Справа № 826/23105/15
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2015-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 грудня 2015 року 15:43 № 826/23105/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., при секретарі судового засідання Грабовському В.А., розглянувши адміністративну справу

за позовомУкраїнської асоціації інвестиційного бізнесу
до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку
про визнання протиправним та скасування постанови.

за участю представників сторін:

від позивача: Ярош З.В.

від відповідача: Суярко А.С.

Відповідно до частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 14.12.2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в особі Української асоціації інвестиційного бізнесу (надалі - Позивач, УАІБ), звернувся з адміністративним позовом до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (надалі - Відповідач) про визнання протиправною та скасувати постанову №318-ЦА-УП-СРО про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів від 09.09.2015 року.

В обґрунтування позовних вимоги Позивач зазначає, що оскаржуване рішення прийняте Відповідачем в порушення вимог законодавства, а також при винесені спірного рішення Відповідачем не було враховано всіх обставин, що мали значення для прийняття рішення, а тому, на думку Позивача, постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник Позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві.

В обґрунтування заперечень Відповідач зазначає, що позивачем порушено вимоги чинного законодавства, а Відповідач діяв виключно в межах повноважень та згідно чинного законодавства, Постанова №318-ЦА-УП-СРО про накладення санкцій за правопорушення на ринку цінних паперів від 09.09.2015 року винесена у відповідності з вимогами чинного законодавства України.

Представник Відповідача проти позовних вимог заперечував та надав суду заперечення на позовну заяву.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

Судом встановлено, що УАІБ 03 квітня 2015 року були подані до Комісії заява про погодження змін до внутрішніх документів саморегулівної організації професійних учасників фондового ринку та документи (вх. № 2263-3 від 03.04.2015 року), а саме: Правила ведення бухгалтерського обліку основних операцій інститутів спільного інвестування (нова редакція), затверджені рішенням Ради УАІБ від 19 березня 2015 року; Зміни до Стандарту УАІБ 1 «Бухгалтерський облік діяльності інститутів спільного інвестування», затверджені рішенням Загальних зборів УАІБ від 25 лютого 2015 року.

У відношенні УАІБ було складено акт про правопорушення на ринку цінних паперів від 20.08.2015р. №299-ЦА-УП-СРО, відповідно до якого встановлено наступне, що УАІБ порушила вимоги пункту 1 глави 5 розділу III Положення про об'єднання професійних учасників фондового ринку, затвердженого рішенням Комісії від 27 грудня 2012 року № 1925, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 січня 2013 року за № 182/22714 (далі - Положення), в частині неподання до Комісії на погодження внутрішніх документів саморегулівної організації професійних учасників фондового ринку (далі - СРО) (змін до них) в строк, встановлений Положенням.

Відповідачем у відношенні УАІБ було винесено постанову про порушення справи на ринку цінних паперів від 29.04.2015 року.

Листом від 06.05.15 № 91 (вх. № 3178-3 від 07.05.2015) УАІБ були надані Відповідачу письмові пояснення, у зв'язку з чим у уповноваженої особи Комісії виникли питання, що потребували отримання відповідних висновків.

Відповідачем винесено Постанову про зупинення провадження у справі про правопорушення на ринку цінних паперів від 14.05.2015р. провадження у справі було зупинено у зв'язку із необхідністю отримання відповідних висновків.

Так, Відповідачем 10.08.2015 року винесено Постанову про відновлення провадження у справі про порушення на ринку цінних паперів.

Відповідачем 27.08.2015 року винесено Постанову про розгляд справи про порушення на ринку цінних паперів у відношенні УАІБ, розгляд справи пизначено на 09.09.2015 року.

Уповноважена особа Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку 09.09.2015 року винесено Постанову про накладання санкцій за порушення на ринку ціних паперів на УАІБ в сумі 2 000 грн.

Позивач не погоджується з застосування до нього штрафних санкій звернувся з відповідним позовом до суду.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, Суд прийшов до висновку про не обґрунтування позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» для цілей цього Закону наведені нижче терміни вживаються у такому значенні: державне регулювання ринку цінних паперів - здійснення державою комплексних заходів щодо упорядкування, контролю, нагляду за ринком цінних паперів та їх похідних та запобігання зловживанням і порушенням у цій сфері; похідні цінні папери - цінні папери, механізм випуску та обігу яких пов'язаний з правом на придбання чи продаж протягом терміну, визначеного договором (контрактом), цінних паперів, інших фінансових та/або товарних ресурсів; професійні учасники ринку цінних паперів - особи, які здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів; визначення кредитного рейтингу (рейтингування) - це діяльність з надання професійних послуг на ринку цінних паперів, спрямована на визначення кредитоспроможності об'єкта рейтингування, яка може бути проведена рейтинговим агентством; кредитний рейтинг - це умовний вираз кредитоспроможності об'єкта рейтингування в цілому та/або його окремого боргового зобов'язання за національною шкалою кредитних рейтингів; Національна рейтингова шкала (далі - Національна шкала) - шкала, яка поділена на визначені групи рівнів та рівні, кожен з яких характеризує здатність позичальника своєчасно та в повному обсязі виплачувати відсотки і основну суму за своїми борговими зобов'язаннями, а також його платоспроможність. Національна шкала використовується для оцінки кредитного ризику позичальника - органу місцевого самоврядування, суб'єкта господарювання та окремих боргових інструментів - облігацій, іпотечних цінних паперів, позик; рейтингова оцінка емітента - характеризує рівень спроможності емітента цінних паперів своєчасно та в повному обсязі виплачувати відсотки і основну суму за борговими зобов'язаннями відносно боргових зобов'язань інших позичальників; рейтингова оцінка цінних паперів емітента - характеризує рівень спроможності позичальника (емітента) своєчасно та у повному обсязі обслуговувати зобов'язання за цінними паперами; корпоративне управління - система відносин, яка визначає правила та процедури прийняття рішень щодо діяльності господарського товариства та здійснення контролю, а також розподіл прав і обов'язків між органами товариства та його учасниками стосовно управління товариством; система депозитарного обліку цінних паперів - сукупність записів про цінні папери (вид, номінальна вартість і кількість, характер зареєстрованих обмежень в обігу або реалізації прав за цінними паперами), їх емітентів, власників іменних цінних паперів, уповноважених ними осіб, управителів, заставодержателів, інших осіб, наділених відповідними правами щодо цінних паперів, що містять інформацію, яка дає можливість ідентифікувати названих осіб, а також іншу передбачену законодавством інформацію; система реєстру власників іменних цінних паперів (система реєстру) - сукупність даних, що забезпечує ідентифікацію зареєстрованих у цій системі власників, номінальних утримувачів та емітента, а також іменних цінних паперів, зареєстрованих на їх ім'я, облік усіх змін інформації щодо вищевказаних осіб та цінних паперів, одержання та надання інформації цим особам і складання реєстру власників іменних цінних паперів.

У відповідності до статті 2 Закону України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні" Державне регулювання ринку цінних паперів здійснюється з метою: реалізації єдиної державної політики у сфері випуску та обігу цінних паперів та їх похідних; створення умов для ефективної мобілізації та розміщення учасниками ринку цінних паперів фінансових ресурсів з урахуванням інтересів суспільства; одержання учасниками ринку цінних паперів інформації про умови випуску та обігу цінних паперів, результати фінансово-господарської діяльності емітентів, обсяги і характер угод з цінними паперами та іншої інформації, що впливає на формування цін на ринку цінних паперів; забезпечення рівних можливостей для доступу емітентів, інвесторів і посередників на ринок цінних паперів; гарантування прав власності на цінні папери; захисту прав учасників фондового ринку; інтеграція в європейський та світовий фондові ринки; дотримання учасниками ринку цінних паперів вимог актів законодавства; запобігання монополізації та створення умов розвитку добросовісної конкуренції на ринку цінних паперів; контролю за прозорістю та відкритістю ринку цінних паперів.

Згідно зі статтею 3 Закону України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні" державне регулювання ринку цінних паперів здійснюється у таких формах: прийняття актів законодавства з питань діяльності учасників ринку цінних паперів; регулювання випуску та обігу цінних паперів, прав та обов'язків учасників ринку цінних паперів; видача ліцензій на здійснення професійної діяльності на ринку цінних паперів та забезпечення контролю за такою діяльністю; заборона та зупинення на певний термін (до одного року) професійної діяльності на ринку цінних паперів у разі відсутності ліцензії на цю діяльність та притягнення до відповідальності за здійснення такої діяльності згідно з чинним законодавством; реєстрація випусків (емісій) цінних паперів та інформації про випуск (емісію) цінних паперів; контроль за дотриманням емітентами порядку реєстрації випуску цінних паперів та інформації про випуск цінних паперів, умов продажу (розміщення) цінних паперів, передбачених такою інформацією; створення системи захисту прав інвесторів і контролю за дотриманням цих прав емітентами цінних паперів та особами, які здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів; контроль за достовірністю інформації, що надається емітентами та особами, які здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів, контролюючим органам; встановлення правил і стандартів здійснення операцій на ринку цінних паперів та контролю за їх дотриманням; пруденційний нагляд за професійними учасниками фондового ринку в межах діяльності, яка провадиться таким учасником на підставі виданої Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку ліцензії; контроль за системами ціноутворення на ринку цінних паперів; контроль за діяльністю осіб, які обслуговують випуск та обіг цінних паперів; проведення інших заходів щодо державного регулювання і контролю за випуском та обігом цінних паперів.

Статтею 5 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні», передбачено, що державне регулювання ринку цінних паперів здійснює Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» та Положення про Національну комісія з цінних паперів та фондового ринку, затвердженого указом Президента України № 1063/2011 від 23 листопада 2011 року - Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку здійснює повноваження через центральний апарат і свої територіальні органи.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 7 Закону України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні", основними завданнями Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку є захист прав інвесторів шляхом застосування заходів щодо запобігання і припинення порушень законодавства на ринку цінних паперів, застосування санкцій за порушення законодавства у межах своїх повноважень.

У відповідності до частини 1, абзац 1-3 частини 2 статті 9 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні», Уповноваженими особами Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку є: Голова та члени Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку; уповноважені Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку посадові особи. Уповноважені особи Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку мають право: безперешкодно входити до підприємства, в установи, організації за службовим посвідченням та мати доступ до документів та інших матеріалів, необхідних для проведення перевірки; вимагати необхідні документи та іншу інформацію у зв'язку з реалізацією своїх повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач має статус саморегулівної організації, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію об'єднання як саморегулівної організації професійних учасників фондового ринку від 19.04.2012 року №2, а отже, у своїй діяльності керується, зокрема, Положенням про об'єднання професійних учасників фондового ринку, затвердженого рішенням НКЦПФР за №1925 від 27.12.2012 року (надалі - Положення №1925).

Так, 25.02.2015 року відбулися чергові Загальні збори Української асоціації інвестиційного бізнесу, на яких було прийнято рішення про внесення та затвердження змін до Стандарту УАІБ 1 «Бухгалтерський облік діяльності інститутів спільного інвестування» з метою приведення його у відповідність до вимог чинного законодавства, що підтверджується Витягом з Протоколу чергових Загальних Зборів Української асоціації інвестиційного бізнесу (надалі - Протокол від 25.02.2015 року).

Відповідно до підпункту 4 пункту 6 Протоколу від 25.02.2015 року, рішення про затвердження змін до відповідного Стандарту набирає чинності з 01.04.2015 року.

Крім того, 19.03.2015 року відбулося чергове засідання Ради УАІБ, на якому було прийнято рішення про внесення змін та затвердження у новій редакції Правил ведення бухгалтерського обліку основних операцій інститутів спільного інвестування, у зв'язку із необхідністю приведення їх у відповідність до вимог Порядку подання фінансової звітності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.11.2000 р. №419, що підтверджується Витягом з Протоколу №3 чергових Загальних Зборів Української асоціації інвестиційного бізнесу (надалі - Протокол №3).

У відповідності до підпункту 4 пункту 4.2. Протоколу №3 засідання Ради УАІБ рішення про затвердження змін до відповідних Правил набирає чинності з 01.04.2015 року.

Позивачем 03 квітня 2015 року була подана до Комісії заява про погодження змін до внутрішніх документів саморегулівної організації професійних учасників фондового ринку та документи (вх. № 2263-3 від 03.04.2015 року), а саме: Правила ведення бухгалтерського обліку основних операцій інститутів спільного інвестування (нова редакція), затверджені рішенням Ради УАІБ від 19 березня 2015 року; Зміни до Стандарту УАІБ 1 «Бухгалтерський облік діяльності інститутів спільного інвестування», затверджені рішенням Загальних зборів УАІБ від 25 лютого 2015 року.

Як вбачається з позовної заяви, Позивач наголошує, що датою прийняття рішення Загальних борів УАІБ про затвердження змін до Стандарту УАІБ 1 «Бухгалтерський облік діяльності інститутів спільного інвестування» є 25.02.2015 року - дата проведення чергових Загальних зборів, проте, датою затвердження даного рішення Загальних борів УАІБ є 01.04.2015 року - дата, з якої це рішення набуває чинності, як це зазначено у протоколі від 25.02.2015 року, що, в свою чергу, Позивачем було правомірно подано на погодження до Відповідача зміни внутрішніх документів самоврегулівної організації професійни учасників фондового ринку.

Суд не може погодитися з посилання Позивача, що саме з моменту набрання законної сили підлягає поданню до Відповідача заява на погодження змін внутрішніх документів самоврегулівної організації професійни учасників фондового ринку, виходячи з наступного.

У відповідності до п. 1 розділу І Положення №1925, це Положення, розроблене відповідно до статей 7, 8 Закону України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні" та до статей 2, 47 - 49 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок", визначає основні засади та вимоги до функціонування об'єднань професійних учасників фондового ринку та саморегулівних організацій професійних учасників фондового ринку.

Згідно з п. 1 глави 5 розділу III Положення №1925, СРО зобов'язана подавати до НКЦПФР на погодження внутрішні документи СРО (зміни до них) у строк, який не перевищує 10 робочих днів з дати їх затвердження.

Суд звертає увагу, що у вищезазначеній нормі зазначено, що СРО повинна надати Відповідачу на погодження внутрішні документи СРО (зміни до них) з дати їх затвердження, в даній нормі чітко зазначено, що документи подаються з моменту затвердження на погодження НКЦПФР, а не з моменту набрання сили внесення змін (рішення).

В матеріалах справи міститься копія Змін до Стандарту УАІБ 1 «Бухгалтерський облік діяльності інститутів спільного інвестування», з даних змін вбачається, що в правому кутку аркуша даних змін зазначено наступне: «ЗАТВЕРДЖЕНО рішенням Загальних зборів УАІБ від 25 лютого 2015 року Головуючий на зборах підпис ОСОБА_3».

Таким чином, Позивач сам визначив, що Зміни до Стандарту УАІБ 1 «Бухгалтерський облік діяльності інститутів спільного інвестування» затверджуються саме 25.02.2015 року, а не 01.04.2015 року, а тому, доводи Позивача, що дані зміни підлягають затвердженню з моменту коли рішення набуває чинності (01.04.2015 р.) є не обґрунтованими та такими, що суперечать один одному.

Крім того, в підпункті 4.2 Протоколу № 3 зазначено наступне: «СЛУХАЛИ: Заступник Генерального директора - директор з правових питань ОСОБА_4 звернула увагу присутніх на необхідність приведення Правил ведення бухгалтерського обліку основних операцій інститутів спільного інвестування у відповідність до вимог Порядку подання фінансової звітності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 листопада 2000 року № 419 та запропонувала викласти їх в новій редакції. Також пані ОСОБА_4 зауважила на змінах до Стандарту УАІБ 1 «Бухгалтерський облік діяльності інститутів спільного інвестування», затверджених рішенням Загальних зборів УАІБ 25.02.2015р., яке набуває чинності 01.04.2015р.».

Суд звертає увагу, що в п. 3 Протоколу від 25.02.2015 року та в Протоколі №3 Позивач зазначив, що Доручити Дирекції УАІБ погодити зазначений документ у встановленому законодавством порядку, а в підпункті 4 пункту 4.2. Протоколу №3 засідання Ради УАІБ рішення про затвердження змін до відповідних Правил набирає чинності з 01.04.2015 року.

Зі змісту та нумерації пунктів вбачається, що спочатку було прийнято рішення про затвердження у встановленому законодавством порядку зміни, а лише потім вони набирають законної сили, що в свою чергу свідчить про те, що Позивач повинен був подати зазначені документи протягом 10 днів з моменту затвердження, а вже після погодження дані зміни набирають чинності, тобто Позивач повинен був подати на погодження до Відповідача дані зміни до 01.04.2015 р.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що Позивачем було порушено вимоги пункту 1 глави 5 розділу III Положення в частині неподання до НКЦПФР на погодження внутрішніх документів СРО (змін до них) в строк 10 днів з моменту затвердження, а саме, з 25.02.2015 року.

Згідно з пункту 7 частини 1 статті 11 Закону «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку застосовує до юридичних осіб фінансові санкції неподання, подання не в повному обсязі інформації та/або подання недостовірної інформації до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку - у розмірі до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. За ті самі дії, вчинені повторно протягом року, - у розмірі від тисячі до п'яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З аналізу матеріалів справи вбачається, що Постанова про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів №318-ЦА-УП-СРО від 09.09.2015 року прийнята у відповідності до законодавства з дотриманням вимог законну.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача щодо визнання протиправною та скасувати постанову №318-ЦА-УП-СРО про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів від 09.09.2015 року є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень покладений на нього обов'язок щодо доказування правомірності оскаржуваного розпорядження виконав в повному обсязі.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновків про відмову в задоволені позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 86, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені позову відмовити повністю.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Б. Федорчук