Справа № 804/2680/15
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

24 листопада 2015 рокусправа № 804/2680/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Шелеповій Ю.О.

за участю представників:

позивача: - ОСОБА_1 (НОМЕР_1)

відповідача: - не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів Дніпропетровської області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 березня 2015 року

у справі № 804/2680/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Еліксір»

до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів Дніпропетровської області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Еліксір» звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 23.01.2015.

Позовні вимоги обґрунтовані помилковістю висновків податкового органу про порушення позивачем податкового законодавства при відображенні в податковому обліку господарських операцій з його контрагентами ТОВ «Прод-Ресурс», ТОВ «Солархейт», ТОВ «Креденсінвест», ТОВ «Будівельна компанія «АРС Девелопмент». Належним чином оформленими первинними документами: договорами, видатковими та податковими накладними, актами надання послуг підтверджено реальність господарських відносин між позивачем та вказаними підприємствами за вересень 2014 року та повязаність отриманих робіт та послуг з господарською діяльністю позивача. На момент здійснення господарських операцій наведені вище контрагенти були платниками податку на додану вартість та володіли належною правосубєктністю для укладання правочинів. Податкове законодавство не містить норм, які б ставили в залежність право платника податку на формування податкового кредиту від можливих порушень податкової дисципліни з боку його контрагентів або зобовязували б платників податків контролювати дотримання своїми контрагентами норм законодавства.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.03.2015 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 23.01.2015, яким було збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість за основним платежем у розмірі 54757 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 13689,25 грн.

Постанову суду мотивовано тим, що з наданих позивачем документів вбачається, що укладені ТОВ «Еліксір» правочини мали на меті настання реальних правових наслідків, що обумовлені ними. Правовідносини за спірними правочинами в повній мірі відображені в бухгалтерському та податковому обліку позивача.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Відповідач зазначає, що в ході проведення перевірки позивача не виявлено підтвердження того, що контрагенти ТОВ «Прод-Ресурс», ТОВ «Солархейт», ТОВ «Креденсінвест», ТОВ «Будівельна компанія «АРС Девелопмент» мали взаємостосунки з позивачем, задекларували податкові зобовязання та підтвердили податковий кредит позивача на зазначену суму; не підтверджена реальність здійснення операцій; не встановлено фактичного (реального) надання робіт (послуг), не виявлено первинних документів по яких відбувалася поставка (надання) товару, (робіт, послуг) позивачу, рух цих товарів (робіт, послуг), а також документів, що підтверджують прийняття та оприбуткування товарів (робіт, послуг); встановлена дефектність наданих позивачем первинних документів, не виявлено фактичного відвантаження товарів, їх реального транспортування та зберігання, не виявлено належним чином складених первинних документів, по яких відбувався рух товарів (послуг) від продавця до покупця, а також документів, що підтверджують прийняття, оприбуткування та відвантаження ТМЦ; при здійсненні контролю за додержанням ліцензійних умов провадження діяльності з надання послуг перевезення не має можливості встановити чи є достатньою кількість субєктів господарювання на час перевірки інженерно-технічних працівників, які забезпечують виконання робіт, відсутність необхідної техніки, обладнання, власної або діючих договорів на її оренду; при складанні видаткових та податкових накладних, актів, опис товарів/послуг та їх кількість, обсяг виписані невірно, внаслідок чого неможливо ідентифікувати вказані товари (роботи, послуги), встановити їх кількість та обсяг відповідно до кодів УКТЗЕД.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином.

Представник позивача в судовому засіданні просить залишити без змін постанову суду першої інстанції, а апеляційну скаргу без задоволення, зазначає, що судом було прийняте законне та обґрунтоване рішення.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Еліксір» з питань дотримання податкового законодавства України з податку на додану вартість при документальному підтвердженні господарських відносин придбання товарів (робіт, послуг) у ТОВ «Прод-Ресурс» (), ТОВ «Солархейт» (), ТОВ «Креденсінвест» (), ТОВ «Будівельна компанія «АРС Девелопмент» () за вересень 2014 року та подальшої їх реалізації, реальності та повноти відображення в обліку, за результатами якої складено акт №9949/04-63-22-03/32197328 від 31.12.2014.

Перевіркою встановлено, що документально не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із контрагентами, їх вид, обсяг, якість та розрахунки по ланцюгу постачання - контрагенти-постачальники: ТОВ «Прод-Ресурс», ТОВ «Солархейт», ТОВ «Креденсінвест», ТОВ «Будівельна компанія «АРС Девелопмент» - ТОВ «Еліксір»;

Встановлена відсутність об'єктів оподаткування податком на додану вартість при придбанні та продажу товарів (послуг), які підпадають під визначення ст.ст. 22, 185, 187, 189 Податкового кодексу України;

встановлено часткове відображення в податковому обліку господарських операцій та розрахунків по ланцюгу постачання - контрагенти-постачальники: ТОВ «Прод-Ресурс», ТОВ «Солархейт», ТОВ «Креденсінвест», ТОВ «Будівельна компанія «АРС Девелопмент» - ТОВ «Еліксір»;

в порушення пп.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, ст.185, п.198.1, п.198.2, 198.3, 198.6 ст.198, п.200.1, п.200.2 ст.200, п.201.1, п.201.10 ст.201 ПК України позивач сформував податковий кредит звітного періоду на підставі податкових накладних, які складені з порушенням встановленого законодавства України порядку та формою і не підтверджені первинним документами (актами, довідками, товарно-транспортними документами тощо), в результаті чого за вересень 2014 року завищено суму податкового кредиту у податковій звітності з ПДВ на загальну суму 54756,67 грн., що призвело до заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання і сумою податкового кредиту та суми ПДВ, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет, на загальну суму 54757 грн.

На підставі акту перевірки, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 23.01.2015, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 68446,25 грн., в т. ч. за основним платежем - 54757 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 13689,25 грн.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про помилковість висновків відповідача.

Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності).

При цьому, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.2. ст.198 ПК України).

Згідно з п.198.3. ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п.201.1. ст.201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках обов'язкові реквізити.

Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг (п. 201.4 ст.201 Податкового кодексу України).

Згідно з п.201.6 ст.201 Податкового кодексу України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України).

Отже з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції; установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Господарською операцією, згідно ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Також вказана вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків, як обов'язкова ознака господарської операції, кореспондується і з нормами Податкового кодексу України.

У відповідності до п.2 ст.3 вказаного Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обовязковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Правила податкового обліку визначаються відповідними нормативними документами, що регламентують порядок оподаткування в Україні.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена пп.1.2 п.1, пп.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.95 за №168/704, згідно якому первинні документи це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Згідно ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкуванням оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обовязкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Пунктом 2.4 Положення № 88, який наведено вище, встановлено, що первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обовязкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

При цьому, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем (Покупець) та ТОВ «Прод-Ресурс» (Постачальник) укладено договір поставки від 22.09.2014 №38/09, відповідно до якого Постачальник постачає (продає) Покупцю товар (моностеарат гліцерину/40, хондроітін сульфата), а Покупець зобовязується прийняти його та сплатити за нього грошові кошти. Згідно з п.2.1 договору постачання товару здійснюється за домовленістю сторін у кожному окремому випадку, при цьому, поставка товару може бути здійснена за допомогою послуг третіх осіб (перевізника). Розрахунки між сторонами за умовами цього договору здійснюються у національній валюті України шляхом перерахування Покупцем відповідної грошової суми на розрахунковий рахунок Постачальника відповідно до банківських реквізитів, вказаних у договорі. Розрахунок за товар, що постачається, здійснюється Покупцем за кожну відповідну партію товару протягом 90 (девяноста) календарних днів з дня отримання такої партії товару, підставою для чого є відповідний рахунок або видаткова накладна (п.4.1, 4.4 договору).

Фактичне виконання цього договору підтверджується наступними первинними документами: видатковими накладними №691 від 29.09.2014 на загальну суму 34000,00 грн., №850 від 30.09.2014 на загальну суму 34440,00 грн., податковими накладними №691 від 29.09.2014 на загальну суму 34000,00 грн., в т. ч. ПДВ 5666,67 грн., №850 від 30.09.2014 на загальну суму 34440,00 грн., в т. ч. ПДВ 5740,00 грн., оборотно-сальдовими відомостями по рахунку 201 за вересень 2014 року січень 2015 року, платіжним дорученням №735 від 13.10.2014 р. на загальну суму 4790,80 грн. та платіжним дорученням №1460 від 10.06.2015 р. на загальну суму 63609,20 грн.

Придбаний товар використаний позивачем у власній господарській діяльності для виробництва продукції (крем «СтопАртрит» та «Стопбіль»), що підтверджується нормами витрат на виробництво кремів «СтопАртрит» та «Стопбіль», висновками державної санітарно-епідеміологічної експертизи №55464 від 03.09.2014 та №14695 від 04.03.2014, інструкціями на креми «СтопАртрит» та «Стопбіль». Виготовлений із придбаної сировини крем «СтопАртрит» та «Стопбіль» реалізовані ТОВ «Аптека Мірра», на підтвердження чого свідчить договір поставки №08/08 від 08.08.2014, видаткові накладні №361, 364, 363, 366, 370, 371, 369, 362, 367, 368 від 25.12.2014.

23.09.2014 між позивачем (Замовник) та ТОВ «Солархейт» (Виконавець) укладено договір про надання транспортно-експедиторських послуг, згідно з яким Виконавець надає транспортно-експедиторські послуги Замовнику за його замовленням та на підставі товарно-транспортної накладної на умовах цього договору. За надані послуги Замовник сплачує Виконавцю винагороду згідно наданих Виконавцем Замовнику рахунків (п.1.2 договору). Відповідно до п.4.1, п.4.2 договору оплата вартості наданих послуг з перевезення вантажу відбувається на підставі наданого рахунку-фактури шляхом внесення Замовником на рахунок Виконавця плати у розмірі 100% від вартості наданих послуг протягом 10-х банківських днів з дати надання Виконавцем відповідного рахунку. Замовник протягом 10-ти робочих днів підписує надані Виконавцем 2 примірника акта наданих послуг та повертає Виконавцю один примірник підписаного акта або надає Виконавцю письмову мотивовану відмову.

Фактичне виконання цього договору підтверджується наступними первинними документами: актом надання послуг №0923/05 від 23.09.2014 на загальну суму 180,00 грн., податковою накладною №50 від 23.09.2014 на загальну суму 180,00 грн., в т. ч. ПДВ 30,00 грн., платіжним дорученням №979 від 20.01.2015 на загальну суму 180,00 грн.

Отримані транспортно-експедиційні послуги використані позивачем у власній господарській діяльності для поставки товару на користь ТОВ «НВП «Укрпромінвест-05», що підтверджується видатковою накладною №226 від 23.09.2014, довіреністю №68 від 23.09.2014, платіжним дорученням №191 від 22.09.2014.

15.09.2014 між позивачем (Замовник) та ТОВ «Солархейт» (Підрядник) укладено договір підряду №0809/1, за умовами якого Підрядник зобовязується в порядку та на умовах, визначених цим договором, на свій ризик, з використанням своїх матеріалів та засобів, виконати за завданням Замовника монтаж системи, а саме установку Сепаратора жирів. Відповідно до п.2.1 договору ціною договору є вартість виконаних робіт, за замовленням Замовника, згідно договору погодження ціни. Сума цього договору становить 58320,00 грн. Замовник зобовязується здійснити оплату за цим договором та протоколом погодження ціни не пізніше 90 календарних днів з моменту підписання акту приймання-передачі виконаних робіт (п.2.2 договору).

На підтвердження виконання означеного договору позивачем подано документи: договірна ціна на будівництво установки сепаратору жирів, протокол погодження ціни від 15.09.2014 на загальну суму 58320,00 грн., акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2014 року, довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за вересень 2014 року, зведена відомість ресурсів, податкова накладна №48 від 15.09.2014 на загальну суму 58320,00 грн., в т. ч. ПДВ 9720,00 грн., платіжні дорученнями №978 від 20.01.2015 на загальну суму 43940,00 грн., №812 від 06.11.2014 на загальну суму 10140,00 грн., №749 від 17.10.2014 на загальну суму 4240,00 грн.

22.08.2014 між позивачем (Покупець) та ТОВ «Арктік Торг» (Постачальник) укладено договір поставки №16, відповідно до якого Постачальник постачає (продає) Покупцю товар (сепаратор жирів без відстійника ST30 продуктивністю 30л/с RЭ7U-30), а Покупець зобовязується прийняти його та сплатити за нього грошові кошти. Згідно з п.2.1 договору постачання товару здійснюється за домовленістю сторін у кожному окремому випадку, при цьому, поставка товару може бути здійснена за допомогою послуг третіх осіб (перевізника). Розрахунки між сторонами за умовами цього договору здійснюються у національній валюті України шляхом перерахування Покупцем відповідної грошової суми на розрахунковий рахунок Постачальника відповідно до банківських реквізитів, вказаних у договорі. Розрахунок за товар, що постачається, здійснюється Покупцем за кожну відповідну партію товару протягом 90 (девяноста) календарних днів з дня отримання такої партії товару, підставою для чого є відповідний рахунок або видаткова накладна (п.4.1, 4.4 договору).

Фактичне виконання цього договору підтверджується видатковою накладною №0829/8 від 29.08.2014 на загальну суму 58485,00 грн., податковою накладною №69 від 29.08.2014 на загальну суму 58485,00 грн., в т. ч. ПДВ 9747,50 грн., платіжним дорученням №661 від 11.09.2014.

Придбане обладнання використано позивачем у власній господарській діяльності для виготовлення продукції власного виробництва.

25.09.2014 між позивачем (Покупець) та ТОВ «Креденсінвест» (Постачальник) укладено договір поставки №09/2014, відповідно до якого Постачальник постачає (продає) Покупцю товар (перегородка, шоу-бокс під крем), а Покупець зобовязується прийняти його та сплатити за нього грошові кошти. Згідно з п.2.1 договору постачання товару здійснюється за домовленістю сторін у кожному окремому випадку, при цьому, поставка товару може бути здійснена за допомогою послуг третіх осіб (перевізника). Розрахунки між сторонами за умовами цього договору здійснюються у національній валюті України шляхом перерахування Покупцем відповідної грошової суми на розрахунковий рахунок Постачальника відповідно до банківських реквізитів, вказаних у договорі. Розрахунок за товар, що постачається, здійснюється Покупцем за кожну відповідну партію товару протягом 90 (девяноста) календарних днів з дня отримання такої партії товару, підставою для чого є відповідний рахунок або видаткова накладна (п.4.1, 4.4 договору).

Фактичне виконання цього договору підтверджується: видатковою накладною №10 від 30.09.2014 на загальну суму 48000,00 грн., податковою накладною №10 від 30.09.2014 на загальну суму 48000,00 грн., в т. ч. ПДВ 8000,00 грн., оборотно-сальдовими відомостями по рахунку 204 за вересень 2014 року - січень 2015 року, оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 631 за серпень 2014 року січень 2015 року, платіжним дорученням №736 від 13.10.2015 на загальну суму 3374,00 грн., платіжним дорученням №1461 від 10.07.2015 на загальну суму 44626,00 грн.

Придбаний товар використаний позивачем у власній господарській діяльності для пакування продукції виробництва при відправці такої продукції контрагентам-покупцям, зокрема, ТОВ «Аптека Мірра».

10.09.2014 між позивачем (Замовник) та ТОВ «Будівельна компанія «АРС Девелопмент» (Підрядник) укладено договір підряду №0809/1, за умовами якого Підрядник зобовязується в порядку та на умовах, визначених цим договором, на свій ризик, з використанням своїх матеріалів та засобів, виконати за завданням Замовника роботи щодо влаштування системи електропостачання. Відповідно до п.2.1 договору ціною договору є вартість виконаних робіт, за замовленням Замовника, згідно договору погодження ціни. Сума цього договору становить 58000,00 грн. Замовник зобовязується здійснити оплату за цим договором та протоколом погодження ціни не пізніше 90 календарних днів з моменту підписання акту приймання-передачі виконаних робіт (п.2.2 договору).

Фактичне виконання цього договору підтверджується наступними документами: договірною ціною на обєкт система електропостачання, локальним кошторисом №2-1-1 на влаштування системи електропостачання, актом №1 приймання виконаних обєкту за вересень 2014 року, довідкою про вартість витрат за вересень 2014 року, зведеними відомостями ресурсів, податковою накладною №110 від 30.09.2014 на загальну суму 58000,00 грн., в т. ч. ПДВ 9666,67 грн., платіжними дорученнями №978 від 20.01.2015 на загальну суму 43940,00 грн., №812 від 06.11.2014 на загальну суму 10140,00 грн., №749 від 17.10.2014 на загальну суму 4240,00 грн., платіжним дорученням №984 від 21.01.2015 на загальну суму 58000,00 грн.

10.09.2014 між позивачем (Замовник) та ТОВ «Будівельна компанія «АРС Девелопмент» (Підрядник) укладено договір підряду №М-0209/4, за умовами якого Підрядник зобовязується в порядку та на умовах, визначених цим договором, на свій ризик, з використанням своїх матеріалів та засобів, виконати за завданням Замовника роботи щодо влаштування системи гарячого водопостачання. Відповідно до п.2.1 договору ціною договору є вартість виконаних робіт, за замовленням Замовника, згідно договору погодження ціни. Сума цього договору становить 45600,00 грн. Замовник зобовязується здійснити оплату за цим договором та протоколом погодження ціни не пізніше 90 календарних днів з моменту підписання акту приймання-передачі виконаних робіт (п.2.2 договору).

Фактичне виконання цього договору підтверджується документами: договірною ціною на обєкт система гарячого водопостачання, локальним кошторисом №2-1-1 на влаштування системи гарячого водопостачання, актом №1 приймання виконаних обєкту за вересень 2014 року, довідкою про вартість витрат за вересень 2014 року, зведеною відомістю ресурсів, податковою накладною №111 від 30.09.2014 на загальну суму 45600,00 грн., в т. ч. ПДВ 7600,00 грн., платіжним дорученням №985 від 21.01.2015 на загальну суму 45600,00 грн.

10.09.2014 між позивачем (Замовник) та ТОВ «Будівельна компанія «АРС Девелопмент» (Підрядник) укладено договір підряду №М-0209/2, за умовами якого Підрядник зобовязується в порядку та на умовах, визначених цим договором, на свій ризик, з використанням своїх матеріалів та засобів, виконати за завданням Замовника роботи щодо влаштування опалення. Відповідно до п.2.1 договору ціною договору є вартість виконаних робіт, за замовленням Замовника, згідно договору погодження ціни. Сума цього договору становить 50000,00 грн. Замовник зобовязується здійснити оплату за цим договором та протоколом погодження ціни не пізніше 90 календарних днів з моменту підписання акту приймання-передачі виконаних робіт (п.2.2 договору).

Фактичне виконання цього договору підтверджується наступними документами: договірною ціною на обєкт система опалення, локальним кошторисом №2-1-1 на влаштування системи опалення, актом №1 приймання виконаних обєкту за вересень 2014 року, довідкою про вартість витрат за вересень 2014 року, зведеною відомістю ресурсів, податковою накладною №109 від 29.09.2014 на загальну суму 50000,00 грн., в т. ч. ПДВ 8333,33 грн., платіжним дорученням №738 від 14.10.2014 на загальну суму 10600,00 грн., платіжним дорученням №986 від 22.01.2015 на загальну суму 39400,00 грн.

В подальшому, отримані роботи використані позивачем у власній господарській діяльності для виготовлення продукції власного виробництва.

Підтвердженням того, що позивач є виробником косметичної продукції та дієтичних домішок є довідка Головного управління статистики у Дніпропетровській області, в якій визначено вид діяльності «виробництво парфумних і косметичних засобів», декларацією відповідності матеріально-технічної бази субєкта господарювання вимогам законодавства від 30.05.2013, рішенням про надання дозволу на виробничу діяльність Позивача від 26.06.2013, виданим Новоолександрівською сільською радою Дніпропетровського району Дніпропетровської області.

Наявність у позивача орендованих приміщень, необхідних для здійснення господарської діяльності підтверджується договором оренди нежитлових приміщень №1 від 01.01.2014, укладеним між ТОВ «Осіріс-2005» (Орендодавець) та Позивачем (Орендар) щодо оренди нежитлових приміщень загальною площею 1066 м2, які розташовані за адресою: вул.Аеропорт, 144, сел.Старі Кодаки, Дніпропетровський район для здійснення підприємницької діяльності строком дії до 31.12.2014 та договором оренди нежитлових приміщень №1 від 01.01.2014, укладеним між ТОВ «Осіріс-2005» (Орендодавець) та Позивачем (Орендар) щодо оренди нежитлових приміщень загальною площею 1066 м2, які розташовані за адресою: вул.Аеропорт, 144, сел.Старі Кодаки, Дніпропетровський район для здійснення підприємницької діяльності строком дії до 31.12.2015.

Виходячи із змісту вказаних документів в їх сукупності, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що вони містять всі обов'язкові реквізити, що передбачені ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в розумінні вказаного Закону є первинними, такими, що підтверджують здійснення відповідних господарських операцій з поставки товару, виконання робіт, а саме: фактичний рух активів та зміни у власному капіталі позивача.

Податкові накладні, на підставі яких позивачем суми податку на додану вартість включені до складу податкового кредиту, складені означеними вище підприємствами контрагентами позивача у відповідності до вимог ст. 201 Податкового кодексу України,

Посилання відповідача на те, що контрагент позивача ТОВ «Прод-Ресурс» має стан 9 «Направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням» не приймається колегією суддів, оскільки податковим органом не доведено, що саме на момент здійснення господарських операцій (вересень 2015 року) ТОВ «Прод-Ресурс» був відсутнім за місцезнаходженням. До того ж, витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців підтверджено статус відомостей про юридичну особу ТОВ «Прод-Ресурс». Доводи відповідача про відсутність декларування ТОВ «Прод-Ресурс» податкових зобовязань із позивачем за вересень 2014 року спростовується постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.12.2014 у справі №804/19732/14, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2015, відповідно до якої визнано протиправним неприйняття Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2014 року та визнано податкову декларацію такою, що подана 17.10.2014.

З приводу посилання відповідача на те, що в Реєстрі виданих та отриманих податкових накладних податкові накладні № 109 від 29.09.2014 та №111 від 30.09.2014, виписані ТОВ «Будівельна компанія «АРЄ Девелопмент» за вересень 2014 року, зареєстровані на суми, що не відповідають даним фактичної податкової накладної, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що в Додатку № 5 до податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2014 року сума податку на додану вартість по взаємовідносинам між позивачем та ТОВ «Будівельна компанія «АРЄ Девелопмент» становить 25600,00 грн. При складанні податкових накладних № 109 від 29.09.2014 та № 111 від 30.09.2014 контрагентом позивача дійсно допущені певні описки, але наявність таких описок не призвела до будь-яких змін розміру податкових зобов'язань позивача, в т.ч. заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду.

Доводи податкового орган про нереальність господарських операцій з поставки товару, виконання підрядних робіт з огляду на відсутність товарно-транспортних накладних також не приймається колегією суддів до уваги, зважаючи на той факт, що товарно-транспортні накладні не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання, продажу товарно-матеріальних цінностей, та виконання підрядних робіт.

Також, колегія суддів зауважує, що чинне законодавство не передбачає необхідної кількості трудових ресурсів, власних основних фондів, виробничих потужностей, транспортних засобів, сировини та матеріалів, які були б достатніми для фізичної та технічної можливості виконання умов наведених договорів, що виключає залежність даних умов та реальності виконання договірних зобовязань.

З матеріалів справи вбачається, що укладені позивачем з зазначеними вище підприємствами договори відповідають вимогам чинного законодавства України, мають своїм наслідком зміну у майновому стані учасників правочину, є економічно виправданими.

Дії позивача та його контрагентів, вчинені на виконання умов договорів, направленні саме на створення наслідків, які обумовлені правовою природою договорів таких видів. Фактична реалізація мети, з якою укладені вказані вище договори, настання правових наслідків, обумовлені цими договорами, підтверджено належним чином складеними первинними документами, зазначеними вище.

Суд першої інстанції в повному обсязі дослідив первинні документи на підтвердження факту поставки товару, виконання робіт та їх використання у власній господарській діяльності позивача.

Наведені відповідачем доводи стосовно дефектності первинних документів, а також відсутності необхідних документів первинного бухгалтерського обліку, які б підтвердили реальність здійснюваних операцій, правомірність відображення їх в податковому обліку платника податків, не відповідають фактичним обставинам, суперечать законодавству з питань оподаткування.

На момент укладення та реалізації договорів контрагенти позивача мали зареєстровані у встановленому порядку установчі документи та цивільну дієздатність згідно з чинним законодавством, було зареєстровано як платник податку на додану вартість.

Доказів порушень відображення товариством вищевказаних господарських операцій з поставки товару, виконання робіт в бухгалтерському та податковому обліку матеріали справи не містять.

Також податковим органом не надано суду доказів недійсності (нікчемності) правочинів, використання придбаних товарів, виконаних робіт у неоподатковуваних операціях.

Законодавчо встановлені вимоги, необхідні для чинності правочину (ст.203 ЦК України), позивачем та його контрагентами дотримані. Також господарські зобовязання з поставки товару, виконання робіт не містять ознак фіктивності (вчинених без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися відповідними правочинами) або нікчемності, як про те зазначає відповідач.

Податковим органом з цього приводу не враховано, що правочини, які вчинені без наміру створення правових наслідків, що обумовлені ними, визначаються законом як фіктивні (ст.234 ЦК України). Фіктивні правочини не віднесені законом до нікчемних, їх недійсність визнається тільки судом, а, як встановлено судом, доказів наявності відповідних судових рішень відповідачем суду не надано.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що наявність вищенаведених первинних документів в їх сукупності свідчить про рух активів позивача у процесі здійснення господарських операцій з означеними вище підприємствами, тобто про те, що мали місце реальні зміни майнового стану платника податків, які є обов'язковою ознакою господарської операції.

До того ж, колегія суддів вказує, що чинним законодавством України на одну із сторін цивільно-правової угоди - покупця товару (робіт, послуг), яка є платником податків, не покладено обов'язку здійснення контролю за дотриманням усіма постачальниками по ланцюгу постачання вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, сплати податку і в подальшому за можливі будь-які неправомірні дії будь-кого з постачальників у ланцюгу постачання або через відсутність висновків зустрічних перевірок таких постачальників зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит з податку на додану вартість, яке виникло в результаті сплати податку на додану вартість при придбанні товарів (робіт, послуг).

Крім того, податковий орган не надав жодних доказів на підтвердження того, що позивач, як платник податку, діяв без належної обачності й обережності і йому було відомо про можливі порушення, які допускали його контрагенти, або що самостійною діловою метою здійснення господарських операцій з вищевказаними підприємствами було одержання позивачем податкової вигоди.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено суду наявності законних підстав для збільшення оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням суми грошових зобовязань з податку на додану вартість.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, дав їм правильну юридичну оцінку, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову.

Передбачені ст.202 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 березня 2015 року у справі № 804/2680/15 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко