Справа № 815/4322/15
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2015-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4322/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Овідіопольського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 комісія Головного управління Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправними та скасування наказів № 2222 від 30.06.2014 р., № 29 о/с від 31.07.2015р., поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Овідіопольського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 комісія Головного управління Міністерства внутрішніх справ України, в якому позивач, з урахуванням заяви про зміну (уточнення) позовних вимог, просить:

визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області № 2222 від 30.06.2014 р. «Про надзвичайну подію за участю працівників міліції Овідіопольського РВ ГУМВ України в Одеській області» в частині покарання у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ за п. 64 «е» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ начальника ізолятора тимчасового тримання затриманих і взятих під варту осіб Овідіопольського РВ ГУМВС України Одеській області майора міліції ОСОБА_1;

визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області № 529 о/с від 31.07.2015р. в частині звільнення 07.08.2015р. начальника ізолятора тимчасового тримання затриманих і взятих під варту осіб Овідіопольського РВ ГУМВС України Одеській області майора міліції ОСОБА_1 у запас Збройних Сил України за п. 64 «є» (за порушення дисципліни);

поновити майора міліції ОСОБА_1 (М-219700) на службі в органах внутрішніх справ на посаді начальника тимчасового тримання затриманих і взятих під варту осіб Овідіопольського РВ ГУМВС України Одеській області з 07.08.2015р.;

стягнути з Овідіопольського РВ ОМУ ГУМВС в Одеській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 07.08.2015р. по день поновлення на посаді;

допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в органах внутрішніх справ на посаді начальника тимчасового тримання затриманих і взятих під варту осіб Овідіопольського РВ ГУМВС України Одеській області та стягнення грошового утримання за один місяць.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області № 2222 від 30.06.2014 р. наказом № 529 о/с від 31.07.2015р. останнього звільнено у запас Збройних Сил України за п. 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 114 від 29.07.1991р. Позивач вважає зазначені накази протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки відповідачем порушені строк та порядок застосування дисциплінарного стягнення.

Від ГУМВС України в Одеській області надійшли письмові заперечення, пояснення (т.1, а.с. 61-67; 144-145), в яких, зокрема, зазначено, що посадові особи ГУМВС України в Одеській області діяли в рамках наданих законом повноважень, не порушуючи прав та законних інтересів позивача.

Представник позивача, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та заяві про зміну (уточнення) позовних вимог, письмових поясненнях до адміністративного позову, підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач Овідіопольський районний відділ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області явку представника до судового засідання не забезпечив, повідомлений належним чином та завчасно.

Відповідач ГУМВС України в Одеській області та третя особа явку представників до судового засідання не забезпечили, повідомлені належним чином та завчасно.

Відповідно до ч.6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 6 ст.128 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 з червня 2008 року проходив службу в органах внутрішніх справ, з грудня 2014 р. на посаді начальника слідчого ізолятора тримання затриманих і взятих під варту осіб Овідіопольського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, має спеціальне звання майор міліції.

У наказі Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області № 1489 від 30.04.2015р. зазначено, що на підставі службового розслідування за порушення посадових інструкцій начальник ізолятора тимчасового тримання затриманих і взятих під варту осіб Овідіопольського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності, але враховуючи подання рапорту про звільнення з органів внутрішніх справ за власним бажанням, - обмежитись цим.

30.06.2015р. на підставі повторного розслідування наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області № 2222 скасовано п.1 наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області № 1489 від 30.04.2015р. щодо ОСОБА_1 та звільнено останнього з органів внутрішніх справ за п. 64 «е» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (а.с. 111-113).

На виконання вищезазначеного наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області від 31.07.2015р. видано наказ № 529 о/с , яким начальника ізолятора тимчасового тримання затриманих і взятих під варту осіб Овідіопольського РВ ГУМВС України Одеській області майора міліції ОСОБА_1 звільнено у запас Збройних Сил України за п. 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 114 від 29.07.1991р.

Згідно наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області № 2222 від 30.06.2015р. начальника ізолятора тимчасового тримання затриманих і взятих під варту осіб Овідіопольського РВ ГУМВС України Одеській області майора міліції ОСОБА_1 звільнено з займаної посади за порушення ст. 7 Дисциплініарного статуту органів внутрішніх справ України, посадових інструкцій, п.п. 2.2, 4.1 розділу 111, п.2.1 розділу ІV Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, Інструкції з організації конвоювання затриманих і взятих під варту осіб в органах внутрішніх справ України, що виразилось у вступі в неділові стосунки з особою, яка притягується до кримінальної відповідальності, укриття факту виявлення, вилучення у ОСОБА_3 заборонених речей, не складанні з цього приводу відповідних документів, перевезенні цих речей до спеціальної установи та у систематичному порушенні службової дисципліни, за за п. 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 114 від 29.07.1991р.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі наказу ГУМВС України Одеській області № 2006 від 10.06.2015р., старшим інспектором ОД ВІОС УКЗ ГУМВС України в Одеській області полковником міліції ОСОБА_4 та оперуповноваженим в ОВС УВБ в Одеській області ДВБ МВС України підполковником ОСОБА_5 проведено службове розслідування стосовно начальника ізолятора тимчасового тримання затриманих і взятих під варту осіб Овідіопольського РВ ГУМВС України Одеській області майора міліції ОСОБА_1, що має діючі дисциплінарні стягнення усне зауваження та догану, оголошені наказами Овідіопольського РВ ГУМВС України Одеській області № 185, № 187 від 18.03.2015р. та № 219 від 31.03.2015р., за результатами якого було встановлено, що до ГУМВС України Одеській області з прокуратури Одеської області надійшла інформація про проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000257, відкритому 05.05.2015р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 Кримінального кодексу України за фактом виявлення та вилучення працівниками УДПтС України в Одеській області заборонених речей у спецавтомобілі конвойного наряду Овідіопольського РВ ГУМВС України Одеській області.

Судом встановлено, що першим слідчим відділом слідчого управління прокуратури Одеської області за результатами досудового розслідування вказане кримінальне провадження закрито на підставі ч.2 ст. 11 КК України, ст.110, п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у звязку з встановленням відсутності в діянні ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.364 КК України за малозначністю (т.1, а.с. 168).

Оцінюючи правомірність дій відповідачів, суд керувався критеріями, закріпленими у ч.3 ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного субєкта.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд зясовує, чи використане повноваження, надане субєкту владних повноважень, з належною метою; обґрунтовано, тобто вчинено через вмотивовані дії; безсторонньо, тобто без проявлення неупередженості до особи, стосовно якої вчиняється дія; добросовісно, тобто щиро, правдиво, чесно; розсудливо, тобто доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, тобто з рівним ставленням до осіб; пропорційно та адекватно; досягнення розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи.

Тому вирішуючи справу стосовно позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ в Одеській області№ 22-22 від 30.6.2014 року «Про надзвичайну подію за участю працівників міліції Овідіопольського РВ ГУМВ України в Одеській області» в частині звільнення з органів внутрішніх справ за п. 64 «е» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ начальника ізолятора тимчасового тримання затриманих і взятих під варту осіб Овідіопольського РВ ГУМВС України Одеській області майора міліції ОСОБА_1, перш за все, слід дослідити питання наявності підстав щодо прийняття такого наказу.

Згідно з п. 15 ч. 1 ст. 3 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень регламентований Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» N 3460-IV від 22.02.2006 р. (далі Дисциплінарний статут) та Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР № 114 від 29.07.1991 року.

Відповідно до ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного статуту з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового абоначальницького складу видається витяг з наказу.

Підстави звільнення зі служби осіб рядового і начальницького складу, в тому числі, за порушення дисципліни, вчинення адміністративного чи кримінального правопорушення, встановлені пунктами 63-65 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Згідно п.64 «є» вказаного Положення особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) серед іншого за порушення дисципліни.

З матеріалів справи вбачається, що згідно наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області № 2222 від 30.06.2014 р. «Про надзвичайну подію за участю працівників міліції Овідіопольського РВ ГУМВ України в Одеській області» начальника ізолятора тимчасового тримання затриманих і взятих під варту осіб Овідіопольського РВ ГУМВС України Одеській області майора міліції ОСОБА_1 звільнено із займаної посади за грубі порушення вимог п. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України №3460-ІV від 22.02.2006 р., Інструкції про роботу ізоляторів тимчасового тримання, Інструкції з організації конвоювання затриманих і взятих під варту осіб в органах внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України № 60дск від 20.01.2005 р., що виразилось в укритті факту виявлення, вилучення у гр.ОСОБА_3 заборонених предметів, не складанні відповідних документів та перевезенні цих предметів до Одеського слідчого ізолятора для подальшої передачі заарештованому.

Так, відповідно до ч.1 ст.1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України. Як вбачається зі ст.2 Дисциплінарного статуту, дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни. За вчинення дисциплінарного проступку особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим статутом (ст.5 Дисциплінарного статуту). Статтею 12 Дисциплінарного статуту визначені види дисциплінарних стягнень, які накладаються на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни, серед яких є і звільнення з органів внутрішніх справ.

Розглядаючи питання про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного впливу, у вигляді звільнення його з органів внутрішніх справ, суд дійшов висновку, що відповідачами правомірно застосовано до ОСОБА_1 таке дисциплінарне стягнення як звільнення, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів, які підтверджують протиправні дії начальника ізолятора тимчасового тримання затриманих і взятих під варту осіб Овідіопольського РВ ГУМВС України Одеській області майора міліції ОСОБА_1, які грубо порушують вимоги законодавства України, недотримання дисциплінарних статутів, що негативно впливає на імідж міліції в цілому.

Так, суд звертає увагу на те, що підставою видання наказу про звільнення, стало встановлення під час службового розслідування обставин, за яких позивач грубо порушив вимоги п. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України №3460-ІV від 22.02.2006 р., Інструкції про роботу ізоляторів тимчасового тримання, Інструкції з організації конвоювання затриманих і взятих під варту осіб в органах внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України № 60дск від 20.01.2005 р., укриваючи факт виявлення, вилучення у гр.ОСОБА_3 заборонених предметів, не склавши відповідних документів та перевозячи ці предметів до Одеського слідчого ізолятора для подальшої передачі заарештованому.

Як вбачається з матеріалів справи, факт вчинення ОСОБА_1 таких дій підтверджено опитаним з цього приводу заарештованим ОСОБА_3, який зазначив, що виявлений пакет належав йому. Зі слів останнього, майору позивачу було відомо, що у пакеті знаходились мобільні телефони та дріжджі, які за 10 хвилин до конвоювання останній особисто приніс до камери ІТТ. Зазначений пакет ОСОБА_3 перемотав клейкою стрічкою та віддав ОСОБА_1 для того щоб він по прибуттю до Одеського слідчого ізолятора передав заарештованому.

Суд звертає увагу, що сам факт вчинення зазначеного порушення позивач не спростовує, ані під час проведення службового розслідування, ані під час судового розгляду даної справи.

Водночас, згідно висновку службового розслідування, проведеного за фактом притягнення до кримінальної відповідальності майора міліції ОСОБА_1, останній з цього приводу зазначив, що 02.04.2015р. в приміщенні ІТТ Овідіопольського РВ, під час огляду передачі для заарештованого ОСОБА_3, ним було виявлено пакет, перемотаний клейкою стрічкою. ОСОБА_3 особисто повідомив, що в зазначеному вище пакеті знаходяться мобільні телефони та дріжджі. Не складаючи акт про вилучення речей, заборонених для зберігання в камерах, ОСОБА_1 відніс зазначений пакет до спецавтомобіля ГАЗ-2705, номерний знак 160748, та поклав пакунок під сидіння у кабіні, для подальшого повернення родичам ОСОБА_3 (т.1, а.с. 80-81).

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що факт порушень, в звязку з якими звільнено позивача з органів внутрішніх справ за п. 64 «е» (за порушення дисципліни) були виявлені та зафіксовані відповідачами.

Щодо висновків прокуратури Одеської області, згідно яких за результатами досудового розслідування кримінальне провадження закрито на підставі ч.2 ст. 11 КК України, ст.110, п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у звязку з встановленням відсутності в діянні ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.364 КК України за малозначністю, суд зазначає наступне.

Обов'язковими для врахування адміністративним судом є факти, наведені у вироку в кримінальній справі чи постанові у справі про адміністративний проступок, щодо часу, місця та об'єктивного характеру відповідного діяння тієї особи, правові наслідки, дій чи бездіяльності якої є предметом розгляду в адміністративній справі.

Відповідно висновки інших органів щодо правомірності чи протиправності дій особи, поведінка якої є предметом розгляду, не є обов'язковими для адміністративного суду, який таку справу розглядає.

Висновки та оцінки щодо правомірності поведінки особи, її винуватості у вчиненні правопорушення тощо не позбавляють адміністративний суд, який розглядає по суті справу, предмет якої пов'язаний із відповідними діяннями цієї особи, права надати їм власну оцінку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачами надано достатньо доказів, які дають підстави зробити висновок про те, що ОСОБА_1 своїми протиправними діями грубо порушив вимоги законодавства України, недотримався вимог Дисциплінарного статуту, в звязку з чим своїми навмисними діями скоїв проступок, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як носія влади та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків.

Враховуючи те, що на момент звільнення у позивача були діючі дисциплінарні стягнення, у вигляді усного зауваження, зауваження та догани, оголошені наказами Овідіопольського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області №№ 185, 187 від 18.03.2015р., №219 від 31.03.2015р. (т.1, а.с.76), суд приходить до висновку, що відповідачі, приймаючи накази про звільнення ОСОБА_1, діяли у межах своїх повноважень з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття оскаржуваних наказів.

Враховуючи, що вимоги позивача про поновлення на службі в органах внутрішніх справ на посаді начальника тимчасового тримання затриманих і взятих під варту осіб Овідіопольського РВ ГУМВС України Одеській області з 07.08.2015р. та стягнення з Овідіопольського РВ ОМУ ГУМВС в Одеській області на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від позовних вимог, у задоволенні яких суд відмовляє, останні також задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Виходячи з вищевикладеного, відповідачами доведено суду правомірність оскаржуваних позивачем наказів.

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 неправомірні, безпідставні, не ґрунтуються на приписах чинного законодавства, отже задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 71, 86, 128, 159-164, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Овідіопольського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 комісія Головного управління Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправними та скасування наказів № 2222 від 30.06.2014 р., № 529 о/с від 31.07.2015р., поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,- відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: Г.П. Самойлюк