Справа № 621/2893/15-а
Суддя: Нестерцова Н. В.
Дата ухвалення: 2015-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № № 621/2893/15-а
Провадження № 2-а/621/100/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2015 року Зміївський районний суд Харківської області

в складі: головуючого судді Нестерцової Н.В.

секретаря Горобець Н.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора АП ВДАІ з обслуговування Зміївського району (м.Зміїв) ГУ МВС України в Харківській області ОСОБА_2 про визнання дій та постанови у справі про адміністративне правопорушення протиправними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

05.11.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до інспектора АП ВДАІ з обслуговування Зміївського району (м.Зміїв) ГУ МВС України в Харківській області ОСОБА_2, в якому просить визнати дії відповідача щодо винесення 19.10.2015 року постанови про накладення на нього адміністративного стягнення у звязку з вчиненням правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення протиправними у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. протиправними, скасувати вказану постанову.

В обгрунтування позову вказав, що 19.10.2015 року, близько 17 год. 10 хв. до його місця проживання приїхав інспектор ДАІ ОСОБА_2 з двома понятими, повідомив про скоєння ним ДТП та вимагав посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, при цьому не пояснюючи для чого.

Відмовившись надати документи ОСОБА_1 вказав, що вимоги інспектора незаконні, оскільки він не керує в даний час транспортним засобом і не має при собі посвідчення.

Незважаючи на це, ОСОБА_2 склав протокол про скоєння ДТП, і, коли він пішов до помешкання, склав постанову про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП.

ОСОБА_1 зазначив, що при складенні постанови йому не було розяснено права, передбачені ст.268 КУпАП що є грубим порушенням.

Вважаючи постанову про адміністративне правопорушення від 19.10.2015 року необгрунтованою та незаконною, просив її скасувати.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні наполягав на задоволенні позову, посилаючись на обставини, викладені у ньому.

Він підтвердив той факт, що на момент вимоги відповідача надати для перевірки посвідчення водія, реєстраційного документа на транспортний засіб не керував транспортним засобом, знаходився за місцем свого проживання, куди з"явився ІДАІ. У той момент, оскільки він не керував авто, документів при собі у нього не було. Щодо винесення постанови від 19.10.2015 року з підстав для складання протоколу за ст.124 КУпАП, позивач зазначив, що дійсно ДТП мала місце у серпні 2015 року у причетності до якої він не має відношення і справа розглядається судом.

Відповідач інспектор АП ВДАІ з обслуговування Зміївського району (м.Зміїв) ГУ МВС України в Харківській області ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності та заперечень проти позову не надавав.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, приходить до висновку про обґрунтованість позову і необхідність його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до постанови серії ПС2 №232802, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., зазначено, що ОСОБА_1 19.10.2015 року о 17 год. 05 хв. в с. Пролетарське по вул. Миру, при складенні адміністративного протоколу за ст.124 на вимогу не надав посвідчення водія. Водій від підпису та отримання постанови при свідках відмовився, сума штрафу оголошена. (а.с.4)

Відповідно до ч. 1 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стаття 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що постанова іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному КАС України з особливостями, встановленими цим кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно статті 162 того ж Кодексу при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Статтею 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги або подання прокурора на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень, зокрема скасовує постанову і закриває справу.

Частина 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не предявила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб, а також поліса (договору) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Суть адміністративного правопорушення, яка викладена відповідачем у постанові у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №232802 від 19.10.2015 року, не ґрунтується на фактичних даних (доказах) щодо керування особою, яка притягується до адміністративної відповідальності транспортним засобом, підстав вимагати у ОСОБА_1 посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Таким чином, вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП не доведене, що суперечить вимогам ст. ст. 251, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення і є, у сукупності з наявним порушенням процедури складання постанови по справі про адміністративне правопорушення, підставою для визнання постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 від 19.10.2015 року необґрунтованою та незаконною, та такою, що прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та (або) визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств та організацій.

Враховуючи вищевикладені обставини і висновки суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також той факт, що відповідач, в порушення ст. 71 КАС України, не довів вину позивача та правомірність свого рішення, суд вважає необхідним повністю задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Оскільки ухвалою судді від 02.12.2015 року ОСОБА_1 було відстрочено сплату судового збору, а судом ухвалюється рішення на користь позивача, судові витрати не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 6-8, 17-19, 69-71, 128, 158-163 КАС України, ст.ст. 1, 2, 9, 23, 121, 251, 256, 288, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії інспектора АП ВДАІ з обслуговування Зміївського району (м.Зміїв) ГУ МВС України в Харківській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 232802 від 19 жовтня 2015 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушенняпо протиправними.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 232802 від 19 жовтня 2015 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення про накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять пять ) грн.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: