Справа № 2-а/1970/2493/11
Суддя: Баб'юк П.М.
Дата ухвалення: 2011-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/1970/2493/11

18 жовтня 2011 р.м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Бабюка П.М. при секретарі Михайловській Н.В.

за участю:

представників позивача: ОСОБА_1 ОСОБА_2;

представника відповідача: ОСОБА_3;

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду у місті Тернополі адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Тернопільської обєднаної державної податкової інспекції про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернулась у Тернопільський окружний адміністративний суд з позовом до Тернопільської обєднаної державної податкової інспекції про скасування податкового повідомлення-рішення від 06.04.2011 №.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що посадовими особами Тернопільської ОДПІ проведено документальну планову перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового валютного та іншого законодавства за період з 17.09.2009 по 31.12.2010, висновки за результатами якої викладено в акті перевірки від 23.03.2011 №1131/17-426/НОМЕР_1 (далі - акт перевірки), в якому, зокрема, відображено, що позивач приховував (занижував) обєкт оподаткування податку з доходів фізичних осіб шляхом виплати доходів працівникам у вигляді заробітної плати в «конвертах» без утримання та перерахування в бюджет податку з доходів фізичних осіб. Такий висновок контролюючий орган зробив на підставі пояснень, написаних власноручно колишніми працівниками та доданих до пояснень так званих «платіжно-розрахункових квитанцій по заробітній платі». За вищезазначеним епізодом на підставі акта перевірки Тернопільською ОДПІ складено та направлено податкове повідомлення - рішення від 06.04.2011 № про сплату 1429,36 грн. податку з доходів фізичних осіб, в тому числі: 1143,49 грн. за основним платежем та 285,87 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, що застосовані за порушення пп. «а» 19.2 ст. 19, пп. 8.1.1 п. 8.1 ст. 8, п.1.15 ст.1, п. 7.1 ст. 7 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22.05.2003 року № 889-ІV (із змінами та доповненнями). Позивач вважає, що оскаржуване податкове повідомлення рішення є незаконним в силу його необґрунтованості, оскільки, воно винесене на підставі висновків про вчинення правопорушень, що базуються на припущеннях, а не на фактичних обставинах. Так, відповідачем при винесенні податкового повідомлення рішення не взято до уваги положень: ст. 3, 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні»; Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88; Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 10.08.2005 року № 327.

В судовому засіданні, яке відбулося 19 квітня 2011 року, представник позивача позов підтримав, просив суд скасувати оскаржене податкове повідомлення - рішення.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечував, зазначав, що податкове повідомлення - рішення від 06.04.2011 № прийняте у відповідності до вимог діючого законодавства. Пояснив, що враховуючи специфіку вказаних правовідносин виплата позивачем доходів працівникам у вигляді заробітної плати в «конвертах» без утримання та перерахування в бюджет податку з доходів фізичних осіб в даному випадку може підтверджуватись лише поясненнями колишніх працівників і вважає, що зазначених пояснень достатньо для винесення оскаржених податкових рішень.

Заслухавши пояснення представників стрін, дослідивши подані суду письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню не з наступних підстав:

На підставі направлення від 03.03.2011 №000152 виданого Тернопільською ОДПІ на підстав наказу №761 від 03.03.2011, згідно вимог ст.78 Податкового кодексу України та відповідно до плану графіка проведення планових виїзних перевірок субєктів господарювання проведена документальна позапланова перевірка фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 17.09.2009 по 31.12.2010 за результатами якої складений акт перевірки від 23.03.2011 №1131/17-426/НОМЕР_1.

За вищезазначеним епізодом на підставі акта перевірки Тернопільською ОДПІ складено податкове повідомлення - рішення від 06.04.2011 № про сплату 1429,36 грн. податку з доходів фізичних осіб, в тому числі: 1143,49 грн. за основним платежем та 285,87 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, що застосовані за порушення пп. «а» 19.2 ст. 19, пп. 8.1.1 п. 8.1 ст. 8, п.1.15 ст.1, п. 7.1 ст. 7 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22.05.2003 року № 889-ІV, чинного на час виникнення спірних правовідносин (надалі - Закон № 889).

Правовою підставою застосування штрафних (фінансових) санкцій відповідачем визначений пп.54.3 ст.54 Податкового кодексу України, відповідно до якого контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках та абзаци 1,2 пункту 127.1 ст.127 Податкового кодексу України - ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Відповідно до пп. «а» п 19.2 ст.19 Закону №889 особи, які відповідно до цього Закону мають статус податкових агентів, зобов'язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, який виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати та за її рахунок.

Згідно з пп. 9.10.3 п. 9.10 ст. 9 Закону №889 якщо платник податку повертає суму надміру витрачених коштів пізніше граничного строку, встановленого підпунктом 9.10.2 цього пункту, але не пізніше звітного місяця, на який припадає останній день такого граничного строку, то такий платник податку сплачує штраф у розмірі 15 відсотків суми таких надміру витрачених коштів, який стягується за процедурою утримання податку, встановленою підпунктом 9.10.1 цього пункту. Якщо платник податку не повертає суму надміру витрачених коштів протягом звітного місяця, на який припадає такий граничний строк, то така сума підлягає оподаткуванню за правилами, встановленими підпунктом 9.10.1 цього пункту, та платник податку сплачує штраф, встановлений абзацом першим цього підпункту. Якщо у майбутніх податкових періодах платник податку повертає суму надміру витрачених коштів або вона стягується з такого платника податку за рішенням суду, перерахунок податкових зобов'язань такого платника податку не здійснюється, а сума штрафу не відшкодовується.

Згідно п. 1.15 Закону № 889, податковий агент - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ) або фізична особа чи представництво нерезидента - юридичної особи, які незалежно від їх організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати цей податок до бюджету від імені та за рахунок платника податку, вести податковий облік та подавати податкову звітність податковим органам відповідно до закону, а також нести відповідальність за порушення норм цього Закону.

Відповідно до п. 7.1 ст. 7 Закону №889 ставка податку становить 15 відсотків від об'єкта оподаткування, крім випадків, визначених у пунктах 7.2-7.4 цієї статті.

Згідно з підпунктом 8.1.1 пункту 8.1 статті 8 Закону № 889 податковий агент, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену у відповідних пунктах статті 7 цього Закону.

Відповідно до пп. 8.1.2 пункту 8.1 статті 8 Закону № 889 податок підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки не мають права приймати платіжні документи на виплату доходу, які не передбачають сплати (перерахування) цього податку до бюджету. Якщо оподатковуваний дохід нараховується, але не виплачується платнику податку особою, що його нараховує, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для місячного податкового періоду.

Як вбачається з акта перевірки, відповідачем на підставі колективного звернення та пояснень, написаних власноручно працівниками мережі магазинів ТОВ «Торговий світ», а також доданих до пояснень платіжно-розрахункових квитанцій по заробітній платі встановлено виплату позивачем доходів працівникам (а саме: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10Ю.) у вигляді заробітної плати в «конвертах» без утримання та перерахування в бюджет податку з доходів фізичних осіб за період з 17.09.2009 по 31.12.2010.

На підставі наведеного відповідач прийшов до висновку, що позивачем не оподатковано дохід у вигляді заробітної плати працівникам, що призвело до заниження податку з доходів фізичних осіб на 1143,49 грн.

У звязку з цим, на підставі пп.54.3 ст.54 та абзаців 1,2 пункту 127.1 ст.127 Податкового кодексу України, відповідачем винесене податкове повідомлення рішення від 06.04.2011 №, яким збільшено зобовязання з податку на доходи фізичних осіб на 1143,49 грн. за основним платежем та застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 285,87 грн.

Наказом Державної податкової адміністрації України від 22.12.2010 №984 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 12 січня 2011 р. за №34/18772) затверджений Порядок оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства (далі Порядок).

Відповідно до пункту 2 Порядку документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Відповідно до пунктів 3, 6 Порядку:

- Акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

- Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Стаття 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачає, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій (на яких ґрунтується і податкова звітність) є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до акту перевірки, виплату позивачем доходів працівникам у вигляді заробітної плати в «конвертах» без утримання та перерахування в бюджет податку з доходів фізичних осіб відповідачем встановлено на підставі колективного звернення працівників мережі магазинів «Торговий світ», пояснень працівників та доданих до пояснень платіжно-розрахункових квитанцій по заробітній платі.

Як виявлено в судовому засіданні платіжно-розрахункові квитанції по заробітній платі це «копії виписок нарахувань зарплати» не містять необхідних реквізитів первинного документу: дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, таким чином, зазначені паперові носії інформації не можна вважати належними і допустимими доказами виплати позивачем доходів працівникам у вигляді заробітної плати в «конвертах» без утримання та перерахування в бюджет податку з доходів фізичних осіб.

Щодо колективного звернення та пояснень працівників мережі магазинів «Торговий світ», суд зазначає, що норми діючого законодавства з питань оподаткування не передбачають права податкового органу на донарахування податків лише зі слів фізичних осіб, як усних, так і у письмовому вигляді, без підтвердження викладених фактів первинними документами платника податків. Не здобуто жодних додаткових документальних доказів в обґрунтування зазначених пояснень і посадовими особами Тернопільської ОДПІ в процесі документальної перевірки.

Крім цього, як встановлено в судовому засіданні позивач виплачував заробітну плату вказаним працівникам відповідно до укладених трудових договорів - в розмірі мінімальної зарплати, що відображено в бухгалтерському обліку і підтверджується первинними документами. Дані обставини визнано сторонами і відповідно до ч.3 ст.72 КАС України не потребують доказуванню.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом скасування податкового повідомлення-рішення Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції від 06 квітня 2011 року №.

Посилання відповідача на постанову Тернопільського міськрайонного суду від 21 червня 2011 року по справі №3-2768 якою ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-4 КУпАП (неутримання та неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб) суд оцінює критично, оскільки як вбачається з вказаної постанови суд, на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серія КР №343012 від 23.032011 та акту перевірки від 23.03.2011 №1131/17-426/НОМЕР_1 встановив факт неутримання та неперерахування ОСОБА_4 до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб, при цьому судом безпосередньо не досліджувалось чи виплачувались позивачем доходи працівникам у вигляді заробітної плати в «конвертах» та чи підтверджуються вказані обставини належними та допустимими доказами.

Крім цього, як встановлено в судовому засіданні, фізична особа-підприємець ОСОБА_4 не притягувалась до адміністративної відповідальності по ст.41 КУпАП (порушення вимог законодавства про працю).

Керуючись ст.ст. 72, 153, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2. Податкове повідомлення-рішення Тернопільської обєднаної державної податкової інспекції від 06 квітня 2011 року № скасувати.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд у порядок і строк, передбачені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

В повному обсязі постанова складена 25 жовтня 2011 року.

Головуючий суддя Баб'юк П.М.

копія вірна

Суддя Баб'юк П.М.