про державну виконавчу службу», оскільки відділи не є окремими юридичними особами а лише є структурними підрозділами.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 13.08.2015 у справі № 823/1848/15 було зобовязано Державну інспекцію сільського господарства у Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.06.2015, на виконання чого і було видано виконавчий лист. В подальшому ДВС було закрито ВП № 48720123, щодо виконання даного рішення суду на підставі п. 8 ч.1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» (повне фактичне виконання рішення) лист від 10.11.2015. Однак позивач не згідний з даним рішенням ДВС, оскільки у відповідності до даного листа боржником лише імітовано повторний розгляд питання, але фактично підставою для відмови були ідентичні підстави.

Представник відповідача щодо заявлених позовних вимог заперечував з підстав викладених у письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд встановив.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 13.08.2015 у справі № 823/1848/15 за позовом ОСОБА_1 до Державної інспекції сільського господарства у Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії, адміністративний позов задоволено повністю, зокрема: визнано протиправною бездіяльність Державної інспекції сільського господарства у Черкаській області щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 від 16.06.2015 та зобовязано Державну інспекцію сільського господарства у Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.06.2015. Дана постанова набрала законної сили 08.09.2015.

Після чого, 11.09.2015 Черкаським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист, яким зобовязано Державну інспекцію сільського господарства у Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.06.2015.

14.09.2015 державним виконавцем відділу примусового виконання рішеньУДВС ГТУ юстиції у Черкаській області ОСОБА_3 постановою у ВП № 48720123 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 823/1848/15 від 11.09.2015.

10.11.2015 за № 1754 Державна інспекція сільського господарства України в Черкаській області направила ОСОБА_1 рішення щодо повторного розгляду звернення ОСОБА_1 від 16.06.2015 на виконання постанови суду у справі № 823/1848/15.

Крім того, боржник у ВП № .11.2015 за № 1755 до ГТУ юстиції у Черкаській області надіслав лист з повідомленням про здійснення повторного розгляду звернення у відповідності до рішення суду.

На підставі вказаного, 24.11.2015 постановою державного виконавця у ВП № 48720123 про закінчення виконавчого провадження, встановлено повне фактичне виконання рішення згідно виконавчого листа.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивач звернувся до суду.

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку являється Закон України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999р. № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV).

Відповідно до ст. 1 Закону № 606-XIV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктами 1-2 ст. 2 Закону № 606-XIV зазначено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу" (далі - державні виконавці).

Згідно з 2,3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону № 606-XIV).

Як встановлено судом з матеріалів справи, рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13.08.2015 у справі № 823/1848/15 виконано в повній мірі, оскільки Державна інспекція сільського господарства України в Черкаській області здійснила повторний розгляд звернення ОСОБА_1 від 16.06.2015, про що останнім отримано рішення від 10.11.2015 за вих. № 1754.

За даних обставин справи державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУ юстиції у Черкаській області ОСОБА_3 правомірно було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у звязку з повним фактичним виконанням.

Суд також зазначає, що у відповідності до ч. 1 ст. 6 Закону № 606-XIV - державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Тобто, державний виконавець не повинен зясовувати тих обставин які не визначені судовим рішенням, а оскільки рішення суду лише зобовязує боржника повторно здійснити розгляд звернення, тому суд не бере до уваги посилання позивача що дана відповідь надана з ідентичних підстав та лише імітовано повторний розгляд питання.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 КАС України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та безсторонньо, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи є необґрунтованими, а вимоги такими, що не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.11,14,70,71,89,94,159 163, 181 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд в порядку ст. 185-187 КАС України.

Суддя В.В. Мишенко

Повний текст постанови виготовлено 22.12.2015