Справа № 813/1825/14
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2015-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2015 року м. Київ К/800/30749/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління Держземагенства у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 05.06.2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.06.2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держземагентства у Львівській області, треті особи - Годовицько-Басівська сільська рада Пустомитівського району Львівської області, Пустомитівська районна державна адміністрація Львівської області, прокуратура Пустомитівського району Львівської області, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держземагентства у Львівській області, треті особи - Годовицько-Басівська сільська рада Пустомитівського району Львівської області, Пустомитівська районна державна адміністрація Львівської області, прокуратура Пустомитівського району Львівської області, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, в якому просила:

- визнати протиправними дії, рішення та скасувати рішення Головного управління Держземагенства України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_2 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,15 га для ведення особистого селянського господарства на території Городовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, викладене у листі від 04.09.2013 року № 01-16/4-5540;

- зобов'язати Головне управління Держземагенства України у Львівській області видати наказ про надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,15 га для ведення особистого селянського господарства на території Городовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області ОСОБА_2

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 05.06.2014 року позовові вимоги ОСОБА_2 було задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Держземагенства України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_2 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,15 га для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 04.09.2013 року № 01-16/4-5540. Зобов'язано Головне управління Держземагенства України у Львівській області розглянути клопотання ОСОБА_2 від 05.08.2013 року. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.06.2015 року апеляційну скаргу Головного управління Держземагенства у Львівській області було залишено без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 05.06.2014 року - без змін.

У касаційній скарзі Головне управління Держземагенства у Львівській області, не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 05.06.2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.06.2015 року та ухвалити нову постанову, якою відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог.

До Вищого адміністративного суду надійшла заява від імені ОСОБА_2 про відмову від адміністративного позову відповідно до статті 219 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку із тим, що Головним управлінням Держземагенства України у Львівській області видано наказ від 16.06.2014 року № 13-805/16-14-СП «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,15 га для ведення особистого селянського господарства на території Городовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області».

Відповідно до статті 219 Кодексу адміністративного судочинства України, Позивач може відмовитися від адміністративного позову, а сторони можуть примиритися у будь-який час до закінчення касаційного розгляду.

У разі відмови від адміністративного позову або примирення сторін суд касаційної інстанції постановляє ухвалу відповідно до вимог статей 112 і 113 цього Кодексу.

Статтею 112 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач може відмовитися від адміністративного позову повністю або частково, а відповідач - визнати адміністративний позов повністю або частково. Відмова від адміністративного позову чи визнання адміністративного позову під час підготовчого провадження мають бути викладені в адресованій суду письмовій заяві, яка приєднується до справи.

Про прийняття відмови від адміністративного позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі. У разі часткової відмови позивача від адміністративного позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі щодо частини позовних вимог.

У разі часткового визнання адміністративного позову відповідачем і прийняття його судом може бути прийнята постанова суду про задоволення визнаних відповідачем позовних вимог відповідно до статті 164 цього Кодексу. У разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову.

Суд не приймає відмови від адміністративного позову, визнання адміністративного позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Враховуючи, що до вищезазначеної заяви не додано документів в підтвердження обставин, на які посилається заявник, відсутні підстави для прийняття відмови ОСОБА_2 від позову.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга Головного управління Держземагенства у Львівській області задоволенню не підлягає, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і не надають підстав, які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України для зміни чи скасування судових рішень.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 05.08.2013 року ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Держземагенства у Львівській області з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,15 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок категорії земель згідно КВЦП з землі сільськогосподарського призначення (рілля), яка розташована за адресою Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області за межами населеного пункту.

Управління Держземагенства у Львівській листом від 04.09.2013 року № 01-16/4-5540 відмовило ОСОБА_2 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою про надання у власність земельної ділянки на території Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області за межами населеного пункту у зв'язку з тим, що розпорядженням Пустомитівської районної державної адміністрації від 02.03.2010 року № 124 «Про надання дозволу на розробку проекту відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської сільської ради за межами населеного пункту» надано дозвіл іншим громадянам на розробку проекту відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської сільської ради за межами населеного пункту.

Відповідно до статті 22 Земельного кодексу України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського призначення належать:

а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги);

б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування:

а) громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

б) сільськогосподарським підприємствам - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

в) сільськогосподарським науково-дослідним установам та навчальним закладам, сільським професійно-технічним училищам та загальноосвітнім школам - для дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства;

г) несільськогосподарським підприємствам, установам та організаціям, релігійним організаціям і об'єднанням громадян - для ведення підсобного сільського господарства;

ґ) оптовим ринкам сільськогосподарської продукції - для розміщення власної інфраструктури.

Земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва використовуються відповідно до розроблених та затверджених в установленому порядку проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь і передбачають заходи з охорони земель. Землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземцям, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам.

Згідно із частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної власності для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади, який передає земельні ділянки державної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 вказаного Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Абзацом 1 частини 7 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Дана норма містить вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Як вбачається зі змісту спірної відмови, розпорядженням голови Пустомитівської райдержадміністрації від 02.03.2010 року № 124 надано дозвіл громадянам на розробку проекту відведення земельних ділянок у власність, згідно із додатком, для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської сільської ради за межами населеного пункту.

Однак, на розпорядження №124 від 02.03.2010 року було внесено протест прокурора Пустомитівського району Львівської області та за результатом його розгляду, на підставі частини 3 статті 21 Закону України «Про прокуратуру», голова Пустомитівської районної державної адміністрації задовольнив вимоги прокурора та 16.03.2010 року своїм розпорядженням № 172 скасував розпорядження голови Пустомитівської районної державної адміністрації від 02.03.2010 року № 124.

Розпорядження голови Пустомитівської районної державної адміністрації від 16.03.2010 року № 172 було оскаржено до суду.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 06.05.2010 року розпорядження голови Пустомитівської районної державної адміністрації від 16.03.2010 року № 172 було визнано недійсним.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області 21.10.2010 року рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 06.05.2010 року було скасовано, а провадження у справі - закрито.

Отже, на час прийняття відповідачем оскаржуваного рішення, розпорядження голови Пустомитівської районної державної адміністрації від 16.03.2010 року № 172, яким було скасовано розпорядження голови Пустомитівської районної державної адміністрації від 02.03.2010 року № 124, було чинним, а відтак посилання відповідача на нього як на підставу для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, суд вважає неправомірним.

Що стосується вимоги позивача про зобов'язання видати наказ про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, то така вимога задоволенню не підлягає, оскільки її задоволення є втручанням в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, позовні вимоги є обґрунтованими в частині визнання неправомірними дій, визнання протиправним та скасування рішення щодо відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

При цьому, з метою захисту порушеного права позивача та з врахуванням положень частини 2 статті 11 та частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції вийшов за межі позовних вимог та зобов'язав відповідача повторно розглянути зазначене клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки судів щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Головного управління Держземагенства у Львівській області - залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 05.06.2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.06.2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держземагентства у Львівській області, треті особи - Годовицько-Басівська сільська рада Пустомитівського району Львівської області, Пустомитівська районна державна адміністрація Львівської області, прокуратура Пустомитівського району Львівської області, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому статтями 235 - 244 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз