Справа № 633/492/15-а
Суддя: Танасевич О. В.
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 633/492/15-А
Провадження № 2-А/633/10/2015
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 року Печенізький районнийсуд Харківської області у складі:

головуючого судді - Танасевич О.В.,

при секретарі судового засідання - Панченко С.В.,

за участю позивачки - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Печеніги, Харківської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Печенізькому районі Харківської області, про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом (а.с. 2-7) до Управління Пенсійного фонду України в Печенізькому районі Харківської області, у якому просила:

- визнати неправомірною відмову відповідача у здійсненні перерахунку пенсії державного службовця з урахуванням дійсного розміру нарахованих їй заробітної плати, надбавок, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати та інших виплат, які здійснювались відповідно до постанов Кабінету Міністрів України № 268 від 9 березня 2006 року, № 700 від 12 травня 2007 року, № 34 від 6 лютого 2008 року та інших законодавчих актів;

- зобовязати відповідача здійснити перерахунок пенсії державного службовця у розмірі 83 % від сум заробітної плати, на які нараховувалися страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування з урахуванням відомостей, які містить довідка Управління Державної казначейської служби України у Печенізькому районі Харківської області № 921 від 15 вересня 2015 року (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», з урахуванням відомостей про виплачені їй надбавки, премії, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, матеріальну допомогу на оздоровлення, індексації заробітної плати, інших виплат, які здійснювались відповідно до постанов Кабінету Міністрів України № 268 від 9 березня 2006 року, № 700 від 12 травня 2007 року, № 34 від 6 лютого 2008 року та інших законодавчих актів, з 12 січня 2009 року, тобто з моменту первинного звернення за призначенням пенсії.

У судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги у повному обсязі, обґрунтовуючи їх положеннями статтями 33, 37 Закону України «Про державну службу», статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», статтею 41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» статтями 1, 2 Закону України «Про оплату праці». Зазначала, що між відомостями, наведеними у довідках № 04-02-0/6 від 12 січня 2009 року та № 921 від 15 вересня 2015 року, є розбіжності у розмірі виплат, які увійшли до складу заробітної плати позивачки, з яких у 2009 році було обчислено її пенсію, внаслідок чого розмір пенсії було безпідставно зменшено.

Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на те що відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» перерахунок раніше призначених пенсій державних службовців проводиться у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, тоді як у звязку зі зміною форми довідки про складові заробітної плати проведення здійснення відповідного перерахунку не передбачено. Пояснював, що індексація заробітної плати матеріальна допомога на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань носять разовий, компенсаційний характер та не належать до заохочувальних виплат, у звязку з чим не входять до складу тих виплат, розмір яких враховується для призначення пенсії (а.с. 26-30). Щодо розміру відсотків суми заробітної плати про застосування 83 % від заробітної плати на момент призначення пенсії у січні 2009 року відповідач зазначав, що норма статті 37 Закону України «Про державну службу» не діє з 1 червня 2015 року на підставі пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII. Крім того, відповідач просив застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності, встановлений статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи та проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, при цьому виходить з наступного.

Позивачка з 12 січня 2009 року знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Печенізькому районі Харківської області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», розмір якої було розраховано на підставі довідки Управління Державного казначейства у Печенізькому районі Головного управління Державного казначейства України у Харківській області № 04- 02-01/6 від 12 січня 2009 року (а.с. 15-16, 50).

Згідно з довідкою Управління Державної казначейської служби України у Печенізькому районі Харківської області № 921 від 15 вересня 2015 року позивачці було надано розрахунок складових її заробітної плати за період з 1 січня 2007 року по 31 грудня 2008 року, у якій зазначено, що на всі виплати, включені до цієї довідки (матеріальна допомога на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань, премії, індексація заробітної плати), було нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (а.с. 17).

16 вересня 2015 року позивачка зверталась до відповідача з заявою про здійснення перерахунку її пенсії на підставі довідки УДКСУ у Печенізькому районі Харківської області № 921 від 15 вересня 2015 року з урахуванням індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань та інших виплат, на які було нараховано страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування (а.с. 18).

Відповідач відмовив позивачці у здійснення перерахунку її пенсії протоколом № 24 від 24 вересня 2015 року (а.с. 19-20), пославшись на пункт 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213- VIII, відповідно до якого з 1 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу». Крім того, відповідач зазначив, що індексація заробітної плати та матеріальна допомога є одноразовими виплатами, а тому їхній розмір не підлягає урахуванню під час обчислення пенсії.

Як зазначено у частині 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вважає, що відповідач, відмовляючи у здійснення перерахунку пенсії позивачки з урахуванням виплат, з яких відраховувались страхові внески на пенсійне страхування, діяв всупереч вимогам законодавства України, яке діяло на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ в редакції від 1 січня 2008 року, яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин, позивачка мала право на одержання пенсії державних службовців як особа, яка досягла встановленого законодавством України пенсійного віку та має загальний трудовий стаж не менше 20 років, у тому числі стаж державної служби - не менше 10 років. Враховуючи стаж роботи на державній службі у розмірі повних 13 років позивачці було призначено пенсію в розмірі 83 відсотків від суми її посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії.

Згідно зі статтями 1, 2 Закону України "Про оплату праці від 24 березня 1995 року №108/95-ВР (далі Закон №108/95-ВР) заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. До структури заробітної плати входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Спеціальним нормативно-правовим актом - Законом України «Про державну службу» встановлено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсії, передбачені статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (далі Закон № 1788-ХІІ), до них належать всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-І// визначено виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

. ''''

З наданої позивачкою довідки УДКС України у Печенізькому районі Харківської області № 921 від 15 вересня 2015 року вбачається, що на всі виплати, включені в довідку, нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Виходячи з вищевикладеного, дії відповідача щодо відмови позивачці у проведенні перерахунку її пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та інших виплат, з яких були нараховані та виплачені страхові внески на державне соціальне страхування, є протиправними.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду України від 4 березня 2014 року у справі № 21-3а14, від 28 травня 2013 року у справі № 21-97а13, від 3 червня 2014 року у справі № 21-134а14, які відповідно до частини першої статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Доводи відповідача щодо необхідності застосування до спірних правовідносин пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VІІІ від 2 березня 2015 року та Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року № 1166-VII, якими внесено зміни до Закону України «Про державну службу» суд відхиляє, виходячи з наступного.

Зміни, які були внесені до Закону України «Про державну службу» стосуються призначення пенсії, тоді як підстави та порядок перерахунку пенсії державним службовцям регулює стаття 37-1 цього ж Закону, положення якої щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Законів № 213- VІІІ та № 1166-VІІ не зазнали змін.

Згідно зі статтею 37-1 Закону України «Про державну службу», у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у звязку з набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок, раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески або збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Таким, чином, у позивачки є право на перерахунок пенсії відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» з застосовуванням норми, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, тобто статті 37 Закону № 3723-ХІІ в редакції, чинній станом на 12 січня 2009 року.

Разом з тим, доводи позивачки щодо необхідності здійснити перерахунок її пенсії з часу призначення - 12 січня 2009 року, а не з часу звернення із заявою до відповідача та з наданням відповідних довідок - з 16 вересня 2015 року, суд вважає безпідставними. У цьому випадку не можна вважати неправомірними дії або рішення відповідача, який на час призначення пенсії позивачці користувався тими показниками заробітної плати (доходу), які були надані з місця її роботи. Крім того позивачка не оскаржує рішення (розпорядження) відповідача, на підставі якого їй суло призначено пенсію та в якому зафіксовані дані, які враховувались при обчисленні розміру пенсії.

За таких обставин, з урахуванням правил статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» позивачу спід перерахувати пенсію з 16 вересня 2015 року, тобто з моменту її звернення до відповідача з заявою про перерахунок пенсії.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 160-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Печенізькому районі Харківської області, про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у Печенізькому районі Харківської області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1, як державного службовця, з урахуванням дійсного розміру нарахованих їй заробітної плати, надбавок, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Печенізькому районі Харківської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1, як державного службовця, у розмірі 83 % від сум заробітної плати, на які нараховувалися страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування з урахуванням відомостей, які містить довідка Управління Державної казначейської служби України у Печенізькому районі Харківської області № 921 від 15 вересня 2015 року (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», з урахуванням відомостей про виплачені їй надбавки, премії, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, матеріальну допомогу на

оздоровлення, індексації заробітної плати, з 16 вересня 2015 року.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 (чотирьохсот девяноста шести) гривень 94 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Печенізький районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

СУДДЯ: