Справа № 2а/0470/11262/12
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2015-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" грудня 2015 р. м. Київ К/800/21494/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі

суддів: Мороз Л.Л.,

Горбатюка С.А.,

Шведа Е.Ю.,

за участю: секретаря судового засідання Загородньої М.О.,

представника відповідача Глушковської А.О.,

розглянула у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Дніпропетровської митниці Міністерства доходів та зборів на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.11.2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.02.2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Євразресурс" до Дніпропетровської митниці Державної митної служби України у Дніпропетровській області, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, про визнання протиправними та скасування карток відмови в прийнятті митних декларацій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Євразресурс» Україна» (далі по тексту - Позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Дніпропетровської митниці Державної митної служби України (далі по тексту - Відповідач), третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровської області (далі по тексту - третя особа), в якому просило:

- визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, пропуску або оформленні товарів та транспортних засобів через митний кордон України № 110010000/2012/600848/1 від 16.08.2012 року; № 110010000/2012/600849/1 від 16.08.2012 року, № 110010000/2012/600867/1 від 21.08.2012 року, № 110010000/2012/600870/1 від 22.08.2012 року, № 110010000/2012/600878/1 від 27.08.2012 року, № 110010000/2012/600879/1 від 27.08.2012 року, № 110010000/2012/600880/1 від 27.08.2012 року, № 110010000/2012/600903/1 від 29.08.2012 року, № 110010000/2012/600911/1 від 30.08.2012 року, № 110010000/2012/600920/1 від 02.09.2012 року, № 110010000/2012/600929/1 від 04.09.2012 року; № 110010000/2012/600994/1 від 21.09.2012 року, № 110010000/2012/600995/1 від 24.09.2012 року, № 110010000/2012/600996/1 від 26.09.2012 року, № 110010000/2012/600998/1 від 26.09.2012 року, № 110010000/2012/601000/1 від 27.09.2012 року, № 110010000/2012/600997/1 від 26.09.2012 року, № 110010000/2012/601002/1 від 28.09.2012 року, № 110010000/2012/601009/1 від 02.10.2012 року, № 110010000/2012/601012/1 від 02.10.2012 року, № 110010000/2012/601022/1 від 03.10.2012 року, № 110010000/2012/601023/1 від 03.10.2012 року, № 110010000/2012/601017/1 від 03.10.2012 року, № 110010000/2012/601027/1 від 05.10.2012 року, № 110010000/2012/601028/1 від 05.10.2012 року, № 110010000/2012/601031/1 від 08.10.2012 року, № 110010000/2012/601032/1 від 08.10.2012 року, № 110010000/2012/601033/1 від 08.10.2012 року, № 110010000/2012/601042/1 від 08.10.2012 року, № 110010000/2012/601047/1 від 10.10.2012 року;

- визнати протиправними та скасувати рішення Дніпропетровської митниці про коригування заявленої митної вартості товарів № 110010000/2/01185 від 16.08.2012 року, № 110010000/2/01186 від 16.08.2012 року, № 110010000/2/01206 від 21.08.2012 року, № 110010000/2/01208 від 22.08.2012 року, № 110010000/2/01216 від 27.08.2012 року, № 110010000/2/01217 від 27.08.2012 року, № 110010000/2/01218 від 27.08.2012 року, № 110010000/2/01243 від 29.08.2012 року, № 110010000/2/01258 від 30.08.2012 року, № 110010000/2012/01270 від 02.09.2012 року; №110010000/2012/01278 від 04.09.2012 року; № 110010000/2012/01353 від 21.09.2012 року, № 110010000/2012/01356 від 24.09.2012 року, № 110010000/2012/01359 від 26.09.2012 року, № 110010000/2012/01360 від 26.09.2012 року, № 110010000/2012/01363 від 27.09.2012 року, № 110010000/2012/01361 від 26.09.2012 року, № 110010000/2012/01365 від 28.09.2012 року, № 110010000/2012/01374 від 02.10.2012 року, № 110010000/2012/01377 від 02.10.2012 року, № 110010000/2012/01385 від 03.10.2012 року, № 110010000/2012/01386 від 03.10.2012 року, № 110010000/2012/01387 від 03.10.2012 року, № 110010000/2012/01390 від 05.10.2012 року, № 110010000/2012/01391 від 05.10.2012 року, № 110010000/2012/01396 від 08.10.2012 року, № 110010000/2012/01397 від 08.10.2012 року, № 110010000/2012/01398 від 08.10.2012 року, № 110010000/2012/01405 від 08.10.2012 року, № 110010000/2012/01413 від 10.10.2012 року;

- зобов'язати Дніпропетровську митницю надати висновок до Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЄВРАЗРЕСУРС» Україна» надмірно сплаченої суми ПДВ у розмірі - 3 164 207,82 грн., шляхом її зарахування на поточний рахунок позивача;

- зобов'язати Дніпропетровську митницю здійснити митне оформлення вантажу за ціною контракту.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.11.2012 року адміністративний позов задоволено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.02.2014 року скасовано постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.11.2012 року. Позов задоволено частково. Постановлено визнати протиправними та скасувати рішення Дніпропетровської митниці про коригування заявленої митної вартості товарів № 110010000/2012/600848/1 від 16.08.2012 року; № 110010000/2012/600849/1 від 16.08.2012 року, № 110010000/2012/600867/1 від 21.08.2012 року, № 110010000/2012/600870/1 від 22.08.2012 року, № 110010000/2012/600878/1 від 27.08.2012 року, № 110010000/2012/600879/1 від 27.08.2012 року, № 110010000/2012/600880/1 від 27.08.2012 року, № 110010000/2012/600903/1 від 29.08.2012 року, № 110010000/2012/600911/1 від 30.08.2012 року, № 110010000/2012/600920/1 від 02.09.2012 року, № 110010000/2012/600929/1 від 04.09.2012 року; № 110010000/2012/600994/1 від 21.09.2012 року, № 110010000/2012/600995/1 від 24.09.2012 року, № 110010000/2012/600996/1 від 26.09.2012 року, № 110010000/2012/600998/1 від 26.09.2012 року, № 110010000/2012/601000/1 від 27.09.2012 року, № 110010000/2012/600997/1 від 26.09.2012 року, № 110010000/2012/601002/1 від 28.09.2012 року, № 110010000/2012/601009/1 від 02.10.2012 року, № 110010000/2012/601012/1 від 02.10.2012 року, № 110010000/2012/601022/1 від 03.10.2012 року, № 110010000/2012/601023/1 від 03.10.2012 року, № 110010000/2012/601017/1 від 03.10.2012 року, № 110010000/2012/601027/1 від 05.10.2012 року, № 110010000/2012/601028/1 від 05.10.2012 року, № 110010000/2012/601031/1 від 08.10.2012 року, № 110010000/2012/601032/1 від 08.10.2012 року, № 110010000/2012/601033/1 від 08.10.2012 року, № 110010000/2012/601042/1 від 08.10.2012 року, № 110010000/2012/601047/1 від 10.10.2012 року. Визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, пропуску або оформленні товарів та транспортних засобів через митний кордон України № 110010000/2/01185 від 16.08.2012 року, № 110010000/2/01186 від 16.08.2012 року, № 110010000/2/01206 від 21.08.2012 року, № 110010000/2/01208 від 22.08.2012 року, № 110010000/2/01216 від 27.08.2012 року, № 110010000/2/01217 від 27.08.2012 року, № 110010000/2/01218 від 27.08.2012 року, № 110010000/2/01243 від 29.08.2012 року, № 110010000/2/01258 від 30.08.2012 року, № 110010000/2012/01270 від 02.09.2012 року; №110010000/2012/01278 від 04.09.2012 року; № 110010000/2012/01353 від 21.09.2012 року, № 110010000/2012/01356 від 24.09.2012 року, № 110010000/2012/01359 від 26.09.2012 року, № 110010000/2012/01360 від 26.09.2012 року, № 110010000/2012/01363 від 27.09.2012 року, № 110010000/2012/01361 від 26.09.2012 року, № 110010000/2012/01365 від 28.09.2012 року, № 110010000/2012/01374 від 02.10.2012 року, № 110010000/2012/01377 від 02.10.2012 року, № 110010000/2012/01385 від 03.10.2012 року, № 110010000/2012/01386 від 03.10.2012 року, № 110010000/2012/01387 від 03.10.2012 року, № 110010000/2012/01390 від 05.10.2012 року, № 110010000/2012/01391 від 05.10.2012 року, № 110010000/2012/01396 від 08.10.2012 року, № 110010000/2012/01397 від 08.10.2012 року, № 110010000/2012/01398 від 08.10.2012 року, № 110010000/2012/01405 від 08.10.2012 року, № 110010000/2012/01413 від 10.10.2012 року. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанції у справі, митниця подала до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів та відмовити у позові.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 16.06.2008 року між Компанією «Carbo Chemicals Group GmbH» (Німеччина), Постачальник, та ТОВ «Торговий Дім «Євразресурс» Україна», Покупець, було укладено контракт № 83/08, предметом якого є купівля-продаж вугілля, що коксується.

У відповідності з Додатком №27 до вказаного контракту від 01.08.2012 року сторони погодили наступні умови поставки товару: 1.1.ціна товару: вугілля фр. 0-50 мм -133,00 євро за метричну тону на умовах DAF Izov/Hrubieszow згідно з Інкотермс 2000; 1.2. кількість: вугілля фр. 0-50 мм -8000тон +/- 15%; 1.3. сума додатку: 1064000,00 Євро + 15%; 1.4. сума контракту з урахуванням цього додатку складає: 46836100,00 Євро +/- 15%; 5. Вантажовідправник: ООО «МСТ Міжнародна Товарна Експедиція» Поренба Гурна 137, Вольбром, Польща; 6. Вантажоотримувач: ПАТ «Євраз Баглейкокс», УЗ ст. Баглей Придніпровської залізниці.

Протягом серпня-вересня 2012 року позивач звертався до відповідача для оформлення вантажу за вищевказаним контрактом, шляхом подання вантажних митних декларацій, разом з документами зазначеними в графах 44 ВМД.

Проте, митним органом були прийняті рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товарів, в яких ціна товару була визначена 197,00 Eur/тн.

Причиною, яка, на думку митного органу, унеможливила визначити митну вартість товару за ціною договору послугувало те, що відповідно до ч.3 ст.53 МКУ надані документи не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, а саме: неможливо перевірити виконання вимог, передбачених п.1 ст.58 МКУ.

Згідно п. 3.3. зовнішньоекономічного контракту № 83/08 від 16.06.2008 року, продавцю необхідно надати сертифікат якості незалежної експертної організації «Альфред Ейч Найт» або «SGS», але його не надано, а надано сертифікат від «Chemicals Group GmbH».

Також згідно п.3 ст.337 МКУ проведений контроль співставлення - порівняна заявлена декларантом митна вартість з даними, які містять в електронній копії ВМД (ВМД 110100000/2012/003201 (ІМ 40) від 20.04.2012 - 0,197 Eur/кг.), виявлені розбіжності: заявлена митна вартість, згідно наданих документів нижча, ніж в електронних документах, пов'язаних з перевіркою даних ВМД.

Митна вартість задекларованого товару була визначена Відповідачем відповідно до статті 60 МКУ на підставі наявної у останнього інформації щодо митного оформлення подібних (аналогічних) товарів за наступними ознаками: схожі характеристики ; якість та репутація на ринку; країна виробництва - за одним договором № 83/08 від 16.06.2008 року. ВМД 110100000/2012/003201 від 20.04.2012 року - 0,197 Eur/кг.

Згідно матеріалів справи, на зазначені митні декларації Відповідачем були оформлені картки відмови в прийнятті митних декларацій.

Товар, що імпортується позивачем, був випущений відповідачем у вільний обіг під гарантійні зобов'язання у вигляді сплати грошової застави на загальну суму 3164207,82 грн., обчисленої як різницю між сумою митних платежів митної вартості товару, визначеної декларантом: 133,00 Eur/тн та сумою митних платежів при митній вартості товару, визначеної митним органом, при розрахунку: 197,00 Eur/тн.

Згідно доводів митного органу підставою для витребування додаткових документів стало те, що надані документи не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, а саме: неможливо перевірити виконання вимог, передбачених п.1 ст.58 МКУ; - згідно п. 3.3. зовнішньоекономічного контракту № 83/08 від 16.06.2008 року, продавцю необхідно надати сертифікат якості незалежної експертної організації «Альфред Ейч Найт» або «SGS», але його не надано, а надано сертифікат від «Chemicals Group GmbH»; - згідно п.3 ст.337 МКУ проведений контроль співставлення - порівняна заявлена декларантом митна вартість з даними, які містять в електронній копії ВМД (ВМД 110100000/2012/003201 (ІМ 40) від 20.04.2012 - 0,197 Eur/кг.), виявлені розбіжності: заявлена митна вартість, згідно наданих документів нижча, ніж в електронних документах, пов'язаних з перевіркою даних ВМД.

Відповідно до статті 49 МК України (в редакції на час виникнення спірних відносин) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 51 Кодексу відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом (пункт 1 частини 2 статті 52 кодексу).

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частини 1, 2, 5, 6, 7 статті 54 Кодексу).

Частинами 1, 2 статті 55 Кодексу, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до статті 57 Кодексу визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів,

За частиною 1 статті 58 Кодексу метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Отже, обов'язок доведення митної ціни товару лежить на декларантові. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей може витребувати додаткові документи.

Колегія суддів не погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Як встановлено, сторонами контракту від 16.06.2008 року є Компанія «Carbo Chemicals Group GmbH» (Німеччина), Постачальник, та ТОВ «Торговий Дім «Євразресурс» Україна», Покупець.

Проте, у ВМД позивач зазначив: виробник товару невідомий, країна виробництва Чехія; відправник/експортер МСТ «Международная Товарная Экспедиция Сп. З о о», Польща; одержувач ПАТ «Євраз Баглійкокс» (Україна); торговельна країна/країна виробництва DE. Згідно класифікації держав світу літерний код DE відповідає назві держави Німеччина.

Колегія суддів вважає, що у зв'язку з невідповідністю сторін контракту та відправника і одержувача у митного органу виникли обґрунтовані сумніви, що контракт укладено не з виробником товару, а через посередників, у зв'язку з чим неможливо здійснити обчислення митної вартості без додаткових документів.

Отже, митним органом обґрунтовано було витребувано: договір із третіми особами, пов'язаний з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором.

Суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про неналежно проведену митним органом процедуру консультацій.

Частинами 5, 6 статті 55 Митного кодексу України передбачено, що декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

Як встановлено, посадовою особою Дніпропетровської митниці на першому аркуші ДМВ здійснено запис про необхідність надання додаткових документів, а саме: - рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - виписку з бухгалтерської документації; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

З вказаним записом представник Позивача був ознайомлений, про що останнім було вчинено запис наступного змісту : «Ознайомлений. Надати додаткові документи, на даний час, немає можливості. Проведено консультацію та обмін наявною ціновою інформацією».

Також, митний орган дійшов обґрунтованого висновку, що наявність цінової інформації на аналогічний товар, яка відрізняється від заявленої позивачем, є підставою для витребування додаткових документів.

Так, частиною 1 статті 337 Митного кодексу України передбачено, що перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 31 Митного кодексу країни проведення передбачених цим Кодексом митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється з використанням інформаційних технологій, у тому числі заснованих на інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних системах, і засобів їх забезпечення.

Відповідно до пункту 2.3 Положення про Єдину автоматизовану інформаційну систему Держмитслужби України, затвердженого наказом ДМСУ від 04.11.2010 № 1341, однією з основних функцій ЄАІС ДМСУ є автоматизована підтримка виконання посадовими особами митних органів процедур митного контролю та оформлення товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України.

Враховуючи зазначені норми, колегія суддів дійшла висновку, що наявність в ЄАІС ДМСУ інформації про іншу митну вартість ідентичних або аналогічних товарів може бути підставою для витребування у декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості.

Однією з причин, яка, на думку митного органу, унеможливила визначити митну вартість товару за ціною договору послугувало те, що згідно п. 3.3 зовнішньоекономічного контракту № 83/08 від 16.06.2008 року, продавцю необхідно надати сертифікат якості незалежної експертної організації «Альфред Ейч Найт» або «SGS», але його не надано, а надано сертифікат від «Chemicals Group GmbH».

Суди попередніх інстанцій визнали необґрунтованою зазначену митним органом причину, оскільки відповідно до пункту 3 відповідно до п.3 додаткової угоди від 28.09.2009р. №1 до контракту від 16.06.2008р. №83/08 п.п.3.3 контракту, яка міститься в матеріалах справи, в частині надання документів, викладено у новій редакції: Постачальник надає Покупцю сертифікат якості заводу-виробника або незалежної інспекційної компанії, якою в даному випадку є компанія - POLCARGO. Проте Відповідач під час здійснення митного оформлення товару не прийняв до відома вказану обставину.

Проте, колегія суддів не може погодитись із зазначеними висновками судів, оскільки зазначена додаткова угода від 28.09.2009р. №1 до митного органу під час митного оформлення не надавалась, що підтверджується відсутністю запису про надання вказаної додаткової угоди у графі 44 ВМД.

Також, обґрунтовуючи прийняті рішення, суди зазначили, що позивачем на підтвердження митної вартості товару надавались відповідачу додаткові документи.

Як встановлено, позивачем листами від 18.10.2012 року № ОВЗС/1559, від 14.11.2012 року № ОВЗС/1689 та від 12.12.2012 року № ОВЗС/1738 «Про надання інформації про митну вартість вугілля» було надано митному органу додаткові документи, а саме: - платіжні доручення, якими підтверджується здійснення і оплати нерезиденту за поставлений товар, а, отже, і митна вартість, оскільки, враховуючи і вимоги умов БАБ відповідно до правил «Інкотермс 2000», прикордонний перехід Хребущев/Ізов, контрактна вартість товару становить його митну вартість; - висновок експерта Дніпродзержинського бюро Дніпропетровської торгово-промислової палати від 20.08.2012 року № ДИ-362, від 20.09.2012 року № ЛИ-390 та від 15.10.2012 року № ДИ - 408. якими підтверджено контрактну вартість товару, задекларованого Позивачем; - висновки ДП «Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків» від 21.08.2012 року № 10/430. Від 17.09.2012 року № 10/478 та № 10/482 та від 16.10.2012 року № 10/538-1. якими також підтверджено контрактну вартість товару, задекларованого Позивачем.

Вказані документи були подані під час дії гарантійних зобов'язань після здійснення митного оформлення.

Відповідно до частин 8, 9 статті 55 Митного кодексу України протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів.

Митним органом було розглянуто листи від 18.10.2012 року № ОВЗС/1559, від 14.11.2012 року № ОВЗС/1689 та від 12.12.2012 року № ОВЗС/1738 та надано відповіді від 26.10.2012 № 17-10-2/9507; від 22.11.2012 № 17-10-2/103321; від 19.12.2012 № 17-10-2/11095 з роз'ясненням про відсутність підстав для перегляду зазначених у листах Рішень про коригування митної вартості товару.

В якості підтвердження митної вартості товару позивач наддав платіжні доручення, які підтверджують оплату за контрактом від 16.06.2008 року № 83/08 на загальну суму 5132327,05 Євро.

Проте, вказані платіжні доручення містять посилання на контракт від 16.06.2008 року № 83/08, але не на специфікацію, відповідно до якої здійснено поставку.

Між тим, частиною 2 статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є, зокрема, платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Відповідно до додатків від 01.08.2012 № 27 та від 06.09.2012 № 28 до контракту від 16.06.2008 № 83/08, за якими здійснені спірні поставки, загальна вартість партії товару складає 1 981 000,00 Євро. Отже, сума, сплачена за вищезазначеними платіжними дорученнями та сума, яка підлягала сплаті за вищезазначеними додатками не співпадає.

Умовами контракту від 16.06.2008 № 83/08, передбачено проведення оплати за поставлений товар протягом 5 банківських днів з дати прибуття товару на адресу вантажоотримувача. Відповідно до п. 3 додатків від 01.08.2012 № 27 та від 06.09.2012 № 28, оплата за товар здійснюється протягом 30 днів від дати відвантаження.

Оскільки спірні поставки здійснені у період з 16.08.2012 по 10.10.2012, платіжні доручення від 13.08.2012 № 45; від 13.11.2012 № 49; від 22.11.2012 № 50; від 28.11.2012 № 51; від 30.11.2012 № 53; від 04.12.2012 № 55 неможливо ідентифікувати із спірною партією товару.

Отже, надані позивачем платіжні доручення не підтверджують митну вартість товару.

З огляду на встановлені у цій справі фактичні обставини, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що при розгляді справи судами допущено неправильне застосування норм матеріального, що є підставою для ухвалення нового рішення у справі.

Керуючись ст. 220, 221, 229, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу Дніпропетровської митниці Міністерства доходів та зборів задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.11.2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.02.2014 року у цій справі скасувати, прийняти нову постанову, якою у позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Євразресурс" до Дніпропетровської митниці Державної митної служби України у Дніпропетровській області, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, про визнання протиправними та скасування карток відмови в прийнятті митних декларацій та зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: