Справа № 754/12228/15-а
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2015-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Грибан І.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 грудня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючий-суддя Грибан І.О.

судді Беспалов О.О., Парінов А.Б.

за участі :

секретар с/з Артюхіна М.А.

пр-к апелянта Ковальчук І.Б.

позивач ОСОБА_4

пр-к позивача ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва на постанову Деснянського районного суду м.Києва від 22 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Київський мотоциклетний завод» про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просив визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва щодо відмови призначити пенсію на пільгових умовах і зобов'язати призначити пенсію за віком за списком № 2 з 02.01.2014 року.

Постановою Деснянського районного суду м.Києва від 22 жовтня 2015 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає на порушення судом першої інстанції матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове - про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач по досягнення ним 55 років звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва з заявою про призначення пільгової пенсії.

Управлінням Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва проведено зустрічну звірку, під час якої виявлено розбіжності в документах та за наслідками якої 28.04.2015 року позивачу було відмовлено в призначенні пільгової пенсії за Списком № 2. Відмова позивачем не оскаржувалась.

В подальшому позивач звернувся до суду із заявою про встановлення факту, за наслідками розгляду якої рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 30.07.2015 року встановлено факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_4 в період з 12 червня 1981 року по 11 березня 1994 року виконував роботи з напівавтоматичного зварювання особливо складних і відповідальних деталей, вузлів і конструкцій рами мотоцикла із вуглецевої сталі, зі шкідливими умовами праці, повний робочий день.

14.08.2015 року позивач на підставі рішення Деснянського районного суду м.Києва від 30.07.2015 року повторно звернувся до Управлінням Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва з заявою про призначення пільгової пенсії за Списком № 2.

Листом від 17.08.2015 року № 5243/09/С-484 Управлінням Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва відмовлено позивачу в розгляді заяви з тих підстав, що рішенням суду такий обов'язок не покладався.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся з даним позовом в суд.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для призначення позивачу пільгової пенсії за Списком № 2.

Надаючи правову оцінку встановленим в справі обставинам та фактам , колегія судді звертає увагу на наступне.

Відповідно до ст.8,10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом; особи, яким до дня набрання чинності цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» (крім соціальних пенсій) або була призначена пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) за іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за Законом України «Про пенсійне забезпечення» - за умови, якщо вони не отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел, а також у випадках, передбачених цим Законом, - члени їхніх сімей. Право на отримання довічної пенсії та одноразової виплати за рахунок коштів накопичувальної системи пенсійного страхування мають застраховані особи і члени їхніх сімей та/або спадкоємці на умовах та в порядку, визначених цим Законом. Особи, які не підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, але добровільно сплачували страхові внески в порядку та розмірах, встановлених законом, до солідарної системи та/або накопичувальної системи пенсійного страхування, мають право на умовах, визначених цим Законом, на отримання пенсії і соціальних послуг за рахунок коштів Пенсійного фонду та/або отримання довічної пенсії чи одноразової виплати за рахунок коштів накопичувальної системи пенсійного страхування. Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно п. б) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право па пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо пенсійного забезпечення» від 02.03. 2015 року № 213- VІІІ, який набрав чинності з 01.04.2015 року п. б) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» викладено в наступній редакції: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців у чоловіків.

У відповідності до ст.83 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії призначаються з дня звернення за пенсією.

Застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» регулює Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 року за № 1451/11731 (далі - Порядок №383).

Відповідно до п. 3 Порядку № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року

Тобто, після 22.08.1992 року стаж пільгової роботи підтверджується результатами атестації робочих місць за умовами праці.

Згідно з пунктами 1 і 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 (набрала чинності з 21.08.1992 року), атестація проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктом 4 вище згаданого Порядку та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41, періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Відповідно до п. 10 Порядку № 383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Відповідно до абзаців 1, 2 п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Тобто уточнююча довідка надається підприємством у разі відсутності в трудові книжці особи відомостей про стаж роботи, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, яка підтверджує саме спеціальний стаж роботи та її характер, а не право особи на пільгову пенсію. Дана довідка призначена для подальшого її надання особою, що оформлює пенсію, відповідним органам Пенсійного фонду України, які в свою чергу визначають наявність підстав і права особи на пенсію на пільгових умовах.

Отже, необхідними умовами для виникнення у позивача права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 10.09.2013р. (справа №21-183а13) та від 25.11.14р. (справа №21-519а14).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при повторному зверненні до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м.Києва щодо призначення пільгової пенсії надано лише копію рішення Деснянського районного суду м.Києва від 30.07.2015 року про встановлення факту роботи.

Відповідач листом від 17.08.2015 року № 5243/09/С-484 повідомив, що підстави для призначення пенсії на пільгових умовах згідно зазначеного судового рішення відсутні.

Разом з тим, відповідно до п. 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців з дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Наразі, відповідачем, за умови неподання заявником належних документів, не запропоновано їх надати або в іншій спосіб усунути недоліки заяви від 14.08.2015 року.

Також, колегія суддів звертає увагу, що питання ступеню шкідливості та тяжкості умов праці, віднесення їх до Списку №1 чи до Списку №2 є компетенцією органів Пенсійного фонду України при вирішенні питання щодо призначення пенсії.

Суд першої інстанції на зазначене вище увагу не звернув та помилково зобов'язав відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, що є передчасним.

Крім того, рішення про відмову у призначення пенсії позивачу за наслідками розгляду заяви від 14.08.2015 року Управлінням не приймалось.

За таких підстав, колегія суддів вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та з метою належного способу захисту прав позивача зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва повторно розглянути заяву ОСОБА_4 про призначення пенсії від 14.08.2015 року.

У відповідності до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове якщо встановить порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст.160, 195, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва - задовольнити частково.

Постанову Деснянського районного суду м.Києва від 22 жовтня 2015 року - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва щодо відмови в розгляді заяви від 14.08.2015 року про призначення пенсії неправомірними..

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва повторно розглянути заяву ОСОБА_4 про призначення пенсії від 14.08.2015 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя О.О.Беспалов

Суддя А.Б.Парінов

Повний текст виготовлено - 24.12.2015 р.

Головуючий суддя Грибан І.О.

Судді: Парінов А.Б.

Беспалов О.О.