Справа № 2а/607/24/15
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2015-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року Справа № 876/6750/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

ОСОБА_1,

з участю секретаря судового засідання Богдан А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційні скарги управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі та ОСОБА_2 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 червня 2015 року в адміністративній справі № 607/18052/14-а за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій неправомірними та зобовязання призначити пенсію на пільгових умовах,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із вказаним позовом, в якому зазначила, що з 1983 року по 2000 року працювала на Тернопільському комбайновому заводі та ДП «Завод товарів народного споживання» на посадах, які дають їй право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно зі статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Досягнувши відповідного віку, ОСОБА_2 звернулася до управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі (надалі УПФУ в м.Тернополі) із заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах, однак останній відмовив їй у цьому, посилаючись на відсутність необхідного стажу, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення.

Вважаючи такі дії відповідача неправомірними, позивач просила зобовязати УПФУ в м.Тернополі призначити їй пільгову пенсію, як такій, що працювала повний робочий день на роботах з шкідливими умовами праці за Списком № 2.

Крім того, просила скасувати рішення ГУ ПФУ в Тернопільській області за № 1 від 20.04.2012 р., яким їй до пільгового стажу зараховано більше 9-ти років, однак протиправно не надано оцінки періоду роботи з 01.06.2000 р. по 14.12.2005 р.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 червня 2015 року позов задоволено.

Визнано неправомірними рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років ГУПФУ в Тернопільській області за № 1 від 20.04.2012 р. та УПФУ в м.Тернополі за № 59 від 23.10.2014 р. про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах.

Зобовязано УПФУ в м.Тернополі призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах з 30.07.2014 р.

Не погодившись із зазначеною постановою, її оскаржив відповідач УПФУ в м.Тернополі, який вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, а при винесенні рішення судом допущено неповне зясування обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Тому просить скасувати оскаржувану постанову та поставити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що згідно акта перевірки, довідки про підтвердження особливого характеру роботи або умов праці, необхідних для призначення пенсії, від 16.10.2014 р. № 316 ОСОБА_2 працювала на ДП «Завод товарів народного споживання» ВАТ «ТеКЗ» на посаді маляра з 01.06.2000 р. по 14.12.2005 р. Накази про прийняття та звільнення, особові рахунки по нарахуванню заробітної плати працівників вказаного підприємства відсутні в архіві.

Крім того, зазначає, що згідно наказу № 35 від 31.10.2003 р. «Про атестацію робочих місць робітників, ІТП, службовців за умовами праці в ДП «ЗТНС» » та на підставі наказу по ВАТ «ТеКЗ» № 71 від 15.08.2003 р. «Про атестацію робочих місць робітників, ІТП, службовців за умовами праці» повинна була бути проведена атестація робочого місця ОСОБА_2 за професією маляра, але висновок про проведення атестації в архіві відсутній.

За таких обставин, вважає, що стаж, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах становить 03 роки 09 місяців 19 днів, що недостатньо для призначення пільгової пенсії.

Також не погодилась із вказаним рішенням суду ОСОБА_2, яка оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним зясуван-ням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається зокрема на те, що судом першої інстанції задоволено позовні вимоги з 30.07.2014 р., проте до відповідача із заявою про призначення пільгової пенсії вона звернулася 30.07.2012 р., а тому й позовні вимоги повинні бути задоволені з 30.07.2012 р. Позивач зазначає, що раніше не могла звернутися до суду по захист своїх порушених прав, оскільки не з її вини пенсійний орган так довго розглядав її заяву.

Відповідно до частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційних скарг та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що дані апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, а саме жінки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджено наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 р. № 383 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 р. за № 1451/11731, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи.

Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затв. постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. №1173, розділом XV «Металообробка» передбачена посада «робочого по підвісці та зніманні деталей з фарбувального конвеєра та підвісці виробів в сушильні камери».

Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р. № 162, розділом XXXІІІ «Загальні професії» передбачена посада «маляра, зайнятого на роботах із застосуванням шкідливих речовин не нижче ІІІ класу небезпеки».

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_2 з 25 березня 1983 року працювала підсобною робітницею другого розряду цеху № 21 Тернопільського комбайнового заводу, з 01 червня 1984 року їй присвоєно третій розряд підсобної робітниці по підвісці і знаттю деталей з фарбувального конвеєра, з 15 червня 1985 року переведена на посаду учня маляра цеху № 21, з 15 жовтня 1985 року їй присвоєно перший розряд маляра цеху № 21, з 01 травня 1990 року переведена на посаду підсобної робітниці по підвісці і зняттю деталей з фарбувального конвеєра цеху № 21, з 01 січня 1992 року по 31 травня 2000 року переведена на посаду маляра першого розряду, з 01 червня 2000 року переведена на посаду маляра першого розряду в ДП «ЗТНС», з 01 липня 2003 року переведена на посаду маляра другого розряду в ДП «ЗТНС», з 01 липня 2004 року їй присвоєно третій розряд маляра в ДП «ЗТНС» і вона переведена згідно присвоєної кваліфікації, а 14 грудня 2005 року звільнена за статтею 38 КЗпП України за власним бажанням.

Зазначене підтверджується записами в її трудовій книжці.

Задовольняючи вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи доведено те, що позивач має відповідний стаж роботи, що дає їй право на призначення пільгової пенсії за віком.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів, відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильними.

Доводи УПФУ в м.Тернополі про недостатність стажу для призначення пільгової пенсії, колегія суддів до уваги не приймає, з огляду на наступне.

За поданою ОСОБА_2 заявою комісія при ГУПФУ в Тернопільській області прийняла рішення від 20 квітня 2012 року, яким зарахувала їй до пільгового стажу для призначення пенсії згідно статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи з 01 червня 1984 року по 15 червня 1985 року, з 01 травня 1990 року по 31 грудня 1991 року та фактично відпрацьований час в шкідливих умовах праці за періоди з 01 січня 1993 року по 31 травня 2000 року.

При цьому періоди роботи позивача з 01 червня 2000 року по 14 грудня 2005 року аналізу не піддавались.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року (надалі Порядок) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно із пунктом 20 Порядку, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

З наявної в матеріалах справи довідки про характер виконуваної роботи на посадах, які дають право на пенсію на пільгових умовах за сп.№ 2 пост. № 36 від 2003 р., видно, що ОСОБА_3 з 01 червня 2000 року працювала в металообробці в якості маляра, зайнятої на роботах із застосуванням шкідливих речовин не нижче ІІІ-го класу небезпеки.

Як видно з трудової книжки, останньою посадою на якій працювала ОСОБА_3 до звільнення, 14 грудня 2005 року, була вищезазначена посада маляра.

Колегія суддів зазначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а тому визначення пільгового стажу є можливим на підставі поданої трудової книжки.

Відповідно до пункту 18 Порядку за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Судовим розглядом встановлено, що допитані в судовому засіданні як свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які працювали разом з позивачем на посаді маляра, пояснили, що позивач дійсно працювала на посаді маляра із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки. Також зазначили, що їм пенсійним органом призначена пенсія на пільгових умовах з врахуванням даної посади маляра.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про зарахування до пільгового стажу позивача періоду роботи на посаді маляра, зайнятого на роботах із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_3 має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, оскільки на час звернення про призначення пенсії на пільгових умовах вона досягла відповідного віку, її загальний трудовий стаж перевищував 20 років та пільговий стаж становив не менше 10 років, що підтверджується записами в трудовій книжці та матеріалами справи.

Доводи ОСОБА_3 про те, що пільгова пенсія повинна бути їй призначена з 30 липня 2012 року, колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Як видно з наявної в матеріалах справи копії заяви ОСОБА_3 про призначення пільгової пенсії, з такою вона звернулась до УПФУ в м.Тернополі 30.07.2014 р.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність зобовязання УПФУ в м.Тернополі призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах саме з 30.07.2014 р.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційних скарг зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198 п.1 ч.1, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі та ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 червня 2015 року в адміністративній справі № 607/18052/14-а без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Р.Й. Коваль

Судді В.В.Гуляк

ОСОБА_6

Ухвала в повному обсязі складена 21 грудня 2015 року.