Справа № 2-а-8622/11
Суддя: Букрєй С. П.
Дата ухвалення: 2011-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-8622/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.08.2011

Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області

ОСОБА_1, розглянувши у письмовому провадженні м. Артемівську адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради Донецької області про визнання дій неправомірними та стягнення недоотриманої щорічної разової грошової допомоги на оздоровлення за 2010-2011 роки, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради Донецької області про визнання відмови відповідача щодо виплати разової грошової допомоги неправомірною і стягнення недоотриманої щорічної разової грошової допомоги на оздоровлення за 2010-2011 рік в сумі 9 405 грн., мотивуючи позовні вимоги тим, що вона є учасником ліквідації аварії на Чорнобильскій АЕС 2 категорії, внаслідок чого вона стала інвалідом 3 групи і перебуває на обліку в УПСЗН Артемівської міської ради Донецької області. В обгрунтування своїх позовних вимог вказав, що відповідно до вимог ст. 48 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", особам, яким встановлена 3 група інвалідності виплачується разова компенсація у розмірі пяти мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати встановлюється на момент виплати, тобто розмір грошової одноразової компенсації, згідно з вищевказаним законом, повинен був складати: 941 грн. х 5 = 4 705 грн., у 2011 році 960 грн. х 5 = 4 800 грн. Однак УПСЗН Артемівської міської ради порушило її права, нарахувавши їй одноразову грошову допомогу та виплативши 21.01.2011 року за 2010 рік з порушенням вимог діючого законодавства у розмірі 100 грн. і за її заявою перерахувати розмір компенсації та виплатити компенсацію відмовляється. Просить визнати дії відповідача щодо відмови в перерахунку та виплати недоотриманої одноразової грошової компенсації неправомірними та стягнути недоотриману суму компенсації у розмірі 9 405 грн.

В судове засідання позивач, який був повідомлений про час розгляду справи, не зявився, у особистій письмовій заяві зазначив, що просить розглянути справу у його відсутність.

Відповідач, який був належним чином повідомлений про час розгляду справи , в судове засідання не зявився, надав суду заяву, зазначивши, що позов не визнає та просить розглянути справу у його відсутність.

Відповідно до положень ч.4 ст.122 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Відповідач в своїх запереченнях пояснив, що розмір одноразової компенсації на оздоровлення особам, які постраждали внаслідок Чорнобильскої катастрофи визначено постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 і складає для ліквідаторів аварії на ЧАЄС 2 категорії - 100 грн. На підставі особистої заяви від 10.03.2009 року про виплату допомоги по 2 категорії, щорічна допомога на оздоровлення за 2010 рік у розмірі 100 грн. виплачена 21.01.2011 року., за 2011 рік нарахована у розмірі 100 грн. та буде виплачена при надходженні коштів з держбюджету. Просив суд відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши надані докази в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2М, є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС 1 категорії, визнана інвалідом 3 групи внаслідок захворювання, отриманого під час ліквідації аварії та перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради Донецької області, як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням А № 118753 та довідкою МСЕК № 045082.

Відповідно до ч. 5 ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у разі визнання права на щорічну допомогу на оздоровлення з різних підстав, передбачених частиною другою цієї статті, надається одна з них за вибором. До встановлення інвалідності позивачка мала 2 категорію учасника ліквідації катастрофи на ЧАЕС, та отримувати допомогу на оздоровлення має право як учасник ліквідації аварії на ЧАЕС 2 категорії, або як інвалід 3 групи (1категорії).

Статтею 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які відносяться до другої категорії, виплачується в розмірі пяти мінімальних заробітних плат. Виплата здійснюється з мінімальної заробітної плати, яка склалася на момент встановлення інвалідності.

Розмір одноразової компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії був встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 „Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та складає - 100 грн.

Відповідно до довідки про виплату одноразової компенсації постраждалому від аварії на ЧАЄС відповідачем позивачу вказана компенсація у розмірі 100 грн. за 2010 рік нарахована та виплачена 21 січня 2011 року на рахунок № 34707 у відділенні Ощадбанку 21/01. За 2011 рік нарахована у розмірі 100 грн. та буде виплачена при надходженні коштів з держбюджету.

Згідно Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік від 23.12.2010 року розмір мінімальної заробітної плати з 01.01.2011 року становить 941 грн., з 01.04.2011 року 960 грн.

З матеріалів справи вбачається, що щорічну допомогу на оздоровлення було виплачено лише у сумі 100 грн.

Доводи відповідача про те, що матеріальна допомога не виплачувалась виходячи з фінансових можливостей у державі та розмірів, які встановлені Постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року, не можуть бути взяти до уваги, як необгрунтовані.

Законом України Про державні соціальні стандарти та Державні соціальні гарантіїпередбачено, що мінімальний розмір заробітної плати визначається виключно Законами України. При цьому Закони, які встановлювали мінімальні заробітні плати, не містили обмежень щодо застосування норм статті 48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до частини 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачені статтями 1, 3, ч. 2 ст. 6, статтею 8, ч. 2 ст. 19, статтями 22, 23, ч. 1 ст. 24 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене. Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов'язань, виходячи з положень принципу верховенства права, закріпленого як ст. 8 Конституції України, так і ст.8 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 2 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, справи Проніна проти України, справи Кечко проти України.

Також, згідно ч. 1 ст. 2 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського судувід 23.02.2006 p., рішення Європейського суду з прав людини є обов'язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції. Згідно ст. 17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського судусуди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Виходячи з принципу адміністративного судочинства - верховенства права та пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, яким є Постанова Кабінету Міністрів України, при вирішення даного спору треба застосовувати безпосередньо норму ст. 48 названого вище Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Доводи відповідача щодо ст. 62 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофипитання обчислення розміру виплат віднесено до компетенції Кабінету Міністрів є також необгрунтованими, оскільки Законом це не передбачено, і навпаки, Законом передбачено обов'язок Кабінету Міністрів України здійснювати застосування цих норм Закону.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивач як інвалід 3 групи, 2 категорії має право, на отримання щорічної разової грошової допомоги на оздоровлення згідно зі ст. 48 зазначеного Закону у розмірі пяти мінімальних заробітних плат та дії відповідача щодо відмови у виплаті щорічної разової грошової допомоги на оздоровлення, як ліквідатора на ЧАЕС 2 категорії згідно зі ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивизнати протиправними.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 92 Конституції України, ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", керуючись статтями 1, 2, 4, 5, 6, 10, 11, 14, 15, 17, 23, 48, 58, 69-71, 79, 86, 87, 94, 98, 104, 105, 111, 112, 114, 121, 160, 161, 162, 163, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради Донецької області про визнання дій неправомірними та стягнення недоотриманої щорічної разової грошової допомоги на оздоровлення за 2010-2011 роки задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради Донецької області щодо відмови у виплаті ОСОБА_2 щорічної разової грошової допомоги на оздоровлення в розмірі встановленому Законом України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильскої катастрофи.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради Донецької області за рахунок коштів Державного бюджету України здійснити виплату на користь ОСОБА_2 недоотриманої щорічної грошової разової допомоги на оздоровлення за 2010 -2011 роки у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат, виходячи із розміру мінімальної заробітної плати на день виплати, з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції прийнятої у письмовому провадженні подається до Апеляційного адміністративного суду Донецької області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя С. П.Букрєй