Справа № 815/5829/15
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2015-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/5829/15

Категорія: 11 Головуючий в 1 інстанції: Самойлюк Г. П.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Романішина В.Л.,

суддів Димерлія О.О., Єщенка О.В.,

за участю секретаря Колеснікова-Горобець І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Міністерство закордонних справ України, про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, в якому просив:

- встановити нікчемність письмового тексту у вигляді нотаріально посвідченого письмового документу у формі довіреності, видавником якого є доктор ОСОБА_2 громадський нотаріус м.Грац, Австрія, датованого 07.12.2007р.;

- застосувати наслідки нікчемності до письмового тексту у вигляді нотаріально посвідченого письмового документу у формі довіреності, видавником якого є доктор ОСОБА_2 громадський нотаріус м.Грац, Австрія, датованого 07.12.2007р.;

- зобовязати відповідача вчинити дії для визнання недійсним на території України нотаріально посвідченого письмового документу у формі довіреності, видавником якого нібито є доктор ОСОБА_2 - громадський нотаріус м.Грац, Австрія, датованого 07.12.2007р.;

- зобов'язати відповідача встановити усі випадки і обставини використання нотаріально посвідченого письмового документу у формі довіреності, видавником якого є доктор ОСОБА_2 - громадський нотаріус м.Грац, Австрія, датованого 07.12.2007р., під час вчинення нотаріальних дій на території України з його використанням;

- зобов'язати відповідача вжити заходів для визнання недійсними нотаріально посвідчених письмових документів для представництва перед третіми особами, що були видані на підставі нотаріально посвідченого письмового документу у формі довіреності, видавником якого є доктор ОСОБА_2 - громадський нотаріус м.Грац, Австрія, датованого 07.12.2007р.

Позов обґрунтовував тим, що довіреність, яка видана 07.12.2007р. доктором ОСОБА_2 громадським нотаріусом м.Грац (Австрія) його сину ОСОБА_3 та на підставі якої останній відчужив належне позивачу майно, не може використовуватися на території України, оскільки така довіреність, як іноземний офіційний документ, не пройшла легалізацію через проставляння штампу «Апостиль» австрійською стороною, а також на ній відсутні такі елементи оформлення документу, як номер та дата державної реєстрації і підпис особи, яка склала документ. Внаслідок неодноразового звернення позивача з цього приводу до Міністерства юстиції України отримано лист, який не містить належної правової оцінки діям нотаріусів, під час вчинення ними нотаріальних дій з використанням вказаного письмового тексту довіреності, якою ОСОБА_3 надано право на розпорядження майном позивача.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28.09.2015р. відмовлено у відкритті провадження у справі в частині вимог щодо встановлення нікчемності письмового тексту у формі довіреності, застосування наслідків нікчемності до письмового тексту у вигляді нотаріально посвідченого письмового документу у формі довіреності.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 28.10.2015р. в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Приймаючи вказане рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх прав та інтересів, оскільки ОСОБА_1 повязує порушення своїх прав з вчиненням правочинів на підставі довіреності, яку вважає підробленою та недійсною, тоді як питання стосовно встановлення нікчемності письмового тексту у формі довіреності, застосування наслідків нікчемності не є предметом розгляду у цій справі, оскільки не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що прийняте з неповним зясуванням обставин справи, порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нову постанову, якою його позов задовольнити.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що в оскаржуваній постанові не міститься посилання на правову норму, на підставі якої суд відмовив в задоволенні позовних вимог, а також суд залишив поза увагою доводи позивача про фальсифікацію довіреності, на підставі якої нотаріусами здійснювалися відповідні нотаріальні дії.

Міністерство юстиції України надало письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, з посиланням на дотримання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржену постанову без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, 05.08.2015р. до Міністерства юстиції України від представника ОСОБА_1 надійшло звернення, в якому останній просив висловити правову позицію Міністерства, як органу, який контролює проведення нотаріальних дій, чи відповідає формі, встановленій законодавством України, довіреність від 07.12.2007р., яку нібито видано та підписано ОСОБА_1 в приватній клініці м.Грац, Австрія, та чи може бути дана довіреність підробкою. (а.с.86)

У відповідь на вказане звернення, листом від 11.09.2015р. Міністерством юстиції України розяснено, що довіреність, складена на території Австрії, може бути прийнята на території України у разі її скріплення штампом «Apostille»; відповідно до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів від 05.10.1961р., єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписувала документ, та у відповідному випадку автентичності відбитку печатки або штампа, якими скріплений документ, є проставляння апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений. (а.с.22-23)

При зверненні до суду з позовом до Міністерства юстиції України ОСОБА_1 фактично не погоджується з наданою відповідачем відповіддю на його звернення, а також ставить під сумнів законність письмового тексту у вигляді нотаріально посвідченого письмового документу у формі довіреності, видавником якого є доктор ОСОБА_2 громадський нотаріус м.Грац, Австрія, датованого 07.12.2007р., та у звязку з цим, можливість використання такого документу на території України, зокрема, під час вчинення нотаріальних дій з його використанням.

Колегія суддів погоджується з висновком Одеського окружного адміністративного суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.33 п.4 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014р. №228, Мін'юст, відповідно до покладених на нього завдань, організовує розгляд звернень громадян з питань, пов'язаних із діяльністю Мін'юсту, його територіальних органів, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери його управління, а також стосовно актів, які ним видаються.

Відносини з приводу розгляду звернень громадян врегульовано Законом України «Про звернення громадян», статтею 15 якого передбачено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Дослідивши наявну в матеріалах справи відповідь відповідача на звернення позивача, апеляційний суд доходить висновку, що Міністерством юстиції України надано вичерпну відповідь в межах наданих законодавством повноважень в порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність тверджень позивача, що лист Міністерства юстиції України від 11.09.2015р. не містить правової оцінки змісту тексту довіреності та правової оцінки дій нотаріусів, зокрема, під час вчинення ними нотаріальних дій з використанням письмового тексту у вигляді нотаріально посвідченого письмового документу у формі довіреності, видавником якого є доктор ОСОБА_2 громадський нотаріус м.Грац, Австрія, датованого 07.12.2007р., яким ОСОБА_3 надано право на розпорядження майном ОСОБА_1, оскільки у листі від 05.08.2015р. позивач не ставив питання щодо надання оцінки діям нотаріусів.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, ОСОБА_1 пов'язує порушення своїх прав з вчиненням правочинів на підставі підробленої довіреності та також вважає, що довіреність є недійсною.

На підставі ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України позивач має право звернутися до суду в порядку цивільного судочинства для захисту порушеного, на його думку права, зокрема, шляхом визнання правочинів недійсними.

Нотаріус є процесуально незалежною особою, яка самостійно надає правову оцінку поданим для вчинення нотаріальної дії документам та приймає рішення щодо вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні.

Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено можливість оскарження до суду нотаріальних дій або відмови у їх вчиненні.

При зверненні з даним позовом до суду ОСОБА_1 просить зобов'язати Міністерство юстиції Україна вчинити дії для визнання недійсним на території України нотаріально посвідченого письмового документу у формі довіреності, зобов'язати встановити усі випадки і обставини використання нотаріально посвідченого письмового документу у формі довіреності під час вчинення нотаріальних дій на території України з його використанням та зобов'язати вжити заходів для визнання недійсними нотаріально посвідчених письмових документів для представництва перед третіми особами, що були видані на підставі нотаріально посвідченого документу у формі довіреності.

Апеляційний суд зазначає, що зобов'язання вчинити певні дії є похідною вимогою від визнання протиправною бездіяльності суб'єкта владних повноважень та, як спосіб захисту порушеного права, застосовується судом у разі невиконання суб'єктом владних повноважень обов'язку, покладеного на нього чинним законодавством, в той час як чинним законодавством України, в тому числі Положенням про Міністерство юстиції України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014р. №228, не передбачено повноважень Міністерства юстиції України щодо визнання недійсними нотаріальних документів та щодо збирання інформації про використання нотаріально посвідчених документів.

Більше того, при зверненні до відповідача позивач не просив вчинити такі дії.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції, що при зверненні з даним позовом до суду позивачем обрано неналежний спосіб захисту його прав та інтересів.

При розгляді справи судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана відповідна правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

В силу ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 197, 198 ч.1 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2015 року без змін.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Повний текст ухвали виготовлено 21.12.2015р.

Головуючий суддя Романішин В.Л.

Судді Димерлій О.О.

ОСОБА_4