Справа № 805/580/14
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2015-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" грудня 2015 р. м. Київ К/800/20104/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кронасплит» до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою Державної податкової інспекції у Київському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2014 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2014 року, -

у с т а н о в и л а :

У січні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кронасплит» (далі - Товариство) звернулось з позовом до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області (далі - ДПІ) в якому просило визнати протиправними дії та зобов'язати відповідача надати інформацію за запитом від 10 грудня 2013 року (далі - інформаційний запит, запит).

В обґрунтування своїх вимог Товариство зазначало, що відповідач не розглянув його інформаційний запит у відповідності до вимог чинного законодавства, не надав запитувану ним інформацію, чим порушив вимоги Закону України від 13 січня 2011 року № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон № 2939-VI, в редакції періоду спірних правовідносин).

Посилаючись на ці обставини, Товариство просило про задоволення позову.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2014 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2014 року, позов задоволено частково, визнано протиправними дії відповідача щодо порушення встановлених законодавством строків розгляду запиту та не надання відповіді на запит у повному обсязі, зобов'язано ДПІ надати позивачу у повному обсязі інформацію на письмовий запит, в решті позову відмовлено.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права просить ухвалені ними судові рішення скасувати та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи колегія суддів, в межах статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку про часткове задоволення скарги з таких підстав.

Задовольняючи позов суди виходили з того, що відповідач розглядаючи інформаційний запит Товариства діяв всупереч вимог Закону № 2939-VI порушивши строк розгляду запиту і не надавши відповідь на нього в повному обсязі.

Проте, до такого висновку суди дійшли в порушення норм матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

У відповідності зі статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин справи в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судами встановлено, що позивач звернувся до відповідача з інформаційним запитом від 10 грудня 2013 року № 1012/2013 у якому просив надати йому інформацію, а саме: копію довідки про результати проведення зустрічної перевірки; інформацію щодо того, чи здійснювалась за результатами проведеної зустрічної перевірки будь - які коригування даних податкової звітності Товариства; у разі не проведення зустрічної перевірки надати інформацію про причини її не проведення; у разі не направлення на адресу Товариства довідки про результати проведення зустрічної перевірки просило повідомити про причини її не направлення.

Інформаційний запит зареєстровано відповідачем 10 грудня 2013 року згідно відтиску штампу вхідної кореспонденції.

Листом ДПІ від 19 грудня 2013 року № 8423/10/22-01 позивачу надано відповідь, зокрема, повідомлено про те, що зустрічна перевірка не здійснювалась у зв'язку з відсутністю Товариства за податковою адресою, одночасно складено акт про неможливість проведення зустрічної перевірки від 11 грудня 2013 року № 521/22-02/32885598.

Так, порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон № 2939-VI.

За визначенням статті 1 цього Закону публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до пункту 2 частини 1 статті 5, частин 1, 2 цього Закону доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію. Запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

В свою чергу, частиною 1 статті 19 встановлено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Під час розгляду справи судами попередніх інстанцій встановлено, що інформаційний запит позивача було зареєстровано у ДПІ 10 грудня 2013 року і надано на нього письмову відповідь 19 грудня 2013 року, тобто з пропуском строку розгляду такого запиту, встановленого законом, відтак їх висновки про визнання протиправними цих дій відповідача є правильними.

Разом з тим, співставлення змісту вимог інформаційного запиту Товариства і наданої на нього відповіді ДПІ дає підстави колегії суддів для висновку, що така надана по суті запитуваної позивачем інформації у повному обсязі.

Твердження позивача про ненадання відповіді на інформаційний запит у повному обсязі спростовуються матеріалами справи, зокрема, зі змісту відповіді ДПІ вбачається, що вона надала інформацію про те, що зустрічна перевірка не здійснювалась, а тому висновки судів про наявність підстав для зобов'язання відповідача повідомити Товариство, чи здійснювалось за результатами проведеної зустрічної перевірки будь-які корегування даних його податкової звітності у відповідних базах АІС, системі автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України, не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

Враховуючи викладене, висновки судів попередніх інстанцій про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій ДПІ стосовно не надання відповіді на інформаційний запит в повному обсязі і зобов'язання відповідача надати інформацію у повному обсязі не ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень, які підлягають скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

За правилами статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Керуючись статтями 223, 229, 232 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

п о с т н о в и л а :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Київському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2014 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2014 року, в частині позовних вимог про визнання протиправними дій стосовно не надання відповіді на інформаційний запит в повному обсязі і зобов'язання відповідача надати таку, а саме - повідомити Товариство, чи здійснювалось за результатами проведеної зустрічної перевірки будь-які корегування даних його податкової звітності у відповідних базах АІС, системі автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України, скасувати, прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову - відмовити.

В решті рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам і оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало