Справа № 813/4192/15
Суддя: Богаченко Сергій Іванович
Дата ухвалення: 2015-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року Справа № 876/10727/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів Старунського Д.М., Рибачука А.І.,

при секретарі судового засідання Бадівській О.О.,

за участі представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Держземагенства у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Держземагенства України у Львівській області про визнання незаконним рішення і зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

07 серпня 2015 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до Головного управління Держземагенства України у Львівській області в якому просив визнати незаконною відповідь відповідача від 27 березня 2015 року №31-13-0.5-6226/2-15 про відмову в затвердженні проекту щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства; зобовязати відповідача затвердити йому в установленому порядку проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 1,29га, які знаходяться в урочищі «Біля Сяньківського Дуба» Роздільської селищної ради, на землях запасу землях сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2015 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправною відмову Головного управління Держземагенства України у Львівській області у затвердженні проекту щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства, оформлену листом від 27 березня 2015 року №31-13-0.5-6226/2-15. Зобовязано Головне управління Держземагенства України у Львівській області затвердити в установленому чинним законодавством порядку, на підставі звернення ОСОБА_4, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 1,29га, які знаходяться в урочищі «Біля Сяньківського Дуба» Роздільської селищної ради Миколаївського району Львівської області, з земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, Головне управління Держземагенства у Львівській області подало апеляційну скаргу на неї, в якій просило постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт по справі зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права і такою, що підлягає скасуванню.

Також, апелянт по справі зазначив, що прийняття рішення щодо затвердження проекту землеустрою у власність ОСОБА_4 земельних ділянок орієнтовною площею 0,94га і 0,35га, кадастрові номери: :02:000:007; :02:000:006 для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться на території Роздільської селищної ради (за межами населеного пункту) в урочищі «Біля Сяньківського Дуба» Миколаївського району призводить до порушення норм ст.19 Конституції України та імперативної норми статей 116, 118, 121 Земельного кодексу України.

Заслухавши суддю доповідача, проаналізувавши матеріали справи, апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції було встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 02 серпня 2012 року, Розпорядженням №427 Миколаївської районної державної адміністрації Львівської області ОСОБА_4 було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовними площами 0,4га та 1,2га із земель запасу Роздільської селищної ради, за межами населеного пункту, з метою безоплатної передачі у власність для ведення особистого селянського господарства.

01 квітня 2014 року Управління Держземагенства у Миколаївському районі Львівської області погодило проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок позивачу для ведення особистого селянського господарства площами 0,3500га та 0,9400га, за рахунок земель запасу.

02 квітня 2014 року Управлінням Держземагенства у Миколаївському районі Львівської області, на підставі Проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 27 серпня 2012 року, було зареєстровано дві земельні ділянки площами 0,3500га та 0,9400га (кадастрові номера :02:000:0006 і :02:000:0007).

12 березня 2015 року позивач по справі звернувся до відповідача з клопотанням в якому просив затвердити проект із землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

27 березня 2015 року відповідач, керуючись п.4 ст.116, п.7 ст.118 Земельного кодексу України, відмовив позивачу у затвердженні проекту щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.1, 4 ст.116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Відповідно до п.«б» ч.1 ст.121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, зокрема для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Згідно з абз.1, 2 ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів,затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У відповідності до ч.8 ст.118 Земельного кодексу України, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Частиною 9 ст.118 Земельного кодексу України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Виходячи з аналізу вищенаведених правових норм, у разі подання відповідному органу виконавчої влади або місцевого самоврядування необхідної землевпорядної документації, тобто, проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка погоджена у встановленому порядку, такий орган фактично зобов'язаний затвердити поданий йому проект землеустрою.

При цьому орган виконавчої влади або місцевого самоврядування не наділений повноваженнями щодо оцінки змісту поданої йому на затвердження документації, а зобов'язаний діяти у відповідності до нормативного припису, визначеного ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції вірно прийшов до висновку задовольняючи адміністративний позов, так як позивач по справі лише один раз намагався скористатись своїм правом на отримання земельних ділянок в межах двох гектарів, що відповідає вимогам статті 116 Земельного кодексу України. Також, колегія суддів вважає зазначити, що оскільки позивачем подавався відповідачу на затвердження погоджений проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок, то останній повинен був затвердити такі проекти у двотижневий строк.

Однак, відповідач, у порушення наведених вище приписів чинного законодавства України, передбачених ним дій не вчинив, натомість відмовив у затвердженні документації із землеустрою, що свідчить про протиправність таких дій та рішень суб'єкта владних повноважень. Відмовляючи в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення позивачу земельних ділянок, Головне управління Держземагенства у Львівській області керувалось п.4 ст.116, п.7 ст.118 Земельного кодексу України. Однак, невідповідність положень проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації може бути лише підставою для відмови у його погодженні, як це передбачено ч.6 ст.186-1 Земельного кодексу України, а не для відмови у його затвердженні. При цьому, виходячи з норм ст.118, 186-1 Земельного кодексу України, перевірка положень проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок на відповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації віднесена (в даному випадку) до компетенції Управління Держземагенства у Миколаївському районі, а не Головного управління Держземагенства у Львівській області, яке повноважне лиш затвердити такий проект.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.160, ст.ст. 195, ст. 196, ч.1 п.1 ст. 199, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст. 206, 254 КАС України, колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Держземагенства у Львівській області - залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2015 року по справі №813/4192/15 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя С.І. Богаченко

Суддя Д.М. Старунський

Суддя А.І. Рибачук

Повний текст ухвали виготовлено 17 грудня 2015 року.