Справа № 826/3629/15
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2015-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/3629/15 Головуючий у 1-й інстанції: Погрібніченко І.М. Суддя-доповідач: Бєлова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

23 грудня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Гром Л.М.

Міщука М.С.

за участю секретаря судового засідання: Строй Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державної реєстраційної служби України, Реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Міністерства юстиції України, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» про визнання протиправним та скасування рішення, запису про державну реєстрацію та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року позивач - ОСОБА_3 звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просив:

- визнати протиправним з дня його прийняття та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 19077302 від 04 лютого 2015 року, прийняте державним реєстратором державної реєстраційної служби України щодо квартири АДРЕСА_1;

- скасувати запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №8616376 від 31 січня 2015 року, вчинений державним реєстратором Головного управління юстиції у місті Києві про реєстрацію речового права власності на квартиру АДРЕСА_1 (РНОНМ 00) за Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» ();

зобов'язати Реєстраційну службу Головного територіального управління юстиції у м. Києві відновити запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо державної реєстрації речового права власності на квартиру АДРЕСА_1 (РНОНМ 00) за ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 листопада 2015 року адміністративний позов - задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 19077302 від 04 лютого 2015 року, прийняте державним реєстратором Державної реєстраційної служби України стосовно квартири АДРЕСА_1;

- скасовано запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №8616376 від 31 січня 2015 року, вчиненого державним реєстратором Головного управління юстиції у місті Києві про реєстрацію речового права власності на квартиру АДРЕСА_1 (РНОНМ 00) за Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» ();

- в іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, третьою особою подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову - відмовити. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що постанова суду першої інстанції була прийнята з порушенням норм матеріального та процесуально права, із неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачу - ОСОБА_3 на праві приватної власності, на підставі посвідченого 06 вересня 2004 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим №10575 договору купівлі-продажу квартири, належить квартира АДРЕСА_1.

Право власності позивача на вказаний об'єкт нерухомості зареєстровано 16 вересня 2004 року Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна за реєстровим №948.

14 жовтня 2004 року між позивачем та АКБ №ТАС -Комерцбанк» укладено іпотечний договір на забезпечення кредитного договору №346/л-р від 06 вересня 2004 року.

14 жовтня 2004 року іпотеку за вказаним договором було зареєстровано у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна приватним нотаріусом Київського міського округу ОСОБА_4

19 грудня 2011 року на підставі постанови про арешт майна боржника №1260/9 від 16 грудня 2011 року ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна зареєстровано тип обтяження - арешт всього нерухомого майна власника - ОСОБА_3.

28 листопада 2012 року на підставі договору про відступлення прав за іпотечним договором та договором факторингу №15 право вимоги на квартиру №23 в будинку 14/24 по Кловському узвозу в м. Києві передано Товариству з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс»

31 січня 2015 року державним реєстратором ОСОБА_5 вчинено реєстраційний запис у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме: реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 19077302 від 04 лютого 2015 року.

Вважаючи рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 19077302 від 04 лютого 2015 року та внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №8616376 від 31 січня 2015 року - протиправними, позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом.

Даючи правову оцінку вищевикладеним обставинам справи, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції вірно виходив з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 31 січня 2015 року до Реєстраційної служби головного територіального управління юстиції в місті Києві із заявою №19000423 звернулась уповноважена особа Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» ОСОБА_6 з метою реєстрації прав власності на об'єкт нерухомого майна - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

До заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень були додані наступні документи:

- договір про внесення змін №3918;

- технічний паспорт;

- довіреність 64-ппд;

- лист №И-2087-512717;

- копія паспорту;

- рекомендоване повідомлення №82;

- копія повідомлення;

- копія кредитного договору №346/л-р;

- копія технічного паспорту, виданого 31 січня 2015 року;

- кредитний договір №346/л-р;

- додаткова угода №1, №2, №3;

- договір про внесення змін і доповнень №4, №5;

- іпотечний договір №3;

- копія повідомлення №0027591;

- копія договору факторингу №15;

- витяг з ЄДРПОУ;

- копія статуту;

- довідка розрахунок;

- копія наказу №22;

- копія протоколу №02/03.

Згідно з п. 46 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №868 від 17 жовтня 2013 року, для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, заявник, зокрема, подає до органу Державної реєстраційної служби України:

1) завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов'язання, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш як 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги;

2) документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Отже, Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» всупереч вимогам п. 46 Порядку №868 від 17 жовтня 2013 року до органу Державної реєстраційної служби не подано документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодержавцем письмової вимоги про усунення порушень.

У матеріалах справи міститься копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, з якого вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинговою компанією «Вектор плюс» було відправлено та вручено поштове відправлення або поштовий переказ ОСОБА_3 на адресу: вул. Мельникова, 83-а, м. Київ, 04119.

Крім того, у матеріалах адміністративної справи наявна копія висновку експерта за результатами проведення почеркознавчої експертизи №1113 від 19 лютого 2015 року, яким встановлено таке:

рукописний запис «Карпенко» від імені ОСОБА_3, зображення якого міститься в графі «Вищезазначене поштове відправлення, поштовий переказ» в рядку «за довіреністю» електрографічної копії «Рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового перекладу» - виконаний не ОСОБА_3, а іншою особою з наслідуванням почерку ОСОБА_3;

підпис від імені ОСОБА_3, зображення якого міститься в графі «Вищезазначене поштове відправлення, поштовий переказ» в рядку «Розписка в одержанні» електрографічної копії «Рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового перекладу» - виконаний не ОСОБА_3, а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_3.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс» не дотримано п. 46 Порядку №868 від 17 жовтня 2013 року при зверненні до Реєстраційної служби головного територіального управління юстиції в місті Києві із заявою №19000423 з метою реєстрації прав власності на об'єкт нерухомого майна - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується сторонами, що 16 грудня 2011 року постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_3 із забороною його відчуження (РНОКПП НОМЕР_1).

Вказане обтяження зареєстроване у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 19 грудня 2011 року за реєстраційним номером 11980916.

Як вбачається з листа відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції в місті Києві від 26 жовтня 2015 року, до 23 квітня 2015 року постанова державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження була чинною і ніким не скасовувалась, арешт майна був чинним.

Відповідно до 5 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону.

Отже, 31 січня 2015 року до Реєстраційної служби головного територіального управління юстиції в місті Києві із заявою №19000423 звернулась уповноважена особа Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» ОСОБА_6 з метою реєстрації прав власності на об'єкт нерухомого майна - квартиру, арешт (та заборона відчуження) на яку було зареєстровано 19 грудня 2011 року.

Проте, наявність в Єдиному державному реєстрі заборон запису про заборону відчуження майна є перешкодою для здійснення державним реєстратором реєстраційних дій до того часу, поки таке обтяження не буде зняте.

У апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» посилається на положення абз. 3 п. 46 Порядку №868 від 17 жовтня 2013 року відповідно до якого наявність зареєстрованої заборони відчуження нерухомого майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого відбувається перехід права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іпотекодержателя, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно не є підставою для відмови у проведенні державної реєстрації права власності за іпотекодержателем.

Колегія суддів звертає увагу, що за змістом ст.. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна полягає у обмеженні розпорядження, володіння і користування майном.

Тобто, арешт майна є актом обмеження прав власника, а не актом офіційного визнання прав чи вимог інших осіб на майно.

А тому, реєстрація прав власності на об'єкт нерухомого майна на який накладено арешт із забороною його відчуження не відповідає вимогам чинного законодавства України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19 травня 2015 року №21-121а15.

Крім зазначеного, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до ст.. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень передує внесенню змін до державного реєстру прав.

Проте, спірний реєстраційний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено 31 січня 2015 року державним реєстратором ОСОБА_5, на підставі рішення про державну реєстрацію від 04 квітня 2015 року №19077302.

Тобто, згідно з інформацією, що міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об'єкту нерухомого майна - квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, всупереч ст.. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»вимогам запис у Держаному реєстрі було вчинено раніше ніж прийнято рішення про здійснення державної реєстрації права власності на зазначений об'єкт нерухомого майна.

Приписами ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

На підставі викладеного, враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, КАС України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 листопада 2015 року - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 листопада 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів, відповідно до вимог ст. 212 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 24.12.2015

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Л.М. Гром,

М.С. Міщук

Головуючий суддя Бєлова Л.В.

Судді: Гром Л.М.

Міщук М.С.