Справа № 523/18437/14-а
Суддя: Пепеляшков О. С.
Дата ухвалення: 2015-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2015 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Пепеляшкова О.С.

при секретарі Лапчинській О.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, державного нотаріуса Другої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_2, державного нотаріуса Четвертої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про визнання недійсним технічного паспорту на домоволодіння, частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, зобовязання здійснення певних дій,

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом звернувся ОСОБА_1, який вказав, що є власником домоволодіння № 48 по вул.Дунаєвського в м.Одесі, а ОСОБА_4 24.10.2007р. отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на домоволодіння № 50 вул.Дунаєвського в м.Одесі на підставі сфальсифікованого технічного паспорту від 04.09.2007р., так як гараж зображений за літерою «О» на ділянки № 50 по вул. Дунаєвського в м. Одесі перестав існувати ще 29-30 квітня 2007 року, а загальна площа ділянки № 50 не дійсна, оскільки в технічному паспорті від 04.09.2007р. відсутній запис про надлишки земельної площі відповідно рішенню Ленінського райвиконкому № 877 від 06.07.1973р. на 600 кв.м. За твердженням позивача сарай-гараж за літерою «О» був збудований на надлишках земельній площі, забраної з ділянки № 48, перевищуючій і договір купівлі-продажу 1958 року на ім'я ОСОБА_5 на земельну площу 576 кв.м., завіреного Фонтанською сільською радою Комінтернівського району Одеської області і перевищуючій рішення Ленінського виконкому від 06.07.1973 року на 600 кв.м. - тому він не узаконювався.

Також позивач стверджував, що йому стало відомо, що 05 листопада 2013 року Суворовським судом було встановлено не існування гаражу за літерою «О» на ділянки № 50 29-30 квітня 2007 року у ОСОБА_4

На підставі викладеного позивач вточнивши позовні вимоги просив:

- визнати частково недійсним свідоцтво про право спадщини за законом BKA № 583969 на ім'я ОСОБА_4 в частині зазначення наявності гаражу за літерою «О» відповідно до технічного паспорту ділянки № 50 по вул. Дунаєвського в м. Одесі від 04.09.2007р.;

- визнати частково недійсним свідоцтво про право спадщини за законом BKA № 583969 на ім'я ОСОБА_4 в частині значеній площі земельній ділянки, на якої розташовані будівля та господарські споруди, а саме зазначені площі 657 кв.м замість 576 кв.м відповідно до договору купівлі-продажу 1958 року;

- визнати недійсним технічний паспорт на домоволодіння № 50 по вул. Дунаєвського в м. Одесі, виготовлений КП ОМТБІ та РОН ОМР від 04.09.2007р. на імя померлого 12.03.2007р. ОСОБА_6;

- зобовязати КП БТІ ОМР виготовити нову технічну документацію на домоволодіння № 50 по вул. Дунаєвського в м. Одесі на імя окремо ОСОБА_6 та ОСОБА_4 без наявності неіснуючого гаражу за літерою «О» й з наявністю надлишки земельної площі 654кв.м. 576 кв.м. = 81 кв.м.

В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини, а також додатково зазначив, що відсутність гаражу під літ. «О» вже доведена іншим судовим рішенням, що розмір земельної площі ділянки № 50 - 657 кв.м. теж фальсифікація, як і контури лівого і правого кордонів ділянки № 50 і площа сараю-гаражу літ. «О» розташування сараю-гаражу літ. «О» від будівлі за літ. «И», розташування будівлі літ. «З», а також відсутність чотирьох будівель «Е», «Д», «Ж» і «О»; крім того, судовий експерт сказав, що на ділянки № 50 не надлишки, а самозахват земельної площі з ділянки № 48, оскільки рішення про надання надлишків у тимчасове користування не існує.

Представники відповідачів до суду не зявились, відповідачі повідомлялись про час та місце розгляду справи належним чином та своєчасно, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

В судовому засіданні представник третьої особи заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що чисельними судовими рішеннями встановлено відсутність порушень з приводу визначення розміру земельної ділянки третьої особи, встановлено відповідність розмірів земельної ділянки під № 50 до технічного паспорту від 04.09.2007р., та зазначав, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними, розглядалися судами різних інстанцій, по ним вже є рішення, що підтверджують належність зруйнованої будівлі літ. «О» до земельної ділянки за № 50 по вул. Дунаєвського в м. Одесі.

Вислухавши пояснення позивача та представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24 грудня 2003 року ОСОБА_7 передав ОСОБА_6 наступне спадкове майно: житловий будинок під № 50 по вулиці Дунаєвського в місті Одесі, який складається з однієї камяної будівлі, зазначеної в схематичному плані під літерою «А» житловою площею 41,5 кв.м. та надвірних господарчих будівель та споруд, зазначених літерами: «Б» - л.кухня, «В,Г,Д,З» - сараї, «Е» - навіс, «Ж,И» - вбиральня, «О» - гараж, 1-3 огорожа, І мостіння, ІІ - цистерна, розташованих на земельній ділянці площею 657 кв.м.

Також, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.10.2007р., виданого Другою Одеською державною нотаріальною конторою, р.№ 3-4411, бланк ВКА №583969, зареєстрованого КП «ОМБТІ та РОН» в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 06.11.2007 року, в книзі 163-201, номер запису 16267, р. № 20591538, ОСОБА_4 є власником житлового будинку з господарчими спорудами, що відповідно до технічного паспорту від 04.09.2007р. в цілому складається з одного житлового будинку під літ. «А», житловою площею - 41,5 кв.м., загальною площею - 70,9 кв.м., та господарчих споруд під літ. «Б» - літня кухня, «В», «Г», «Д» - сарай, «Е» - навіс, «Ж», «И» - убиральня, «З» - сарай, «О» - гараж, «І» - мостіння, «II» - цистерна, «№ 1-3» -огорожа, розташованих на земельній ділянці, площею 0,657 га (657 кв.м.), що знаходиться за адресою: місто Одеса, вулиця Дунаєвського, 50.

Відповідно до свідоцтва про право власності на домоволодіння від 16 серпня 2000 року ОСОБА_8 належало на праві приватної власності домоволодіння, що складається з одного житлового будинку літ. «А», загальною площею 47,7 кв.м., житловою площею 19,0 кв.м., літньої кухні під літ. «Б», сараю літ. «В», туалету літ. «Г», відображених у технічному паспорті від 07.08.2000р.

Також згідно Договору довічного утримання ОСОБА_8 передав у власність ОСОБА_1 житловий будинок під № 48, що знаходиться в місті Одесі по вулиці Дунаєвського та складається в цілому з однієї камяної будівлі житловою площею 19,0 кв.м., зазначеної на схематичному плані під літ. «А» та надвірних господарчих споруд під літ. літ.: «Б» - літня кухня, «В» - сарай, «Г» - прибиральня, І мостіння, ІІ цистерна, №1 огорожа, розташованих на земельній ділянці розміром 960 кв.м.

29-30 квітня 2007 року ОСОБА_1 був знесений гараж, відображений у технічному паспорті від 04.09.2007р. під літ. «О», який належав на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.10.2007р., виданого Другою Одеською державною нотаріальною конторою, р.№ 3-4411, бланк ВКА №583969, ОСОБА_4. Крім того ОСОБА_1 зайняв площу земельної ділянки, на якій знаходився гараж шляхом встановлення огорожі.

Вказана обставина встановлена судовим рішенням від 05.11.2013р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок знищення нерухомого майна, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом встановлення спільних меж, про усунення перешкод у здійсненні реконструкції житлового будинку з господарчими спорудами та приватизації земельної ділянки, про відшкодування моральної шкоди, справа № 1527/2-75/11.

Відповідно до положень ч.1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Зазначеним рішенням також встановлено, що на момент оформлення ОСОБА_8 права власності на домоволодіння по вулиці Дунаєвського, 48 площа земельної ділянки складала 960 кв.м. та не включала площу гаражу, який було зруйновано ОСОБА_1 та який знаходився за адресою вулиця Дунаєвського, 50; на момент укладення договору довічного утримання між ОСОБА_8 та ОСОБА_1В площа земельної ділянки також складала 960кв.м. і також не включала площу зруйнованого гаражу.

Навпаки, зруйнований гараж (земельна ділянка під ним) входила до площі земельної ділянки № 50 по вулиці Дунаєвського в місті Одесі що також встановлено висновком судової будівельно-технічної експертизи № 14826 від 28.07.2009р., підтверджено належність гаражу до земельної ділянки за адресою: місто Одеса, вулиця Дунаєвського, 50, що знаходиться у власності ОСОБА_4

Крім того суд звертає увагу на ту обставину, що відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, у звязку з чим гараж літ. «О» належав ОСОБА_4 з дня смерті спадкодавця ОСОБА_6, який помер 12.03.2007р., а був знесений позивачем 29-30 квітня 2007 року, з підстав чого судом також не приймаються до уваги посилання ОСОБА_1 на неможливість прийняття ОСОБА_6 у спадщину неіснуючої будівлі.

Факт того, що площа земельної ділянки домоволодіння по вулиці Дунаєвського, 48 складала 960 кв.м. і не включала площу зруйнованого гаражу та який знаходився за адресою вулиця Дунаєвського, 50; на момент укладення договору довічного утримання між ОСОБА_8 та ОСОБА_1В площа земельної ділянки також складала 960кв.м. і також не включала площу зруйнованого гаражу, а земельна ділянка під зруйнованим гаражем входила до площі земельної ділянки № 50 по вулиці Дунаєвського в місті Одесі встановлено також Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 30.11.2011р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_9 до комунального підприємства «ОМБТІ та РОН», виконавчого комітету Одеської міської ради, за участю третьої особи ОСОБА_4, про визнання дій неправомірними, визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на домоволодіння, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, зобовязання вчинити певні дії справа № 2-а-269/10.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи при прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином суд доходить до висновку про те, що включення до технічного паспорту наявності гаражу за літерою «О», виготовленого КП ОМТБІ та РОН ОМР від 04.09.2007р. на імя померлого 12.03.2007р. ОСОБА_6 не порушує будь-яким чином права позивача.

Стосовно визначення в технічному паспорті, виготовленого КП ОМТБІ та РОН ОМР від 04.09.2007р. на домоволодіння № 50 по вулиці Дунаєвського в місті Одесі розміру земельної ділянки в розмірі 657 кв.м., суд виходить з наступного.

В обґрунтування заявлених позовних вимог в цій частині позивач посилався, зокрема, на рішення владного органу, яке було ухвалене у 1973 році, але рішення Ленінської районної ради працівників 1973 року жодним чином не стосується позивача, а зазначеною вище постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 30.11.2011р. по справі № 2-а-269/10 встановлено, що збільшення розміру земельної ділянки домоволодіння № 50 по вулиці Дунаєвського в місті Одесі в розмірі 657 кв.м. не може порушувати прав ОСОБА_1, так як площа його ділянки не зменшилась.

Крім того, вказана обставина розміру земельної ділянки, що знаходиться в користуванні позивача, підтверджується наданою ним же копією висновку експерта від 01.12.2015р. в частині визначення розміру земельної ділянки ОСОБА_1 972,65 кв.м., в той час як згідно копії договору довічного утримання від 10.10.2000р. ОСОБА_1 перейшло у власність домоволодіння № 48 по вул.Дунаєвського в м.Одесі, розташоване на земельній ділянці площею 960 кв.м.

На підставі викладеного суд дійшов до висновку про те, що права та інтереси позивача у сфері публічно-правових відносин з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій в даному випадку не порушені, а тому захисту не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10-12, 41, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, державного нотаріуса Другої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_2, державного нотаріуса Четвертої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про визнання недійсним технічного паспорту на домоволодіння, частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, зобовязання здійснення певних дій залишити без задоволення в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя